"15" червня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.
при секретарі Івашко О.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК ФЛАГМАН» про захист прав споживача та стягнення надмірно сплачених грошових коштів, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК ФЛАГМАН» про захист прав споживача та стягнення надмірно сплачених грошових коштів посилаючись на те, що 07.06.2011р. між ТОВ «Еверест плюс» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №118/ЕМ, за яким позивач придбала майнові права на об'єкт нерухомості - АДРЕСА_1). 15.07.2015р. між ТОВ «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ» та ОСОБА_1 було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №27/ф, за яким ТОВ «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ» зобов'язалось надавати позивачу послуги з утримання будинку за вищезазначеною адресою. Крім надання житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ТОВ «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ» здійснювало надання комунальних послуг у вигляді електропостачання, проте, договори про надання зазначених послуг не укладалися. За отримані позивачем житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2015р. по 31.03.2016р. ТОВ «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ» надіслало позивачеві рахунки на загальну суму 7912,50грн., з яких: утримання будинку та прибудинкової території - 2104,17грн.; електропостачання - 5726,33; послуги консьєржа - 82,00грн. При цьому, за отримані житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 сплатила 2209,46грн. З 01.04.2016р. виконавцем по наданню житлово-комунальних послуг стало ТОВ «ЖЕК ФЛАГМАН», проте інформація про те, на підставі яких документів відбулася заміна виконавця, відсутня. В травні 2016 року ТОВ «ЖЕК ФЛАГМАН» надіслало позивачеві квитанцію-повідомлення №77, згідно якої станом на 01.05.2016р. ОСОБА_1 зобов'язана сплатити борг за отримані житлово-комунальні послуги в розмірі 6419,55грн. Зазначена сума 21.05.2016р. була сплачена позивачем ТОВ «ЖЕК ФЛАГМАН». Позивач вважає, що відповідачами було не правильно розраховано вартість наданих комунальних послуг у вигляді електропостачання, оскільки останніми не враховано, що в будинку АДРЕСА_1 не функціонує система централізованого теплопостачання, отже вартість комунальних послуг у вигляді електропостачання необхідно розраховувати за тарифами відмінними від тих за якими здійснювався розрахунок. І, відповідно відповідачами безпідставно отримано від позивача грошові кошти в розмірі 2399,66грн, стягнення яких є предметом позовних вимог.
Позивач та його представник в судове засіданні не з'явились, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Просить судстягнути з ТОВ «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ» на користь ОСОБА_1 надмірно сплачені грошові кошти в розмірі 148,53грн.; стягнути з ТОВ «ЖЕК ФЛАГМАН» на користь ОСОБА_1 надмірно сплачені грошові кошти в розмірі 2251,13грн.
Представники відповідачів у судове засідання неодноразово не з'явилися, про час та місце розгляду справи відповідачі були повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяв чи клопотань не подали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, її представника, представників відповідачів, та постановити заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України,у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 177 ЦК України визначено, що об'єктами цивільних прав є речі, в тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Майном, як особливим об'єктом згідно із ст. 190 Кодексу вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Майнові права визначаються як суб'єктивні права учасників цивільних правовідносин, пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням речами, а також майновими вимогами, що виникають між учасниками цивільного обороту з приводу цих речей та обміну речей, робіт, послуг.
Судом встановлено, що 07.06.2011 року між ТОВ «Еверест плюс» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено Договір №118/ЕМ купівлі продажу майнових прав, згідно умов якого продавець продає, а покупець купує майнові права на об'єкт нерухомості в порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Сторони домовились, що об'єкт нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є об'єкт нерухомості, розташований в об'єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 з характеристиками: 2 кімнати, загальна площа - 62,94кв.м., 10 поверх, секція - 1, номер квартири не зазначений (а.с.10-16).
Згідно додаткової угоди №1 до договору №118/ЕМ купівлі продажу майнових прав від 07.06.2011 року, будівельною адресою об'єкта капітального будівництва вказана адреса: АДРЕСА_2 (а.с.30).
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних справ та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір - це домовленість щодо встановлення, зміни або припинення зобов'язання як правовідношення. Предметом договору є зобов'язання, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
15.07.2015р. між ТОВ «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ» (виконавець) та ОСОБА_1 (споживач) був укладений Договір №27/Ф про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території, згідно предмету якого споживач доручає, а виконавець приймає на себе обов'язки із надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_3 на 10 поверсі (а.с.17-19). Згідно визначення термінів у даному договорі, утримання будинку і прибудинкової території - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичних чи юридичних осіб щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень будинку, а також утримання прибудинкової території відповідно до вимог, норм стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Відповідно до п.3.1. Договору, Виконавець зобов'язаний виконувати комплекс робіт з утримання будинку і прибудинкової території згідно з вимогами Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992р. №572 і Правил утримання жилих будинків та прибудинкових території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005р. №76, а також надавати Споживачу послуги за узгодженими розцінками згідно з вимогами Правил.
