Справа № 716/9/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Пухарєвої О.В.

секретаря Кульки О.М.,

з участю

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування ОСОБА_6 районної державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до ОСОБА_13 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_6 районна державна адміністрація в особі служби у справах дітей в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, в якій просить відібрати у ОСОБА_4 малолітніх дітей без позбавлення останньої батьківських прав та передати дітей органу опіки та піклування -ОСОБА_6 районній державній адміністрації, а також стягувати з ОСОБА_4 аліменти на користь КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини», навчального закладу, органу опіки та піклування чи осіб, яким будуть передані діти.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_4 є одинокою матір'ю по відношенню до ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 До служби у справах дітей ОСОБА_6 районної державної адміністрації надійшло повідомлення Сокальської служби у справах дітей про те, що відповідач перебуває в с.Соснівка Сокальського району Львівської області, натомість залишила в с.Репужинці без нагляду шістьох малолітніх дітей. Комісією у складі начальника служби у справах дітей ОСОБА_1, головного спеціаліста РЦСССДМ ОСОБА_14, секретаря Репужинецької сільської ради ОСОБА_15, та сімейного лікаря ОСОБА_16 було обстежено умови проживання вищезгаданих малолітніх дітей та в ході обстеження було з'ясовано, що діти проживають в складних життєвих обставинах, зокрема, малолітні проживають з матір'ю та її співмешканцем в одній кімнаті, сплять на двох ліжках, у них відсутні місця для підготовки уроків, в будинку холодно, в кімнаті бетонна підлога. ОСОБА_17 не забезпечені в достатній кількості одягом, зимовим взуттям та продуктами харчування. На момент обстеження ОСОБА_4 не було вдома, діти перебували під наглядом її співмешканця, ОСОБА_18, який представився батьком ОСОБА_4 та в розмові з членами комісії вживав нецензурну лексику в присутності малолітніх дітей. На виконання вимог п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 із змінами, розпорядженням голови районної державної адміністрації №431-р від 21.12.2016 року малолітніх: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11,ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, було вилучено із середовища, яке загрожує їх життю та здоров'ю. В довідці про склад сім'ї від 21.12.2016 року №2309, яка надійшла від виконкому Репужинецької сільської ради, вказано, що ОСОБА_4 є одинокою матірю по відношенню до шістьох малолітніх дітей. Згідно характеристики, наданої виконкомом Репужинецької сільської ради, ОСОБА_4 не займається належним чином вихованням дітей, часто залишає їх вдома без нагляду, в будинку завжди неохайно. Виконавчим комітетом сільської ради та дирекцією Репужинецького НВК неодноразово проводилися бесіди з відповідачем щодо недбалого ставлення до дітей, проте остання на зауваження не реагувала. У характеристиках, отриманих від Репужинецького НВК, мова йде про те, що ОСОБА_4 не приділяє належну увагу вихованню дітей, не цікавиться їх шкільним життям. ОСОБА_17 часто приходять в навчальний заклад неохайними, в брудному одязі. 21.12.2016 року службою у справах дітей було направлено листа до управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_6 районної держаної адміністрації з проханням надати інформацію про те, якого виду виплати отримувала ОСОБА_4 та в якій сумі. Відповідно до довідки, виданої управлінням праці та соціального захисту населення ОСОБА_6 РДА від 21.12.2016 року, ОСОБА_4 в грудні 2016 р. отримала грошову допомогу у сумі 33531 грн. 99 коп., а це говорить про те, що має місце нецільове використання коштів, отриманих для задоволення потреб дітей. В довідці від 21.12.2016 р. №01-15/5125, яка надійшла від Заставнівського районного центру зайнятості зазначено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, не зареєстрована в Заставнівському районному центрі зайнятості як шукаюча роботу чи безробітна. Виходячи з вищевикладеного та виключно в інтересах дітей, орган опіки та піклування ОСОБА_6 районної державної адміністрації вважає за доцільне в судовому порядку відібрати малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, від матері ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.

В подальшому до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачем у даній справі зазначено орган опіки та піклування ОСОБА_6 РДА та уточнено позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі ? частки доходів відповідача.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, обґрунтувавши вищенаведеним, наполягали на його задоволенні. Представник позивача ОСОБА_1 пояснив суду, що підставами для відібрання дітей у відповідача є повідомлення Сокольської служби у справах дітей про те, що ОСОБА_4 залишила 6 дітей та знаходиться в с. Соснівка Сокольського району Львівської області. Загроза життю або здоровю дітей за умови проживання з матірю є підставою для відібрання дітей. З акту обстеження матеріально-побутових умов від 20.12.2016 вбачається, що мати з дітьми проживає у будинку, де 1 кімната, кухня та коридор, в будинку холодно, приміщення зігрівалося масляним каміном, санітарний стан незадовільний. Того ж дня діти були доставлені в лікарню, відповідно до медичних документів хворіла донька ОСОБА_4. Просив суд відібрати дітей на строк більше ніж на 1 рік, якщо не будуть усунуті підстави для відібрання дітей служба у справах дітей буде звертатися до суду із позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення. Представник відповідача суду пояснила, що посилання позивача на те, що перебування дітей із матірю є небезпечним для їх життя та здоровя, не підтверджене жодними доказами у справі. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.02.2017, який було складено в присутності представника сільської ради та ОСОБА_4, вбачається, що у власності ОСОБА_4 знаходиться житловий будинок, житловою площею 22,90 м.кв., вказаний будинок покритий шифером, у будинку 1 кімната, коридор та кухня. В кімнаті є одне одинарне ліжко, одне двохспальне та 2-ярусне дитяче ліжечко, шафа з одягом, охайно складеним, є столик, тумбочка, телевізор, у кухні електрична духовка, чайник... Таким чином, цей акт не відповідає тому, що попередньо складено органом опіки та піклування. 20.12.2016 зі слів представника позивача був дзвінок із Сокольської служби у справах дітей, однак ОСОБА_4 їздила туди тільки на один день, щоб отримати довідку, необхідну для предявлення до Репужинецької сільської ради. Того ж дня за її відсутності було складено акт обстеження матеріально-побутових умов та відібрано дітей і передано їх в лікарню. Коли мати прийшла до дітей в лікарню, їх обстежили і встановили, що всі діти здорові. 21.12.2016 розпорядження про відібрання дітей було видане без попередження матері. Враховуючи наведене, вважає, що підстав відбирати дітей у матері немає, при цьому просила врахувати те, що мати ОСОБА_4 не перебуває на обліку у нарколога, немає жодних реагувань на скарги по відношенню до неї, позов є необґрунтованим, бідність не є підставою для відібрання дітей. На даний час на подвірї у ОСОБА_4 є новозбудований будинок, в якому вимурувані стіни, покритий дах, вставлені вікна, підбита стеля, тобто умови для проживання значно покращені.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Приписами ч. ч. 1,2 ст. 170 СК України встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного із них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. п. 2-5 ч. 1 ст.164 СК України, а також у інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. До таких випадків відносяться: 1) ухилення від обовязків по вихованню дитини; 2) жорстоке поводження із дитиною; 3) хронічний алкоголізм або наркоманія; 4) експлуатація дитини, примушування її до жебракування та бродяжництва; 5) інші випадки, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоровя та морального виховання.

Механізм негайного відібрання дітей у батьків визначений п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМ України від 24.09.2008 №866.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є одинокою матір'ю по відношенню до ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 Зазначене підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей ( а.с.4, 6,9,12,15,18).

