Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9761/16-ц Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2017 року,

встановила:

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом, у якому, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 28.12.2012, яка виникла у звязку з неналежним виконанням ним зобовязання за цим договором, у сумі 13499,50 грн., яка складається з 492,08 грн. заборгованості за кредитом; 8988,40 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2900,00 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 619,02 грн. штраф (процентна складова).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2017 року у позові ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заявник вважає, що судом не було враховано, що відповідачем не спростовані докази надані Банком про укладення з ним спірного договору та отримання ним грошових коштів.

Заслухавши доводи представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами 28.12.2012 укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви позичальника, в якій указано, що вона разом памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг (далі - Умов), а також тарифами складає між сторонами Договір про надання банківських послуг.

Пунктом 2.1.1.5.5. Умов, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256, які приєднані до позовної заяви, передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно пункту 2.1.1.5.6. цих Умов, у разі невиконання зобовязань за Договором позичальник зобовязується на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди Банку.

При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (пункт 2.1.1.7.6. Умов).

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6. Умов за користування кредитом і овердрафтом Банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів.

У випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., позичальник сплачує Банку пеню. Розмір нарахування пені зазначається у пунктах 2.1.1.12.6.1; 2.1.1.12.6.2. вказаних Умов (а.с. 9-32).

Натомість зазначені Умови не містять підпису відповідача. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту.

Також позивачем не надано доказів ознайомлення відповідача з певними Тарифами Банку, які передбачають розмір процентів за користування кредитом.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованих процентів, комісії, пені і штрафів за порушення останнім зобовязань за кредитним договором.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій при ухваленні постанови за наслідками розгляду цивільної справи № 6-2320цс16 від 22 березня 2017 року.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту.

Як вбачається із розрахунку наданого Банком та виписки по картковому рахунку, ОСОБА_1 користувався грошовими коштами, перахованими Банком на цей рахунок, останній платіж по погашенню кредиту в сумі 100 грн. здійснив 21.02.2014, заборгованість по тілу кредиту станом на 06.11.2016 складає 492,08 грн.

Заперечення відповідача про не отримання ним кредитної карти спростовується наданим суду апеляційної інстанції його фото з картою, яке зареєстровано у базі даних Банку у день заповнення Анкети-заяви 28.12.2012.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості по тілу кредиту підлягає скасуванню з ухваленням колегією суддів нового рішення у цій частині про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості по тілу кредиту в сумі 492,08 грн.

Крім того, з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 103,32 грн. (49,08+ (49,08х110%).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2017 року у частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості по тілу кредиту скасувати, ухваливши нове рішення у цій частині про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 28.12.2012 станом на 06.11.2016 в сумі 492,08 грн. та судовий збір в сумі 103,32 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: