Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 317/4915/14 Головуючий у 1 інстанції: Ачкасов О.М.
Провадження № 22-ц /778/2136/17 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначив, що 26.11.2011р. з відповідачем був укладений договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 8 500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 31.10.2014р. виникла заборгованість в сумі 18 692,04 грн., яка складається з наступного: 8 506,33 грн. - заборгованість за кредитом; 7 428,82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1390,60 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 866,29 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.11.2011р., яка складається із заборгованості за кредитом - 8 506,33 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7 428,82 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1 390,60 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 866,29 грн., а разом - 18 692,04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 28 березня 2017 року

заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Апелянт ОСОБА_2 та його представник Макаренков О.Л., будучи повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до судового засідання апеляційного суду 06 липня 2017р. не з»явились, не надавши заяв про відкладення розгляду справи. Тому колегія у відповідно-сті до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянула справу у відсутності апелянта та його пред-ставника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника банку, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені банком документи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ПАТ «Приватбанк» 26.11.2011р. був укладений договір про надання банківських послуг, згідно з яким йому був відкритий рахунок, для користування яким в подальшому було видано три картки, зокрема, кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Вказаний договір складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, самих Умов і Правил надання банківських послуг, Пам»ятки клієнта, Тарифів, про згоду на приєднання до якого вказував ОСОБА_5 у анкеті.

Як свідчить виписка по рахунку і розрахунок заборгованості ОСОБА_5 скористався кредитною карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Відповідно до вимог п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил клієнт надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Згідно з Тарифами базова ставка процентів складає 2,5 % на місяць та нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік.

Розмір щомісячного платежу складає 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, та має бути внесений кожного місяця до 25 числа, а у іншому випадку передбачена відповідальність у вигляді пені.

Також передбачено нарахування штрафу при порушенні строків платежів за будь-яким грошовим зобов»язанням, передбаченим договором, більш як на 120 днів у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Встановивши всі ці обставина та той факт, що станом на 31.10.2014р. у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 18 692,04 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 8 506,33 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7 428,82 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1 390,60 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 866,29 грн., суд першої інстанції повністю задовольнив позов банку.

В апеляційній скарзі відповідач наголошує на тому, що суд ототожнив анкету-заяву з кредитним договором, що, на думку апелянта, не може свідчити про наявність договірних відносин з надання кредиту відповідачу.

Проте, ці ствердження спростовуються вищенаведеними обґрунтуваннями, а саме, що договір між сторонами складається не лише з анкети-заяви, як помилково вважає апелянт, а з сукупності документів, якими є Анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, самі Умов і Правил надання банківських послуг, Пам»ятка клієнта, Тарифи. ОСОБА_5, підписавши анкету-заяву від 26.11.2011р., виразив свою згоду на приєднання до такого договору, а також в подальшому виконував його умови, отримавши кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою активно користувався.

Вказані обставини підтверджуються: наданими банком скріншотами, на яких ОСОБА_5 сфотографовано з банківським продуктом - вищезазначеною карткою, а також ще з двома картками, отриманими відповідачем у банку пізніше, довідкою про номера карток та строк їх дії. Крім того, користування відповідачем картками підтверджується наданою банком випискою по рахунку, де зазначаються всі здійснені відповідачем зняття та поповнення рахунку з використанням цих карток, зокрема, кредитки «Універсальна», виникнення прострочення у сплаті щомісячних платежів та нарахування у зв»язку з цим пені, а також щодо встановлення або зміни кредитного ліміту. Цією випискою повністю підтверджуються відомості здійсненого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за кредитом.

Зазначаючи в апеляційній скарзі, що відповідач заперечує суму боргу, визначену банком, апелянт ніяким чином не спростував її та відомості виписки по рахунку, а також не надав свого контррозрахунку або квитанцій про невраховані банком платежі, які б свідчили, що розрахунок позивача є неправильним.

Посилання відповідача на те, що суд позбавив його можливості приймати участь у справі, також не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, з яких вбачається, що відповідач отримав першу судову повістку та копію позовної заяви, але до суду не з»явився, не надавши заяв про відкладення справи та не сповістивши про причини неявки. Тому судом перше судове засідання було відкладено. Тобто відповідачу було достеменно відомо про наявність позовного провадження в суді з розгляду позову банку щодо стягнення з нього заборгованості. Але він не надав ніяких заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження, а в наступне судове засідання член його сім»ї - батько відмовився отримувати судову повістку для передання ОСОБА_5, спрямовану на адресу місця реєстрації відповідача, про що працівник пошти зазначив у повернутій до суду кореспонденції.

Подавши заяву про перегляд заочного рішення ОСОБА_5 знову не надає будь-яких доказів відсутності договору між ним та банком, а також доказів його належного виконання чи про інший розмір заборгованості. Отримавши судову повістку у судове засідання на 06.03.2017р., до судового засідання не з»являється, ніяких заяв не надає. Будучи повідомленим на наступне судове засідання 28.03.2017р. через свого представника - адвоката Макаренкова О.Л., знову не являється до суду ані особисто, ані його адвокат.

Всі вказані обставини свідчать про те, що судом не було порушено прав відповідача на особисту участь у розгляді справи, а його неявки відбувались без поважних причин, тому суд обґрунтовано у разі повторної неявки належним чином повідомленого відповідача розглянув позовну заяву та заяву про перегляд заочного рішення.

З наведеного слідує, що апеляційна скарга є необґрунтованою, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню із залишенням без змін оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Гончар М.С.