Апеляційний суд міста Києва
Справа № 753/2366/17-ц Головуючий у суді першої інстанції: Комаревцева Л.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7724/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року у цивільній справі за позовом Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

07 лютого 2017 року позивач Лівобережне об'єднання управління пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення 1679,15 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 01.01.2004 отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в сумі 2470, 77 грн.

За період з 11.03.2013 по 31.07.2015 Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відповідачу було надмірно виплачено кошти у розмірі 1679,15 грн.

Згідно листа відділу з нарахування та виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.03.2016 переплата виникла з причини перерахунку пенсії.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року у задоволенні позову Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_3 про стягнення коштів відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду позивач Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві подало на нього апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зокрема зазначали, що переплата пенсії є безпідставно набутим майном відповідача і підлягає поверненню. Оскільки на письмовий припис відповідач не відреагувала, вони звернулися до суду за захистом порушеного права.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку представника позивача та самого відповідача в судове засідання, які належним чином про час та місце розгляду справи були повідомленими, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін ( ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України).

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає дивлячись на таке.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Лівобережному об'єднаному управління пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів, суд першої інстанції виходив з того, що з боку відповідача відсутні будь-які докази недобросовісності чи зловживання, які б призвели до надмірної виплати їй пенсії.

Такі висновки суду є вірними і з ними слід погодитися виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції відповідач ОСОБА_3 перебуває на пенсійному обліку в Лівобережному об'єднаному управління пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За період з 11.03.2013 по 31.07.2015 Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві відповідачу було надмірно виплачено кошти у розмірі 1679,15 грн.

При цьому у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України позивачем не надано доказів та не доведено факт недобросовісності з боку відповідача.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15 травня 2003 року.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14, яка є обов'язковою до застосування судами України, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Враховуючи положення спеціального Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів вважає, що оскільки пенсія відповідачу Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за період з 11.03.2013 по 31.07.2015 виплачена добровільно за відсутності зловживань з боку відповідача, підстави для стягнення надміру виплаченої пенсії у суду першої інстанції були відсутні, про що і було ухвалене відповідне рішення.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для відмови у задоволені позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: