Справа №489/2808/17
Провадження №2/489/1751/17
УХВАЛА

іменем України

23 червня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кирильчук Олег Ігорович, вирішуючи питання прийнятності до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 визнання права власності та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

Позов містить вимогу майнового характеру - визнання права власності та вимогу немайнового характеру зобовязання внести зміни до державного акту про право приватної власності на землю.

За змістом ч.5 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК України) до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За змістом пункту 9 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Згідно частини 2 вищевказаної статті якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Позивачем ціну позову не визначено, судовий збір сплачено лише за вимогу немайнового характеру, що є недоліком позовної заяви.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе попередньо визначити розмір судового збору за вимогу майнового характеру в сумі 2000 грн.00 коп., який позивачу необхідно сплатити та надати до суду відповідний документ про сплату для усунення недоліку позовної заяви.

Відповідно до ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

За змістом пунктів 5 та 6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. У позовній заяві не зазначено, в чому полягають порушення прав позивача відповідачами, що є її недоліком.

Згідно п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, серед іншого, ім'я (найменування) відповідача, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.

Позивачем заявлено вимоги до Миколаївської міської ради, однак як відповідача її не заявлено та місцезнаходження не зазначено, що також є недоліком позовної заяви.

Керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу пять днів з дня отримання ним копії ухвали для усунення зазначених недоліків позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя