Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"04" травня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Галасюка Р.А.,

при секретарi ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

29.12.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просила усунути перешкоди у користуванні квартирою з боку відповідача шляхом визнання її та її дитину ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування вказаних вимог зазначила, що вона є одноособовим власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.07.2012 року.

Позивач вказує, що разом з нею у вказаній квартирі зареєстрований її син ОСОБА_5 та колишня невіска ОСОБА_6 та онука ОСОБА_4 11.04.2016 року Корольовським районним судом м.Житомира шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано. ОСОБА_3 з дочкою ОСОБА_4 майже два з половиною роки за вказаною адресою не проживають, їх особисті речі в квартирі відсутні.

Позивачка вважає, що реєстрація відповідачки з онукою в її квартирі порушує її права, як власника нерухомого майна, унеможливлює в повному обсязі розпорядження своєю власністю; вона вимушена сплачувати за комунальні послуги, що нараховуються по кількості зареєстрованих осіб.

Представник позивача до суду не з»явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повiдомила, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідача, повернулись без вручення адресату, що свідчить про її відсутність за останнім відомим місцем проживання чи знаходження, заяву про зміну свого місця проживання або місцезнаходження відповідачка суду не надала, тому, в силу ч. 1 ст. 77 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.07.2012 р. ОСОБА_6 САС №115260, виданим на підставі рішення виконкому Житомирської міської ради від 04.07.2012 року за № 282, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності належить ОСОБА_3

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та прописку №1601 від 10.12.2016 р., виданого ЖБК «Космос» в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 11.04.2016 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано.

З акту від 10.12.2016 р. вбачається, що ОСОБА_3 у вказаній квартирі не проживає з 01.07.2014 року.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Вiдповiдно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Вiдповiдно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вiдповiдно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03.04.1987 р. №2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може біти підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 не проживає в квартирi за адресою: АДРЕСА_1, понад встановлений законом шестимiсячний строк.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та усунення перешкод в користуваннi квартирою i визнання ОСОБА_3 та малолітньої дочки ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 316, 317, 319, 321, 379, 391 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди у реалізації права користування та розпорядження житлом шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У такому випадку апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Cуддя Р. А. Галасюк