АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5489/2017 Головуючий у 1 інстанції - Шевченко Т.М.
Унікальний номер справи№752/262/17-ц Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бабкової Тетяни Ігорівни, заінтересована особа - ТОВ «Поряд.Ок Управління та експлуатація нерухомості»,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бабкової Т.І. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 24.03.2015 року рішенням Апеляційного суду міста Києва було задоволено позов ТОВ «ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги.

24.03.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва видані виконавчі листи на примусове виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва за позовом ТОВ «ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості» про стягнення на їх користь з боржника ОСОБА_2 заборгованості за житлово - комунальні послуги.

25.11.2016 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження щодо стягнення коштів з ОСОБА_2

06.12.2016 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Апелянт вважає, що підставою неправомірності рішення державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження є сплив строків пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання, оскільки він закінчився 24.03.2016 року. Підставою неправомірності рішень державного виконавця про арешт майна боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є порушення порядку їх прийняття.

З урахуванням наведеного ОСОБА_2 просила суд:

- визнати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.11.2016 року (ВП 52973736) державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бабкової Т.І. неправомірною;

- визнати постанову про арешт майна боржника від 06.12.2016 року (ВП 52973736) державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бабкової Т.І. неправомірною;

- визнати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.12.2016 року (ВП 52973736) державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бабкової Т.І. неправомірною;

- зобов'язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бабкову Т.І. зняти арешт з усього майна ОСОБА_2

- зобов'язати державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бабкову Т.І. зняти стягнення на доходи ОСОБА_2

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

Зазначає, що державним виконавцем Бабковою Т.І. були порушені норми ст..12, 28, 56 Закону України «Про виконавче провадження» , а тому оскаржувані постанови про накладення арешту на майно боржника та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесена передчасно та неправомірно.

Скаржник до суду апеляційної інстанції не з'явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Представник ТОВ «Поряд.Ок Управління та експлуатація нерухомості» просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні вимог скарги, суд першої інстанції дійшов висновку, що державним виконавцем проведені всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Поряд.ОК» боргу за житлово - комунальні послуги в сумі 20 678 грн. 28 коп.

З матеріалів справи вбачається, що 21.04.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва на підставі рішення від 24.03.2015 року видано виконавчий лист у справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Поряд.ОК» боргу за житлово - комунальні послуги в сумі 20 678 грн. 28 коп.

25.11.2016 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої представник боржника особисто отримав 21.12.2016 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

06.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яким накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення.

6.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, звернуто стягнення на пенсію боржника у ГУ ПФУ до виплати загальної суми боргу.

Відповідно до ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження» Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 12 цього Закону передбачає строки пред'явлення виконавчих документів до виконання. Виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

На час видачі виконавчого листа діяла інша редакція Закону України «Про виконавче провадження. Суд першої інстанції не перевірив та не дав належної оцінки обставинам, на які посилається апелянт, а саме: чи не був пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання на момент його пред'явлення до відділу виконавчої служби.

Відповідно до ч.7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Стаття 56 цього Закону передбачає:

1. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

2. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

3. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Судом першої інстанції не перевірено чи в межах суми стягнення було державним виконавцем накладено арешт на майно боржника чи ні, чи це рухоме чи нерухоме майно, чи воно описано виконавцем.

Стаття 68. Умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника

1. Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

2. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

3. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Таким чином даною нормою передбачено право державного виконавця звертати стягнення на доходи боржника у таких випадках:

- у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум (якщо сума боргу становить більше п'яти мінімальних розмірів заробітної плати);

- у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати;

- у всіх інших випадках без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Суд першої інстанції не перевірив зазначені обставини та не дав їм належної оцінки .

Стягувач у одній і тій же заяві про відкриття виконавчого провадження просив одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все майно та кошти боржника та одночасно направити виконавчий лист до Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві для стягнення заборгованості.

Державний виконавець 06.12.2016 року виніс постанову про накладення арешту на все майно боржника у межах суми стягнення та оголошення заборони на його відчуження та надалі вчинив дії по виявленню майна боржника, що свідчить про початок процедури звернення стягнення на майно боржника (ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»). Суд не перевірив чи не виключало вказане на час прийняття оскаржуваної постанови можливість звернення стягнення на пенсію боржника, оскільки відсутні докази недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ складається в тому числі з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вище вимогам не відповідає, так як не містить у собі посилань на недоведеність незаконних дій державного виконавця.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку про скасування ухвали і передачу питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 312, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий: Судді: