Справа № 681/2101/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі судді Горщар А.Г.

за участю секретаря судового засідання Калінки А.А.

позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне

цивільну справу за позовом ОСОБА_3, правонаступником якого є ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Полонська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки,

встановив:

ОСОБА_3 в грудні 2015 року звернувся до суду з позовом в якому з урахуванням уточнень просив, зобовязати публічне акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» (далі ПАТ), усунути перешкоди в користуванні належною для нього земельною ділянкою, яка розташована в м. Полонне по вул. Хоморецькій шляхом перенесення з земельної ділянки лінії електропередач, яка побудована відповідачем в 2007 році, а також просив стягнути з ПАТ моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

20.02.2016 року ОСОБА_3 помер, та після його смерті у справу як правонаступник вступила ОСОБА_1, яка 08.06.2017 року отримала у нотаріуса свідоцтво про право власності на зазначену земельну ділянку.

ОСОБА_1 в ході судового розгляду зменшила позовні вимоги та просила суд зобовязати відповідача лише перенести із належної їй земельної ділянки згадану лінію електропередач, без стягнення з ПАТ моральної шкоди.

Представник відповідача позов не визнала, зазначила, що спірна лінія електропередач побудована в 2007 році згідно проекту, погодженого в установленому порядку, а тому винесення частини цієї лінії із земельної ділянки позивачки можливе лише за її власний рахунок.

Представник третьої особи щодо вирішення позову поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке.

Встановлено, що ОСОБА_3 07.04.1998 року згідно державного акту серії ХМ № 2262 набув право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,105 га, розташованої в м. Полонне по вул. Хоморецькій, по якій в той час проходила лінія електропередач, у звязку з чим на плані зовнішніх меж земельної ділянки було визначено захисну зону.

В 2007 році відповідач згідно робочого проекту на реконструкцію ПЛ-10/38 кВ та будівництво розвантажувальної КТП-100 кВА в м. Полонне побудував іншу лінію електропередач, частина якої пролягає над земельною ділянкою, яка на той час являлась власністю ОСОБА_3

При цьому як свідчать дані робочого проекту, а також показання свідка ОСОБА_4 при проектуванні спірної лінії електропередач та її будівництві не отримувалась згода ОСОБА_3, оскільки виконавцю цих робіт не було відомо про наявність у вказаної особи права власності на земельну ділянку.

Стаття 112 ЗК України встановлює, що охоронні зони створюються: уздовж ліній електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні обєкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України .

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих обєктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель .

Відповідно до пункту 5 Правил охорони електричних мереж, затвердженими постановою КМУ від 04.03.1997 року № 209 охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстані 10 метрів для повітряних ліній напругою до 20 кВ.

Положення пункту 8 Правил власнику земельної ділянки забороняє в охоронних зонах повітряних ліній електропередач, зокрема будувати житлові, громадські та дачні будинки, складати добрива, корми, торф, солому, дрова, інші матеріали, саджати дерева та інші багаторічні насадження.

Отже, спорудження відповідачем лінії електропередач, частина якої пролягає над земельною ділянкою позивачки, збільшило розмір охоронної зони, а відтак власнику земельної ділянки утворились додаткові обмеження у її повноцінному використанні.

Згідно до ч.1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 79 цього Кодексу право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і

багаторічні насадження, які на ній знаходяться.

Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

За положеннями ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином, оскільки на будівництво лінії електропередач, яка пролягає по згаданій земельній ділянці проведено без згоди її власника, у звязку з чим у останнього виникли обмеження у користуванні земельною ділянкою за її цільовим призначенням, а тому позовна вимога щодо перенесення ПАТ лінії електропередач за межі земельної ділянки є законною.

Керуючись ст.10, 60, 88, ч.3 ст. 209, ст. 212-215, ЦПК України суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Зобовязати публічне акціонерне товариство «Хмельницькобленерго» перенести із земельної ділянки кадастровий номер 682301100:01:003:1220, розташованої в м. Полонне по вул. Хоморецькій площею 0,105 га, частину лінії електропередач ПЛ-10 кВ, побудованої в 2007 році, що проходить через вказану земельну ділянку.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на користь держави 487грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були на проголошенні протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення.

Головуючий: