Справа № 749/449/17
Номер провадження 2/749/162/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Чигвінцева М.С.

секретаря Зорко М.В..,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника ВП Щорський РЕМ ПАТ « Чернігівобленерго» ОСОБА_5

свідка ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним.

ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3, яка є його рідною сестрою успадкували після смерті їхнього батька житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: с. Є. Рудня, вул. Центральна, буд. 24, Сновського району Чернігівської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 18.05.2016 року кожен з них володіє ? часткою вказаного домоволодіння.

В 2016 році сестра позивача звернулася до нього з позовом до суду про поділ успадкованого будинку і господарських споруд.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 14.09.2016 року між ними укладено мирову угоду, відповідно до якої вони по двосторонній згоді розділили житловий будинок з господарськими будівлями за вищевказаною адресою. Право спільної часткової власності при такому поділі між ними не припинилося.

В їхньому успадкованому будинку був один лічильник, який обліковував спожиту електроенергію. Після укладеної мирової угоди відповідачка почала погрожувати позивачу, що оскільки електролічильник знаходиться в її частині будинку, то вона в будь який момент може відключити його від електроенергії.

26.03.2017 року ОСОБА_3А разом з чоловіком відключили частину будинку і времянку позивача від електроенергії, при цьому чоловік відповідачки викрав більше 10 метрів кабелю по якому до времянки була підключена електроенергія. До цього моменту позивач від відповідачки жодних попереджень не отримував про те що вона збирається від'єднати його від електрики.

27.03.2017 року позивач був вимушений звернутися до ВП Щорський РЕМ ПАТ « Чернігівобленерго» з питанням окремого під'єднання його частини будинку до електроенергії.

В той же день ОСОБА_1 було видано рахунок фактуру , відповідно до якого йому була виставлена плата за стандартне приєднання в сумі 9180 грн. 00 коп. також позивачем були сплачені кошти за послуги ВП Щорський РЕМ ПАТ « Чернігівобленерго» в сумі 396 грн. 28 коп.

Лише коли позивач сказав сестрі що буде звертатися до суду з приводу її неправомірних дій щодо відключення електроенергії на його адресу 30.03.2017 року надійшов лист датований заднім числом ( дата в листі 15.03.2017 року) але штамп на конверті свідчить, що даний лист нею був відправлений 27.03.2017 року, тобто після неправомірного відключення. В даному листі відповідачка зазначила, що оскільки вона у вищевказаному будинку не проживає, то вона відключає подачу електроенергії.

На підставі вищевикладеного та з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдані матеріальні збитки в сумі 9576 ( девять тисяч пятсот сімдесят шість) грн. 28 коп. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. 00 коп.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що електричний лічильник у вищевказаному будинку розміщений на її стороні будинку. На початку березня 2017 року вона звернулася до брата щоб він у своїй частині будинку поставив електролічильник і кожен з них міг сплачувати за використану електроенергію самостійно, але її невістка у грубій формі відмовилася від її пропозиції. 27.03.2017 року ОСОБА_3 разом з чоловіком приїхали до свого будинку в с. Є. Рудня та в коридорі відчули запах паленої гуми. Чоловік відповідачки заліз на горище і побачив, що проводка лежить на тирсі і від неї розповсюджується запах горілої гуми. Він викрутив пробки на електролічильнику і повідомив родину брата відповідачки. Електропостачання було припинено тільки до времянки, ніякого кабелю її чоловік не привласнював. 22.03.2017 року ОСОБА_3 переоформила договір про постачання електроенергії і оформила рахунок на свої імя у ОСОБА_7 РЕСі, оскільки договір був оформлений на їхнього покійного батька. 24.03.2017 року вона отримала консультацію юриста РЕСу, який сказав, що власнику другої частини будинку встановлення електролічильника проведуть планово. Відповідну заявку на встановлення особистого лічильника позивач написав ще в листопаді 2016 року. Тому вона немає ніякого відношення до сплати рахунків позивача за підключення електролічильника та жодних моральних страждань вона позивачу не завдавала.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що електрокабель був прокладений з порушенням вимог законодавства, яке регулює питання електрифікації будинків. Відповідач почув запах диму та відрізав кабель з метою уникнення пожежі. Вважає, що протиправних дій з боку відповідача немає.

Представник ВП Щорський РЕМ ПАТ « Чернігівобленерго» ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що електрокабель на горищі був прокладений з порушенням нормативно правових актів, які регулюють питання електрифікації будинків населення.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 26.03.2017 року він ночував в будинку за адресою: с. Є. Рудня, вул. Центральна, буд. 24, Сновського району Чернігівської області в якому зникло електропостачання. Запаху диму він не чув.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Щорського районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_8, ОСОБА_1, та ОСОБА_3 мають по ? частці житлового будину з господарськими будівлями і спорудами за адресою: с. Є. Рудня, вул. Центральна, буд. 24, ОСОБА_7 ( Щорського) району Чернігівської області. ( а.с. 10).

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 14.09.2016 року визнано (затверджено) мирову угоду від 14 вересня 2016 року, укладену між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 в якій зазначено, що:

1. По двосторонній згоді розділили в натурі житловий будинок наступним чином: первісному позивачу-відповідачу ОСОБА_3 виділено ганок, сіни а 1-1 розміром 11 м. кВ., комора а 1-2 розміром 8,0 м. кВ., вітальню А 1-1 розміром 14,2 м. кВ., кухню А 1-2 розміром 5,9 м. кВ., частина житлової кімнати А 1-5 розміром 7,66 м.кв. капітально перегородивши її на відстані 2 метрів від перегородки кімнати А 1-1., а саме з однієї сторони від початку дверей між кімнатами 1-3 та 1-5 та з другої сторони по кінцю першого вікна кімнати 1-5.

Відповідачу-вторинному позивачу ОСОБА_1 виділено житлову кімнату А 1-3 розміром 6,5 м. кВ., житлову кімнату А 1-4 розміром 6,0 м. кВ., та другу частину житлової кімнати А 1-5 розміром 13,94 м.кв.

2. По двосторонній згоді розділили господарські будівлі і споруди наступним чином: первісному позивачу-відповідачу ОСОБА_3 виділено погріб Б-1, навіс б-1, навіс в-1, сарай Г-1, гараж г-1, ворота з хвірткою № 1, огорожа по периметру від умовної перегородки розділеної кімнати 1-5 будинку до сарая г 1-1

Відповідачу-вторинному позивачу ОСОБА_1 виділено літню кухню Д-1, прибудову д-1, сарай Ж-1, навіс ж-1, сарай г 1-1, ворота № 2, огорожа по периметру від сарая Г-1 до умовної перегородки розділеної кімнати будинку 1-5

3. По двосторонній згоді первісний позивач-відповідач ОСОБА_3 зобовязується до 20 жовтня 2016 р. установити капітальну перегородку по лінії розділу кімнати 1-5 житлового будинку, під час демонтування споруд опалення в кімнаті 1-2 зобов'язується зберегти перегородку між кімнатами 1-2 та 1-3.

ОСОБА_1 зобовязується до 20 жовтня 2016 р. установити паркан між двома домоволодіннями по прямій лінії від перегородки між кімнатами 1-2 та 1-3 житлового будинку до перегородки між сараями Г-1 та г 1-1, крім цього зобовязується зробити та відгородити прохід до колодязя, який по двосторонній згоді залишається в спільному володінні.

4. Сарай В-1 по взаємній згоді підлягає демонтуванні, і як будматеріал передається в користування ОСОБА_1, який зобовязується до 20 жовтня 2016 року перенести його на свою земельну ділянку.

5. По двосторонній згоді стіни опалювальної печі між кімнатами 1-2 і 1-3 та між кімнатами 1-3 та 1-5, які виконують функцію перегородок між кімнатами залишаються без змін.

Згідно копії рахунку фактури № П 027-4 від 27.03.2017 року ОСОБА_1 в рахунок ВП Щорський РЕМ ПАТ « Чернігівобленерго» було внесено плату за стандартне приєднання згідно розрахунку № дог. 027-004/17 від 27.03.2017 року в сумі 9180 грн. 00 коп. ( а.с. 17).

Згідно копії квитанції № 3 від 03.04.2017 року ОСОБА_1 в рахунок ВП Щорський РЕМ ПАТ « Чернігівобленерго» було внесено плату за за вимірювання зг рах. № 65 від 03.04.2017 року в сумі 396 грн. 28 коп. ( а.с. 18).

Згідно копії повідомлення ОСОБА_3 від 15.03.2017 року адресованого ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_3не проживає і не користується електроенергією в будинку за адресою: с. Є. Рудня, вул. Центральна, буд. 24, ОСОБА_7 ( Щорського) району Чернігівської області, тому вона відключає подачу електроенергії до будинку. ( а.с. 19).

Слід також зазначичи, що в матеріалах справи міститься копія конверту відправника ОСОБА_3 адресованого ОСОБА_1, дата штампу конверту 27 березня 2017 року. ( а.с. 20).

Згідно листа ОСОБА_7 Менського ВП ГУНП в Чернігівській області від 10.05.2017 року при проведенні перевірки за зверненням ОСОБА_3 по факту того, що з її господарства зник кабель, не вдалося встановити факт зникнення кабелю з її дачного господарства в с. Є. Рудня, вул. Центральна, буд. 24, ОСОБА_7 ( Щорського) району Чернігівської області, так як згідно пояснень її брата ОСОБА_1, він вказав , що даний кабель був відсутній ще до розподілу майна в 2016 році. На підставі цього було прийнято рішення зібраний матеріал напрвити до архіву ОСОБА_7 ( а.с. 36).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частинами 1, 2 та 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

При цьому, статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тією частиною спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Відповідно до Правової позиції ВСУ по справі № 6-1500цс15 при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.57-60 ЦПК України на підтвердження наявності протиправного характеру дій позивача, щодо заявлених позовних вимог, а тому суд вважає що позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за завдані матеріальні збитки в сумі 9576 ( девять тисяч пятсот сімдесят шість) грн. 28 коп. підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000 грн. 00 коп., суд виходить з наступного.

Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивач у звязку з переліченими неправомірними діями зі сторони відповідача вказує на те, що йому була заподіяна моральна шкода. Зокрема позивач спирається на те, що у нього сталося значне погіршення стану психічного здоров'я, однак жодних доказів ОСОБА_1 не було надано.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000 грн. 00 коп., слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 358 ЦК України, ст. 10-11, 209-210, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 завдані матеріальні збитки в сумі 9576 ( девять тисяч пятсот сімдесят шість) грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 ( шістсот ) грн.. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.С. Чигвінцев