Відповідно до п.п.3.2.2.-3.2.4. Договору, споживач зобов'язаний брати участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території, оплачувати послуги виконавця за узгодженими розцінками і тарифами відповідно до загальної площі не пізніше 20 числа кожного місяця, наступного за звітним, оплачувати надані за цим Договором послуги виконавця згідно Додатку №1 до Договору.
Додатком №1 до Договору№27/Ф про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території від 15.07.2015р. визначені тарифи (а.с.20).
В Додатку №2 до Договору№27/Ф про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території від 15.07.2015р. визначені складові тарифу та перелік послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (а.с.21), які включають витрати на обслуговування електричних мереж.
Позивач зазначає в позовній заяві, що фактично ТОВ «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ» також здійснювало надання комунальних послуг у вигляді електропостачання, не зважаючи на відсутність обов'язку надання таких послуг за договором.
Також позивачем стверджується, що з 01.04.2016р. виконавцем по наданню житлово-комунальних послуг, замість ТОВ «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ» стало ТОВ «ЖЕК ФЛАГМАН», при цьому підстави зміни виконавця по наданню таких послуг позивачеві не відомі.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). (ч.1 ст.14 Закону).
Відповідно до ч.2 ст.14 Закону, ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.
Відповідно до ч.1,2 ст.32 Закону, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідачем ТОВ «ЖЕК ФЛАГМАН» позивачеві направлено квитанцію-повідомлення №77, згідно якої станом на 01.04.2016р. борг ОСОБА_1 по електроенергії становить 4385,36грн., сума до сплати за поточний місяць за електроенергію - 447,06грн., борг по комунальним платежам станом на 01.04.2016р. - 1235,68грн., сума до сплати за поточний місяць по комунальним платежам - 351,45грн., усього до сплати на 01.05.2016р. - 6419,55грн. (а.с.29)
21.05.2016р. позивачем ОСОБА_1 було сплачено відповідачеві ТОВ «ЖЕК ФЛАГМАН» 6419,55грн. за послуги та борг згідно квитанції-повідомлення №77, що підтверджується дублікатом квитанції. (а.с.33)
Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач вражає, що нею надмірно сплачені кошти за даною квитанцією в сумі 2399,66грн., з огляду на те, що виставлені у квитанції-повідомленні суми по сплаті за електропостачання суперечать тарифам, встановленим Постановою від 26.02.2015р. №220, з урахуваннямне функціонування в будинку системи централізованого теплопостачання.
Відповідно до п.5,6 ч.1 ст.20 Закону, споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством, а також на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Як на доказ не функціонування в будинку АДРЕСА_4 системи централізованого теплопостачання, позивач посилається на рахунки на сплату комунальних послуг за вересень 2015р. - березень 2016 року (а.с.22-28), в яких оплата вартості за опалення дорівнює 0,00грн.
При цьому, положеннями статті 18 Закону передбачено складання Акту-претензії у разі порушення виконавцем умов договору.
За приписами частини 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Рахунок на сплату комунальних послуг не є допустимим доказом обставини не функціонування в будинку АДРЕСА_4 системи централізованого теплопостачання.
Будь-якого належного та допустимого доказу, в розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України, на підтвердження зазначеної обставини стороною позивача суду не надано.
Крім того, відповідно до ч. 4, 5 ст.18 Закону, Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.
При цьому, як убачається з рахунків на сплату комунальних послуг, в листопаді 2015 року у позивача утворилась заборгованість у тому числі й по сплаті за електроенергію, яка кожного місяця збільшувалась, отже, для того, щоб встановити факт наявності переплати по оплаті вартості послуг з енергопостачання, між споживачем та виконавцем має бути проведена звірка розрахунків, оскільки оплата позивачем заборгованості 21.05.2016р. теоретично може бути зарахована за надані послуги у попередні періоди. Такі докази позивачем також подані не були.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність вимог позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК ФЛАГМАН» про захист прав споживача та стягнення надмірно сплачених грошових коштів, що відповідно є підставою для відмови в його задоволенні.
Відповідно до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору при звернені з позовом до суду, на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави.
В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ЕКСПЛУАТАЦІЯ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК ФЛАГМАН» про захист прав споживача та стягнення надмірно сплачених грошових коштів відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Н.О.Яровенко