У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» притягнення пені за договором депозитного вкладу в порядку захисту прав споживачів,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про повернення депозитного вкладу за договором строкового банківського вкладу «Депозитний» № 19223426 від 20 листопада 2013 року у розмірі 161 824,23 доларів США, відсотків за користування коштами у розмірі 354,68 доларів США, стягнення суми майнової відповідальності із відповідача у розмірі 133,01 доларів США, суми пені за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 48 547, 27 доларів США. В подальшому з урахуванням уточнень позивач просив стягнути з відповідача суму основного боргу разом із нарахованими та капіталізованими відсотками в розмірі 161 824, 23 доларів США, відсотки за користування грошовими коштами з 24 листопада 2014 року по 05 лютого2015 року в розмірі 2624,66 доларів США, 3% річних в розмірі 984, 25 доларів США та пеню за порушення зобов'язання в розмірі 359249,79 доларів США на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір строкового банківського вкладу «Депозитний» № 19223426 в іноземній валюті. На виконання умов вказаного договору позивачем було внесено грошові кошти на відкритий відповідачем депозитний рахунок в розмірі 150 000 дол. США, строком на 36 місяців, із відсотковою ставкою 8% річних, а відповідач у свою чергу, прийняв вказані грошові кошти та зобов'язався повернути вклад разом із нарахованими відсотками, у валюті вкладу, готівкою через касу. Вказує, що 08 вересня 2014 року він звернувся до відповідача із наміром отримати вклад разом із нарахованими, відсотками. Відповідач відмовився повертати вклад, свою відмову аргументував тим, що відповідно до п. 9 постанови Правління НБУ «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютних ринків України» від 29 серпня2014 року № 540 уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000 грн на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Позивач вважає дані дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права та умови укладеного між сторонами договору, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалоюапеляційного суду м. Києва від 14 червня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись вимогами ст.549 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», постановою Правління НБУ від 01 грудня 2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», суди дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» притягнення пені за договором депозитного вкладу в порядку захисту прав споживачів, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