ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1482/10
номер провадження 4-с/695/25/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

при секретарі Оніщенко Н.В.,

розглянувши матеріали скарги публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернувся до суду із скаргою на постанову від 27.02.2017 року, яка була винесена державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку із тим, що майно, яке оголошено в розшук, не розшукане протягом року. Із вказаною постановою скаржник не погоджується та вважає її неправомірною, оскільки, на думку скаржника, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів, а саме не здійснив дії передбачені ст. 36 та ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», не здійснив виїзд за місцем проживання боржника та не провів огляд, опис та арешт рухомого та нерухомого майна боржника, що свідчить про те, що виконавчі дії проведені неналежним чином. На підставі вказаного скаржник просить суд визнати рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними, скасувати вказану вище постанову та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1482/2010 від 12.03.2011 року.

У судове засідання представник скаржника не зявився, однак надав до суду клопотання згідно якого розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився із невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін, оскільки матеріали справи містять достатні данні, що свідчать про правовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення скарги у звязку із наступним.

Судом встановлено, що 12.03.2011 року на виконання рішення суду від 24.09.2010 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованості в загальному розмірі 28728 грн. 55 коп.

З метою примусового виконання вказаного рішення Золотоніського міськрайонного суду Золотоніським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого листа по справі №2-1482/2010 від 12.03.2011 року.

Згідно з постановою від 27.07.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві винесеною державним виконавцем Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2, виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку із тим, що майно, яке оголошено в розшук, не розшукано протягом року.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» таким документом, крім інших, є виконавчий лист, виданий судом на підставі судового рішення.

Статтею 14 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У відповідності до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що державному виконавцеві надано ряд прав та повноважень, які спрямовані на забезпечення належного та повного здійснення виконавчого провадження та забезпечення примусового виконання рішення суду в тому числі і у випадках ухилення боржника від виконання свого зобовязання.

Так згідно з ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Статтею 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено звернення стягнення на обєкти нерухомого майна, яке здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Окрім того, чинним законодавством передбачена можливість державного виконавця здійснити виїзд на місце проживання боржника, проведення огляду, опису, накладення арешту на рухоме та нерухоме майно з подальшою його реалізацією, тощо.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявленими ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Суд бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні, а державним виконавцем взагалі не підтверджено вчинення жодних з вищевказаних дій для належного виконання рішення суду, що в свою чергу свідчить про те, що виконавчі дії здійснювалися не належним чином, а тому суд приходить до висновку, що відсутня будь яка інформація щодо вжиття виконавцем заходів щодо розшуку, виявлення, опису, арешту чи реалізації майна боржника.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Проте, відповідно до матеріалів справи будь-яких виконавчих дій з метою виконання судового рішення в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року за №512/5, державним виконавцем не проводилося.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст.387 ЦПК України - у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на вищенаведене, враховуючи принцип обовязковості виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що закріплено ст. 14 ЦПК України, суд приходить до висновку, щодо необхідності винесення рішення, яким визнати дії державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документу стягувачу та завершення виконавчого провадження за виконавчим листом №2-1482/2010 від 12.03.2011 року неправомірними, а також скасувати постанову Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27.02.2017 року як необґрунтовану, оскільки ВДВС не надано доказів вчинення належних виконавчих дій по виконанню вказаного рішення суду.

Керуючись ст.,ст. 385-387 Цивільного процесуального кодексу України, Законо України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві задовольнити.

Визнати рішення державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №50033871 від 27.02.2017 року неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №50033871 від 27.02.2017 року.

Зобовязати державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1482/2010 від 12.03.2011 року, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») заборгованості в сумі 28728,55 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Середа Л.В.