Ухвала

іменем україни

20 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Євтушенко О.І., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Корпало Ганна Василівна, про визнання договору дарування недійсним, за касаційними скаргами ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_7, та ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду Львівської області від 07 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Корпало Г.В., про розірвання договору дарування.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 30 грудня 2004 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір дарування будівлі виробничого корпусу АДРЕСА_1. При укладенні вказаного договору між нею та відповідачем було досягнуто усної угоди про те, що вищезазначений договір дарування укладався за умови, що ОСОБА_5 буде здійснювати довічне утримання за нею, а саме сплачуватиме комунальні послуги, буде здійснювати догляд, матеріально забезпечуватиме її. Проте, разом з тим, зазначене зобов'язання відповідачка не виконувала.

Враховуючи викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила визнати недійсним договір дарування, укладений 30 грудня 2004 року між нею та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В., зареєстрований в реєстрі № 7969 та зобов'язати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Корпак Г.В. повернути ОСОБА_4 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 14 травня 2013 року № 2697 та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на будівлю виробничого корпусу № 28 (реєстраційний номер - 810156, номер запису - 1773, в книзі - 6) від 31 грудня 2004 року.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16 липня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування, укладений 30 грудня 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 7969.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10, який не приймав участі у справі, проте вважав, що його права порушені вказаним рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 07 листопада 2016 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_7, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_8, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та передати справу на новий апеляційний розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 03 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18 травня 2015 року, в справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5, ТзОВ «Сколівські бескиди» про стягнення заборгованості за договором позики задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на будівлю виробничого корпусу № 28, загальною площею 4 103 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_5 та є предметом договору дарування, про визнання недійсним якого просила позивач у даній справі, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_7, та ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_8, відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

О.І.Євтушенко

Т.О.Писана