22-ц/775/475/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Дочинець С.І.
Доповідач Зайцева С.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„04 липня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Гаврилової Г.Л., Пономарьової О.М.

за участю секретаря : Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 06 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 06 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 визнано не поданою та повернуто заявнику із роз*ясненням права звернення із заявою за територіальною підсудністю справ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову по суті заявлених вимог. В обґрунтування доводів скарги зазначає про грубе порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки жодним з нормативно правових актів України, жодним із пунктів ст.257-1 ЦПК України або іншим законодавством України для встановлення факту смерті на окупованій території не встановлено критеріїв відносно проживання або перебування заявника або представника . Законодавчо немає жодних зобов*язань в наданні сторонами процесу будь-яких довідок про підтвердження місця реєстрації або фактичного мешкання заявника або його представника. Зазначає, що має повне право звернутися до Вугледарського міського суду Донецької області ,оскільки є громадянкою України має конституційне право вільно перебувати на території України,їй конституційно гарантована свобода пересування,вільний вибір місця проживання,право вільно залишати територію України. В своїх заявах вона акцентувала увагу ,що за вказаною адресою в місті Вугледар вона періодично перебуває,жодним законодавчим актом України не передбачено реєстрації цього факту чи підтвердження цього факту документально.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 не з*явилися,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с.39, 40-42). Від представника заявника надійшла заява про наполягання на вимогах апеляційної скарги, яку просив задовольнити у повному обсязі , та про розгляд справи без його участі (а.с.43-44).

У судове засідання апеляційного суду представник заінтересованої особи Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не зявився,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с.41-42), надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, із зазначенням, що заперечень не мають та залишають розгляд справи на розсуд суду(а.с.36-37,45).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Із матеріалів заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України вбачається, що ОСОБА_1 зазначила у заяві, що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 буд.12.кв.18 , адреса перебування : м.Вугледар, вул.Трифонова буд.5.кв.20 . До заяви додано ряд документів за переліком , у тому числі копію паспорта заявника (а.с.1-3) .

Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 25 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території залишено без руху з наданням пятиденного строку для усунення недоліків та наданням доказів ,що підтверджують проживання (перебування) заявника на території м.Вугледар (а.с.6).

Вказану ухвалу суду представник заявника адвокат ОСОБА_2 отримав 28 травня 2017 року,про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16).

31 травня 2017 року представник заявника адвокат ОСОБА_2 надав до суду письмову заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, її померла матір на момент смерті була також громадянкою України. В заяві ОСОБА_1 вказує свою реєстрацію на окупованій території та адресу перебування ,що дозволено ст.33 Конституції України , за адресою АДРЕСА_1. м.Вугледар Донецької області, де ОСОБА_1 періодично перебуває , але не мешкає та жодний законодавчий акт України при таких обставинах не зобов*язує обов*язково реєструватись чи повідомляти місцеві органи влади про своє переміщення тощо. В додатках надано копію заяви ОСОБА_1 про повне підтримання правової позиції , яку виклав в її інтересах адвокат ОСОБА_2 в заяві про усунення недоліків на виконання ухвали від 25 травня 2017 року (а.с.8-15) .

Повертаючи заяву заявнику із роз*ясненням права звернення із заявою про встановлення факту смерті за територіальною підсудністю справ до Краснолиманського міського суду Донецької області, з посиланням на ст.ст.119,121,257-1 ЦПК України, суд виходив з того,що в письмовій заяві про усунення недоліків, представник заявника зазначає, що ОСОБА_1 періодично перебуває, але не мешкає, за адресою: АДРЕСА_2, місце реєстрації проживання останньої є тимчасово окупованою територією України. До заяви не додано жодного доказу, що підтверджує проживання (перебування) заявника на території міста Вугледар. У визначений судом термін заявник не виконала вимоги ухвали суду, не виправила зазначені недоліки, у зв*язку з чим заяву визнано не поданою (а.с.17).

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд .

Згідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з п. 1 ст. 234 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Стаття 257-1 ЦПК України доповнена Законом України від 4 лютого 2016 року № 990-УІІІ «Про внесення змін до Цивільного процессуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» і розміщена в главі 6 розділу IV (Окреме провадження) ЦПК України (Окреме провадження. Розгляд судом

справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення).

В основу порядку розгляду справ окремого провадження закладені загальні правила позовного провадження. Оскільки справи окремого провадження мають суттєву специфіку, то провадження у цих справах становлять певний синтез загальних правил цивільного судочинства, правил, які властиві окремому провадженню в цілому, а також правил, які властиві виключно певній категорії таких справ. Тобто специфіка провадження у кожній категорії справ окремо регулюється шляхом встановлення до загального порядку розгляду справ окремих процесуальних винятків та доповнень.

Це підтверджується назвою статті 257-1 ЦПК України, де зазначається про особливості провадження у цій категорії справ.

За змістом частини першої статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Слід зауважити, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України має розглядатися судом за загальними правилами, передбаченими для розгляду заяв про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом

державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 256 ЦПК України), у тому числі щодо субєктів звернення у такій категорії справ.

Оскільки законодавцем не визначено можливості подачі заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника, діє загальна норма, передбачена ч.1 ст. 257 ЦПК України, якою визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України від 02 вересня 2014 року №2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено територіальну підсудність цивільних справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, що розташований у районі проведення антитерористичної операції, Краснолиманському міському суду Донецької області.

Повертаючи заяву,суд виходив із того, що реєстрація місця проживання або місця перебування заявника ОСОБА_3 за адресою : м.Вугледар, ,вул.Трифонова буд.5.кв.20 жодним документом не підтверджена та до заяв доказів місця проживання або перебування не надано. Натомість ,згідно ксерокопії паспорта ОСОБА_1 вбачається зареєстроване місце проживання за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 буд.12.кв.18.

Отже, заявник має право подати заяву про встановлення факту смерті за місцем її зареєстрованого місця проживання за визначеною територіальною підсудністю справ до Краснолиманського міського суду Донецької області.

Отже, висновок суду є вірним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, зокрема, ОСОБА_1 не надано доказів її проживання(перебування) у місті Вугледар Донецької області, тому підстав для скасування ухвали немає.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Вугледарського міського суду Донецької області від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: