Справа № 2-2839/11 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/3488/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Копняк С.М., Левика Я.А.

секретаря Брикайло М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, з участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна будівельна-технічна компанія», про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

У серпні 2009 році позивач ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, з участю третьої особи ОСОБА_7 «Регіональна будівельна-технічна компанія», про стягнення заборгованості за кредитним договором, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору № 22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року в загальній сумі 91560,35 доларів США, що еквівалентно 731841,88 грн.

Вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до умов кредитного договору № 22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_3, останній надано кредит в сумі 190000 доларів США, строком на 15 років, зі сплатою 13,5% річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 24 лютого 2023 р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 25 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 укладено договір поруки № 22/02-08-ПР (ЦВ) та 15 січня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_7 «Гронло-Львів», в особі директора ОСОБА_5, укладено договір поруки № 22.2/02-08-ПР (ЦВ), за якими останні зобов'язалися солідарно з позичальником, в повному обсязі відповідати перед позивачем за виконання зобов'язань за кредитним договором.

Всупереч норм цивільного законодавства та умов кредитного договору ОСОБА_3 свої зобов'язання перед банком щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків, відповідно до умов договору не виконала.

Одночасно з укладенням кредитного договору, 25.02.2008 року між позивачем, ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_7 «Регіональна будівельно-технічна компанія» укладено договір уступки вимоги під відкладальною умовою, згідно якого ОСОБА_3 передала, а позивач одержав право вимоги на кошти та/або незакінчений будівництвом двохповерховий котедж та/або двохповерховий котедж, закінчений будівництвом, але не переданий відповідачу ОСОБА_3 за договором інвестування будівництва. Відповідно до п.1.2. договору уступки вимоги, даний договір укладений під умовою настання однієї з наступних відкладальних умов: невиконання (неповного виконання) відповідачем ОСОБА_3 зобов'язань перед позивачем за кредитним договором; розірвання договору інвестування будівництва житлового будинку № 01-04, що був укладений між відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_7 «Регіональна будівельно-технічна компанія» 04 січня 2006 року, з будь-яких підстав, визначених чинним законодавством України.

У зв'язку з настанням однієї з відкладальних умов, 24 грудня 2010 року позивачем до Господарського суду Львівської області подано позовну заяву про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 «Регіональна будівельно-технічна компанія», розгляд даної справи на стадії апеляційного провадження було зупинено до вирішення іншої, пов'язаної з нею справи.

З метою врегулювання відносин, що стали предметом спору в господарському суді, 25.07.2012 року між позивачем та третьою особою укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_8, за реєстровим № 749, згідно якого позивач купив об'єкт незавершеного будівництва, житловий будинок готовністю 31%, що розташований в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області, в рахунок виконання зобов'язань ОСОБА_7 «Регіональна будівельно-технічна компанія» за договором уступки вимоги. Продаж вчинено за 366105,00 грн. Розрахунок в сумі 366105,00 грн. проведено шляхом зарахування зустрічних вимог, що виходять з договору уступки вимоги, які становлять в цілому 959500,00 грн. У зв'язку з зарахуванням коштів в сумі, еквівалентній 959500,00грн. в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором, станом на 28 вересня 2012 року, заборгованість по кредитному договору становить 91560,35 доларів США, що еквівалентно 731841,88грн., з яких: сума строкової заборгованості - 90 296,97 доларів США, сума несплаченого штрафу за прострочення кредиту - 1 263,38 доларів США.

Позивачем на адресу відповідачів надсилались вимоги-претензії щодо необхідності сплатити заборгованість, на які останні жодним чином не відреагували, тому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору № 22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року в загальній сумі 91560,35 доларів США, що еквівалентно 731841,88 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн.

Справа розглядалась неодноразово судами різних інстанцій.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2012 року позов публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Гронло-Львів» на користь позивача заборгованість за кредитним договором №22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року в загальній сумі 731841 гривень 88 копійок та 1820 гривень судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від від 05 березня 2014 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гронло-Львів» задоволено частково.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2012 року змінено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в користь публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» заборгованість за кредитним договором №22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року в сумі 731841 гривень 88 копійок, яка є еквівалентною 91560 доларів 35 центів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю «Гронло-Львів» в користь публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» заборгованість за кредитним договором №22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року в сумі 731841 гривень 88 копійок, яка є еквівалентною 91560 доларів 35 центів США.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Гронло-Львів» в користь публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» по 606 гривень 60 копійок судових витрат з кожного.

В решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2012 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 05 березня 2014 року в частині позову публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» до товариства з обмеженою відповідальністю «Гронло-Львів», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональна будівельно-технічна компанія», про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2012 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 05 березня 2014 року в частині позову публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональна будівельно-технічна компанія», про стягнення заборгованості за кредитним договором у цій частині скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В листопаді 2016 року ОСОБА_7 «Гронло-Львів» звернулось в суд із заявою про поворот виконання рішення суду по цивільній справі № 2-2839/11, в якій просило ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» повернути безпідставно набуті кошти в сумі 733 661,88 грн.

Ухвалою Сихівського районного суду від 17.02.2017 року заяву задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гронло-Львів» безпідставно стягнені кошти в розмірі 733 661,88 грн.

У заяві в частині вимог про зобовязання повернути отримане на відповідальне зберігання майно та стягнення з Державного бюджету України коштів виконавчого збору відмовлено.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року позов ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» () заборгованість за кредитним договором № 22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року в загальній сумі 91560,35 доларів США (девяносто одна тисяча пятсот шістдесят доларів США 35 центів).

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» () по 910 гривень (девятсот десять гривень) судових витрат по сплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_5, з оскаржуваним рішенням не погоджується, вважає, що при постановлені такого мало місце порушення норм матеріального та процесуального права, обставини справи, викладені в рішенні, не відповідають дійсним обставинам справи, а також на думку апелянта суд не дотримався вказівок Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в ухвалі від 12.10.2016 року.

В апеляційній скарзі зазначає, що Банк набувши право вимоги за Інвестиційним договором, зобовязаний був зменшити заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором на вартість такого права вимоги.

Звертає увагу, що на виконання умов кредитного договору № 22/02-08-ЦВ від 25.02.2008 року, банк на підставі заяви про видачу готівки № 15 від 25.02.2008 року та платіжного доручення № 11 від 25.02.2008 року, повну суму кредиту в розмірі 190000,00 дол. США, що на момент видачі еквівалентно 959500,00 грн., перерахував на користь ОСОБА_7 «РБТК».

На виконання умов кредитного договору ОСОБА_3 за період 2008-2009 років сплатила банку 9505,52 дол. США на погашення тіла кредиту та 21329,98 дол. США в погашення відсотків по кредиту. В подальшому, у зв»язку із невиконанням ОСОБА_7 «РБТК» умов інвестиційного договору, ОСОБА_3 допустила порушення взятих на себе зобов»язань.

В свою чергу, за договором уступки вимоги під відкладальною умовою від 25.02.2008 року, укладеного між банком, ОСОБА_7 «РБТК» та ОСОБА_3, остання передала, а банк отримав право вимоги на кошти та/або незакінчений будівництвом двохповерховий котедж, та/або двохповерховий котедж, закінчений будівництвом, але не переданий третій особі за договором інвестування будівництва.

Відповідно до умов договору уступки вимоги після спливу 60 днів з дня направлення вимоги, права ОСОБА_3 за договором інвестування будівництва житлового будинку від 04.01.2006 року перейшли до банку, в тому числі право на стягнення з ОСОБА_7 «РБТК» сплачених ОСОБА_3 коштів в сумі 190000,00 дол. США та/або отримання об»єкту інвестування.

На підставі договору уступки банк реалізував право на отримання від ОСОБА_7 «РБТК» коштів в сумі 190000,00 дол. США, сплачених від імені ОСОБА_3 на виконання інвестиційного договору, що підтверджується рішення господарського суду Львівської області від 21.03.2011 року, яке залишене без змін Львівським апеляційним господарським судом постановою від 07.10.2014 року.

