Справа № 361/3286/17
провадження № 4-с/361/41/17
У Х В А Л А

20 червня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Корніюк К.А.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Броварах скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу та скасування постанови,

встановив:

Заявник просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу від 30.03.2016р. у ВП №29701690, де він є боржником, посилаючись на те, що даною постановою порушено його права, зокрема право на виконання судового рішення в межах виконавчого провадження, що він фактично повністю добровільно виконав рішення, залишок становить несуттєву суму, але він позбавлений можливості виконати дане рішення остаточно поза виконавчим провадження, оскільки стягувач ухиляється від при зняття залишку боргу за судовим рішення; постанову вважає такою, що винесена без належної перевірки його майнового стану, при наявності у нього майна,, і про те, що рішення виконано було не остаточно, він не знав, у даній поставної неправильно визначений залишок суми боргу. В даному виконавчому провадженні виконавець наклав арешт на все майно, йому належне, на даний час існує обтяження належного йому майна, яке може бути скасовано лише в межах виконавчого провадження при його закінченні, чого не можна зробити , оскільки виконавцем виконавчий лист передчасно і необгрунтовано повернутий стягувачу. Боржник дізнався про оскаржувану постанову лише 31.05.2017р. на даний час колекторська компанія предявляє йому вимоги щодо сплати боргу, який він вже сплатив в межах виконання судового рішення, але предявити документ на підтвердження виконання судового рішення він так само не може, оскільки виконавче провадження не було закінчене.

Державний виконавець,заперечував проти скарги, пояснив, що разом з відкриттям виконавчого провадження було накладено арешт на все майно боржника; у виконавчому провадженні боржник у більшій частині рішення виконав, після чого перестав з,являтись до виконавця, іншого майна, крім нерухомого (квартири) у нього не було виявлено, а підстав для звернення стягнення на квартиру, враховуючи малу суму боргу (1286,22грн. і виконавчий збір 1176грн.), не було, тому був складений акт про відсутність майна і було прийнято рішення про повернення виконавчого листа стягувачу. Арешт з майна при цьому не знімався, оскільки таке не передбачено законом «Про виконавче провадження». Постанова направлена боржнику простою кореспонденцією.

Судом встановлено наступне:

Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий документ: судовий наказ № 2н-168 від 20.10.2011р. про стягнення з Юр,єва О.О. на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості в сумі 37953,23грн.

Постановою від 1.11.2011р. ВДВС Броварського МРУЮ відкрито виконавче провадження. Тою ж постановою накладено арешт на все майно боржника.

8.11.2011р. на підставі даної постанови до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено відповідний запис про арешт майна. В тому числі під обтяженням опинилась належна заявникові квартира за адресою м. Бровари, вул. Возєднання, 11/51, на яку накладено арешт на підставі вказаної постанови державного виконавця.

Постановою від 30.03.2016р. у ВП №29701690виконавчий документ (виконавчий лист) повернуто стягувачу. Підстава: п.2 ч.1 ст.47, ст.50 Закону Про виконавче провадження , відповідно акту державного виконавця майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості у боржника відсутнє. У постанові зазначено, що боржником сплачено борг 36667,10грн. з яких 24898грн. в порядку добровільного виконання , залишок 1286,23грн., виконавчий збір 1176,10грн.

Згідно акту виконавця від березня 2016р. , дата не зазначена, встановлено: у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу; місце складення акту не зазначене, акт складений у відсутності стягувача, боржника, у присутності понятих ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Боржник подавав заяву державному виконавцю, вхідна дата від 18.11.2011р., в якій просив не вживати заходів до примусового стягнення суми боргу до отримання від стягувача довідки про розмір боргу і підтвердження про добровільне виконання боржником зобовязання, посилався на добровільне виконання судового рішення і на сплату боргу стягувачу; просив визнати факт добровільного виконання судового рішення, не стягувати судовий збір, і закінчити виконавче провадження у звязку з добровільним виконанням судового рішення.

Аналогічного змісту заяву боржник подавав виконавцю 24.09.2012р., в якій так само просив визнати добровільне виконання рішення суду, не стягувати виконавчий збір, закінчити виконавче провадження виконанням рішення і зняти арешт з майна, долучав заяви на переказ готівки на підтвердження сплати боргу. Копії заяв про переказ готівки долучив до скарги, яка розглядається в даному судовому засіданні.

Як пояснив виконавець , на підстав поданих боржником платіжних документів було зроблено розрахунок залишку заборгованості 1286,23грн.

В порядку ст..386 ЦПК суд розглядає скарги сторони у виконавчому провадженні на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця , іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно ст.. 385 ЦПКУ встановлено строк для оскарження дій, бездіяльності і рішень державного виконавця під час виконання судового рішення - 10 днів.

Враховуючи що відсутні будь-які докази на підтвердження того, що боржник своєчасно отримав оскаржувану ним постанову, то слід погодитись з ним у тому, що про дану постанову від дізнався у вказану ним дату. Скаргу подано до суду протягом 10 днів. Суд вважає можливим - при таких обставинах - визнати, що строк подання скарги пропущений боржником з поважних причин і скарга підлягає розгляду по суті.

Згідно закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на день відкриття виконавчого провадження і на день прийняття виконавцем оскаржуваного рішення, -

Ст.31 - Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою

кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про

відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ст.47 -Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: зокрема, п.2 - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Згідно п.4 ст.47- Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст.50 - У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. 2. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на день розгляду скарги, ст.37 Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: зокрема, 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Згідно ст.40 закону в новій редакції - у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. 2. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ст.41 закону в новій редакції - У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. 2. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Згідно ст.74 закону в новій редакції - Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

При розгляді даної скарги суд враховує наступне:

в судовому засіданні встановлено, що у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу є суперечності щодо визначеного розміру боргу боржника перед стягувачем, що залишився після добровільного виконання судового рішення в більшій його частині;

висновки в постанові про відсутність майна боржника не відповідають дійсності, враховуючи наявність у боржника майна; акт складений формально, без дійсної перевірки майна; виконавцем не здійснено вихід за адресою квартири, належної боржнику з метою виявлення майна, на яке можна звернути стягнення, зокрема предметів домашнього вжитку, достатніх для покриття суми боргу , враховуючи його розмір;

рішення фактично (в суттєвій і абсолютно більшій його частині) виконано боржником, і всі питання щодо розрахунків заборгованості мають вирішуватись в межах виконавчого провадження, чого не можна зробити у такому випадку, коли виконавчий документ повернутий стягувачу;на даний час залишилось не вирішеним питання щодо арешту майна, накладеного виконавцем у межах даного виконавчого провадження, що також можна вирішити лише в межах виконавчого провадження при вирішенні питання про його закінчення у звязку з виконанням судового рішення;

відсутні відомості про розгляд заяв боржника про визнання факту добровільного виконання рішення, і про витребування від стягувача відповідної довідки; а вирішити дані питання можна лише в межах виконавчого провадження;

Тому суд дійшов висновку, що постанову винесено поспішно, без забезпечення прав відповідача.

Суд враховує, що державний виконавець у виконавчому провадженні зобовязаний забезпечувати права як стягувача так і боржника. А у даному випадку, не встановивши конкретно суму залишку боргу за даним судовим рішенням і суму сплаченого боргу на виконання даного судового рішення, не розглянувши клопотання боржника щодо виконання ним рішення добровільно, не зясувавши питання щодо наявності майна у боржника, виконавець виніс поспішну у необгрунтовану постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, порушивши при цьому права боржника.

Оскільки відновити порушене право заявника можливо лише у спосіб скасування вказаної протиправної постанови, то дана постанова має бути скасована, з подальшим відновленням виконавчого провадження з метою належного виконання всіх виконавчих дій, в тому числі вирішення питань щодо добровільного виконання боржником судового рішення, покриття всіх інших витрат - при їх обгрунтованості, а також для вирішення питання щодо наявності підстав для арешту майна та/або для його скасування.

Керуючись ст.387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити;

скасувати постанову державного виконавця Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 від 30.03.2016р. ВП № 2970 про повернення стягувачу виконавчого документу № 2н-168, виданого 20.10.2011р. Броварським міськрайонним судом Київської області, стягувач ПАТ «Універсал Банк», боржник ОСОБА_1.

Копію даної ухвали після набрання нею законної сили направити до Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області для вирішення питання про відновлення виконавчого провадження згідно ст.41 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя Т.В. Селезньова