Однак, банк в день набуття права вимоги за інвестиційним договором, зменшення зобов»язань ОСОБА_3 за кредитним договором на суму 190000,00 дол. США не проведено, що свідчить про неправильність поданого банком розрахунку суми заборгованості за кредитом.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 «РБТК» перед Банком за Інвестиційним договором, між товариством та банком укладено договір купівлі-продажу обєкту незавершеного будівництва, житлового будинку від 25.07.2012 року, за яким товариство відчужило у власність банку незавершене будівництво готовністю 31%, вартість якого згідно оцінки становить 366105 грн. та проведено зарахування зустрічних грошових вимог на вказану суму, а Банк на підставі ст. 605 ЦК України простив товариству залишок заборгованості за Інвестиційним договором.

Незважаючи на рішення господарського суду від 21.03.2011 року, яким встановлено заборгованість ОСОБА_7 «РБТК» за інвестиційним договором 190000,00 дол. США, сторони у договорі купівлі-продажу зазначають, що загальний розмір зобов»язань ОСОБА_7 «РБТК» за інвестиційним договором становить 959500,00 грн., які 26.09.2012 року зараховано банком в погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором.

Вважає, що прощення банком залишку боргу ОСОБА_7 «РБТК» за інвестиційним договором, як і зміна розміру такої заборгованості без участі та відома ОСОБА_3 та ОСОБА_5, не можуть впливати на вартість права вимоги ОСОБА_3, як первісного кредитора, за таким договором.

Також, судом не надано оцінки доводам скаржника про припинення договору поруки №22/02-08-ПР від 25.02.2008 року, укладеним між АБ «Київська Русь» та ОСОБА_5 внаслідок порушення банком строку пред»явлення вимоги до поручителя та звернення до суду.

Просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 рокута ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника позивача ОСОБА_2 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 прострочила погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотків, не повернула отриманий кредит, чим не виконала взятих за договором зобовязань, тому заборгованість за кредитним договором №22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року в загальній сумі 91560,35 доларів США, підлягає стягненню на користь позивача солідарно з відповідача ОСОБА_3 як позичальника, та відповідача ОСОБА_5, як поручителя.

При цьому, суд врахував, що позивач направляв 06.05.2009 р., 19.06.2009 р., 03.03.2010р. боржникам вимогу про досудове врегулювання спору, шляхом виконання зобов»язань по кредитному договорі у повному обсязі, однак зазначена вимога останніми не виконана (т.1 а.с. 12-17).

Також, судом встановлено, що позивач ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», при проведенні розрахунку заборгованості за кредитним договором, в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 за даним кредитним договором, зараховано грошові кошти в сумі, еквівалентній 959500,00 грн., які отримані в результаті укладеного 25.02.2012р. між позивачем та третьою особою ОСОБА_7 «Регіональна будівельно-технічна компанія» договору купівлі-продажу, за яким ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» купив об»єкт незавершеного будівництва, житловий будинок готовністю 31%, що розташований в с.Сокільники Пустомитівського району Львівської області, в рахунок виконання зобовязань ОСОБА_7 «Регіональна будівельно-технічна компанія» за договором уступки вимоги. Розрахунок в сумі 366105,00 грн. проведено шляхом зарахування зустрічних вимог, що виходять з договору уступки вимоги, які становлять в цілому 959 500,00 грн.

Виходячи з наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 25 лютого 2008 року між АБ «Київська Русь», правонаступником якого є ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала іпотечний кредит в сумі 190000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 24 лютого 2023 року та сплатою 13,5% річних за користування кредитом (т.1 а.с. 5-9).

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору позичальник ОСОБА_3 зобовязалася на забезпечення виконання своїх зобовязань за цим договором передати в іпотеку Кредитодавцю майнові права на будинок № 21, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Сокільники, загальною площею 183,3 кв.м.

На виконання умов кредитного договору між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 25.02.2008 р. укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 556 (далі по тексту іпотечний договір). Згідно умов договору в іпотеку передано майнові права на двоповерховий котедж, будівництво якого не завершено, а саме котедж № 21 загальною площею 183,30 кв.м., що знаходиться в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області (т. 1 а.с. 157-161).

В іпотечному договорі вказано, що предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору № 01-04 інвестування будівництва житлового будинку від 04.01.2006 р., який укладено між ОСОБА_7 «Регіональна будівельно-технічна компанія та громадянкою ОСОБА_3, Додаткової угоди від 14.02.2008 р. до договору № 01-04 інвестування будівництва житлового будинку від 04.01.2006 р., а також на підставі документів, які підтверджують фінансування Іпотекодавцем будівництва за рахунок власних коштів.

Пунктом 3 додаткової угоди до договору № 01-04 інвестування будівництва житлового будинку від 04.01.2006 р. передбачено порядок внесення коштів Інвестором ОСОБА_3, згідно якого платіж на суму еквівалентну 190 000,00 дол. США повинен був бути внесений до 30.12.2008 р.

Згідно із п. 4 договору від 25.02.2008 р. про внесення змін до договору № 01-04 інвестування будівництва житлового будинку від 04.01.2006 р., у разі невиконання Інвестором ОСОБА_3 або Забудовником ОСОБА_7 «РБТК» умов цього договору, або невиконання/неналежного виконання Інвестором протягом 60 календарних днів зобовязань за кредитним договором, укладеним між Інвестором та Банком на оплату вартості котеджу, Забудовник зобовязаний перерахувати отримані від Інвестора (в т.ч. і за рахунок кредиту) кошти на користь Банку, за винятком комісії, яку Інвестор залишає собі. Дане зобовязання Забудовника діє до моменту укладення акту прийому-передачі Забудовником житла Інвестору (т. 1 а.с. 149-153)

Також, 25 лютого 2008 року між АБ «Київська Русь» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 22/02-08-ПР (ЦВ), відповідно до умов якого останній поручився перед банком за виконання ОСОБА_3 своїх обов'язків за кредитним договором (т.1 а.с. 11).

Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору поруки, відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Власні зобов»язання за кредитним договором банк виконав, що не оспорюється і відповідачем, а саме банк на підставі заяви про видачу готівки № 15 від 25.02.2008 року та платіжного доручення № 11 від 25.02.2008 року, повну суму кредиту в розмірі 190000,00 дол. США, що на момент видачі еквівалентно 959500,00 грн., перерахував на користь ОСОБА_7 «РБТК».

В свою чергу, згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Станом на 28 вересня 2012 року залишок заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку такої, становив 91 560 доларів 35 центів США, з яких: 90 269,97 доларів США - сума строкової заборгованості, 1 263,38 доларів США - сума несплаченого штрафу за прострочення кредиту, що еквівалентно за курсом Національного банку України 731 841 грн 88 коп.

В свою чергу, 25 лютого 2008 року між банком, ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_7 «РБТК» укладено договір уступки вимоги під відкладальною умовою, за яким ОСОБА_3 передала, а позивач одержав право вимоги на кошти та/або незакінчений будівництвом двоповерховий котедж та/або двоповерховий котедж, закінчений будівництвом, але не переданий відповідачу ОСОБА_3 за договором інвестування будівництва житлового будинку від 04 січня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 «РБТК» (т.1 а.с. 162-163).

Відповідно до п. 1.2 договору уступки вимоги від 25.02.2008 р., даний договір укладений під умовою настання однієї з наступних відкладальних умов: невиконання (неповного виконання) відповідачем ОСОБА_3 зобов'язань перед позивачем за кредитним договором та/або розірвання договору інвестування будівництва житлового будинку № 01-04, що був укладений між відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_7 «РБТК», з будь-яких підстав, визначених чинним законодавством України.

Пунктом 5.3 цього договору передбачено, що договір набирає чинності з дати настання однієї із відкладальних умов та діє до підписання акту прийому-передачі котеджу згідно договору № 01-04 інвестування будівництва житлового будинку від 04.01.2006 р. (т. 1 а.с. 162-163).

Позивач повідомляв ОСОБА_7 «РБТК» про настання однієї з відкладальних умов, а саме неналежного виконання ОСОБА_3 зобовязань по кредитному договору, що підтверджується листом № 37 від 20.01.2010 р. з вимогою погасити заборгованість та вимогою № 1574 від 10.11.2010 р. про передання права власності на предмет іпотеки або погашення кредитної заборгованості, які ОСОБА_7 «РБТК» залишені без відповіді та без задоволення.

В подальшому, 24 грудня 2010 року банк звернувся до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором уступки вимоги з ОСОБА_7 «РБТК», рішенням суду від 21 березня 2011 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 року, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 «РБТК» на користь банку 190 тис. доларів США, що еквівалентно 1 513 065 грн. коштів отриманих згідно договору № 01-04 інвестування будівництва житлового будинку.

Під час розгляду справи господарськими судами встановлено, що ОСОБА_3 не належно виконала свої зобовязання за кредитним договором, тому з врахуванням того, що 25.02.2008 р. між позивачем, відповідачем та третьою особою було укладено договір уступки вимоги, суди задовольнили позовні вимоги ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ».

Крім цього, при проведенні розрахунку заборгованості за кредитним договором №22/02-08-ЦВ від 25.02.2008р., в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 за даним кредитним договором, зараховані грошові кошти в сумі, еквівалентній 959 500,00 грн.

Зазначені кошти отримані в результаті укладеного 25.02.2012р. між ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та третьою особою ОСОБА_7 «Регіональна будівельно-технічна компанія» договору купівлі-продажу, згідно якого ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» купив об»єкт незавершеного будівництва, житловий будинок готовністю 31%, що розташований в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, в рахунок виконання зобов»язань ОСОБА_7 «Регіональна будівельно-технічна компанія» за договором уступки вимоги (т. 2 а.с. 89-90).

Продаж вчинено за 366 105,00 грн. Розрахунок в сумі 366 105,00 грн. проведено шляхом зарахування зустрічних вимог, що виходять з договору уступки вимоги, які становлять в цілому 959 500,00 грн. (т.2 а.с. 82-83).

Відповідно до умов договору, сторони домовилися, що на підставі ст. 605 ЦК України ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» звільняє ОСОБА_7 «РБТК» від його обов»язків, що випливають з договору № 01-04 інвестування будівництва житлового будинку від 04 січня 2006 року, з наступними змінами та доповненнями, а також по договору уступки вимоги під відкладальною умовою, укладеного 25 лютого 2008 року між ОСОБА_7 «РБТК», ОСОБА_3 та АТ «Київська Русь», зокрема щодо сплати решти боргу в сумі 593395,00 грн., а також що з дати укладення цього договору зобов»язання ОСОБА_7 «РБТК» перед ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» за вказаними договорами, припиняються.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 519 ЦПК України первісний кредитор у зобов»язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов»язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Враховуючи те, що за умовами договору уступки вимоги від 25.02.2008 року первісний кредитор ОСОБА_3 не поручалася за боржника ОСОБА_7 «РБТК» перед новим кредитором ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», тому відповідач ОСОБА_3 не несе відповідальність за невиконання боржником ОСОБА_7 «РБТК» обов»язку по поверненню на користь банку 190 тис. доларів США за умовами договору уступки вимоги та за виконання рішення господарського суду Львівської області від 21 березня 2011 року.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов помилкового висновку про стягнення суми заборгованості за кредитним договором № 22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року в загальній сумі 91560,35 доларів США з позичальника ОСОБА_3, оскільки відповідальність за невиконання умов такого повинен нести боржник ОСОБА_7 «РБТК» відповідно до договору уступки вимоги від 25.02.2008 року.

З врахуванням наведених вище обставин, не підлягає до задоволення і вимога в частині солідарного стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_5, оскільки за умовами договору поруки № 22/02-08-ПР (ЦВ) від 25.02.2008 року останній поручився перед банком за виконання ОСОБА_3 своїх обов'язків за кредитним договором, при цьому така порука не стосувалася виконання зобов»язань ОСОБА_7 «РБТК».

Відтак, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати з одночасним ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором №22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року в загальній сумі 91560,35 доларів США.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивача ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» необхідно стягнути в користь відповідача ОСОБА_5 судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 31 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в користь Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» заборгованість за кредитним договором № 22/02-08-ЦВ від 25 лютого 2008 року в загальній сумі 91560,35 доларів США - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» в користь ОСОБА_5 2002 (дві тисячі дві) грн. 00 коп. сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Копняк

ОСОБА_10