У звязку з надходження до служби у справах дітей ОСОБА_6 РДА повідомлення по телефону Сокальської служби у справах дітей про те, що громадянка ОСОБА_4 залишила в с. Репуженці без нагляду шістьох малолітніх дітей та перебуває в с. Соснівка Сокальського району Львівської області 20.12.2016 відповідною комісією проведено обстеження матеріально -побутових умов проживання сімї за адресою с. Репуженці вул.. Жовтнева ,3 та складено відповідний акт, яким встановлено, що діти проживають в складних життєвих обставинах, зокрема, малолітні проживають з матір'ю та її співмешканцем в одній кімнаті, сплять на двох ліжках, у них відсутні місця для підготовки уроків, в будинку холодно, в кімнаті бетонна підлога. ОСОБА_17 не забезпечені в достатній кількості одягом, зимовим взуттям та продуктами харчування. На момент обстеження ОСОБА_4 не було вдома, діти перебували під наглядом її співмешканця, ОСОБА_18, який представився батьком ОСОБА_4 та в розмові з членами комісії вживав нецензурну лексику в присутності малолітніх дітей ( а.с.23). На підставі складеного акту рекомендовано вилучити дітей та доправити до ОСОБА_6 ЦРЛ.

Розпорядженням ОСОБА_6 районної державної адміністрації від 21.12.2016 №431-р прийнято рішення про вилучення малолітніх дітей із середовища, що загрожує їх життю та здоровю та влаштування ОСОБА_4 в обласний спеціалізований Будинок дитини, а інших дітей до притулку для дітей служби у справах дітей обласної державної адміністрації ( а.с.22).

Згідно висновку органу опіки та піклування ОСОБА_6 РДА від 05.01.2017 №01-390/21-45, виключно в інтересах дітей орган опіки та піклування вважає за доцільне в судовому порядку відібрати малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 від матері ОСОБА_13 без позбавлення батьківських прав (а.с.30).

Свідок ОСОБА_19, директор Репужинецького НВК, суду показала, що у їх навчальному закладі навчаються троє дітей ОСОБА_4 ( у 2, 3 та 6 класах), а ще двох дітей запросили в дошкільні групи. З початку навчального року діти почали відвідувати навчальний заклад, однак, не були підготовлені належним чином до навчання: у них було відсутнє шкільне приладдя, вони приходили на уроки в брудному одязі, не виконували домашні завдання. З ініціативи школи дітей залучили до дитячого садочка. Старші діти відвідували школу регулярно, в садочок дітей приводили та забирали вчасно, діти були здорові, розвинуті по своєму віку. В садочок дітей водили бабуся та співмешканець, мати з вересня до грудня 2016 до школи не приходила. Педагоги, соціальні педагоги та психологи навідувалися до їх житла їди в будинку майже не було, батько прав одяг. 20.12.2016 ОСОБА_13 приходила до нього та повідомила, що їде за документами (особовими справами дітей) у Львівську область, де вони раніше навчалися. Таким чином, вона поїхала вранці, а до вечора дітей відібрали. Вона 4 рази приймав участь в проведенні обстеження: вперше обстеження проводилося в листопаді 2016 по вул. Жовтневій,3, с.Репужинці, при цьому був присутній тільки 1 хлопчик із співмешканцем ОСОБА_4, в той час мама знаходилася в пологовому будинку, в будинку було холодно, не було чого їсти. В другий раз в день відібрання дітей вона була з представниками району. В будинку вони застали дітей із співмешканцем, в будинку було холодно, брудно, включено камін, діти голодні, в той же день дітей відібрали; в третій та четвертий раз вона була на обстеженні разом із адвокатами. На сесії сільської ради виступила депутат ОСОБА_20, яка запропонувала спонсорську допомогу, за рахунок якої підготували дві кімнати у новозбудованому будинку, який не був завершений.

Свідок ОСОБА_15 показала, що вона є секретарем сільської ради с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області. Коли представники ОСОБА_6 РДА забирали дітей, вона особисто наводила порядок в будинку у ОСОБА_4, прала одяг, білила стіни будинку, в будинку було холодно, їжі не було. Орган опіки та піклування сільської ради не вирішував ніяких питань стосовно ситуації з дітьми ОСОБА_4 ОСОБА_11 добре ставилася до дітей, пекла їм хлібобулочні вироби, готувала, проте, коли зникала не виконувала батьківських обовязків. З 2000 року остання проживала в будинку по вул. Жовтнева в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області з матірю, батьком та сестрою, після одруження проживала у м. Заставна, пізніше, мати з сестрою перейшли проживати в інший будинок, а відповідач залишилася за їх попереднім місцем проживання. В минулому році ОСОБА_4 виїжджала з дітьми із села на півроку та восени повернулася в село з дітьми та співмешканцем. Стверджувала, що остання проживає в жахливих умовах, в будинку безлад, холодно, електропостачання немає. Після народження останньої дитини, відповідач 3 місяці перебувала в лікарні. ОСОБА_17 в той час перебували у бабусі, співмешканець забирав їх до холодного будинку. За зверненням адвоката було здійснено перевірку умов проживання ОСОБА_4 на сьогоднішній день, за наслідками проведення якої було встановлено, що на даний час створено умови для проживання у двох кімнатах будинку, який був побудований колишнім співмешканцем ОСОБА_21, в кімнатах є ліжка, столи, електрична плитка, умивальник, скарг на негідну поведінку ОСОБА_4 на даний час не було (алкоголем вона не зловживала).

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що він є колишнім співмешканцем ОСОБА_4 За 7 років спільного проживання з останньою у них народилося троє дітей, за вказаний період він побудував будинок за кошти його батьків в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області, однак не здав його в експлуатацію. За період їх спільного проживання ОСОБА_15 часто покидала сімю, він не знав, куди вона зникала, до сільської ради з цим питанням не звертався. 13.11.2014 вони розлучилися. Вказав, що його батьки не будуть претендувати на побудований ним будинок.

ОСОБА_4, допитана в якості свідка, суду показала, що вона є матірю сімох дітей, однак до грудня 2016 з нею проживали та знаходилися на її утриманні тільки шестеро дітей. Донька ОСОБА_18 проживає з батьком ОСОБА_10, з яким вона (відповідачка) раніше перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у відповідачки народилося двоє дітей: доньки ОСОБА_18 та ОСОБА_7. Згодом згаданий шлюб було розірвано. Батьком сина ОСОБА_22 був її співмешканець, який загинув. ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_21 народилися за час спільного проживання із співмешканцем ОСОБА_21, з яким вона розпочала будівництво житлового будинку, однак будівництво не довели до кінця, оскільки припинили спільне проживання. Остання донька ОСОБА_4, народилася від спільного проживання із співмешканцем ОСОБА_18, з яким вона проживає на даний час. В грудні 2016 вона поїхала до Львівської області за документами, підтверджуючими той факт, що діти ОСОБА_7, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 навчалися в школі у Львівській області, які потрібні були їй для того, щоб влаштувати дітей у сільську школу, де перебувала всього 1 добу. ОСОБА_17 вона залишила із співмешканцем ОСОБА_18, який погодився з ними залишитися, та рідною сестрою. Перебуваючи в с. Соснівка Львівської області, вона відвідала школу, де взяла необхідну довідку, забрала необхідні речі з колишнього місця проживання, сіла на автобус, яким прибула до Львівської залізниці та повернулася додому на наступний день. Вдома дітей вже на застала, сестра повідомила, що дітей забрали представники ОСОБА_6 РДА та передали їх в лікарню, де вона їх і знайшла. На той час діти були здорові, пізніше захворів ОСОБА_10. Вказала, що у неї є довідка від 29.12.2016, що всі діти здорові, крім ОСОБА_4. Акт обстеження умов проживання складався без її присутності. ОСОБА_17 щоденно відвідували навчальні заклади, зауважень від викладачів та вихователів не було жодного разу. ОСОБА_18 відвідував дітей на святкових заходах. ОСОБА_17 всі здорові, не хворіють хронічними хворобами, в неї є медичні препарати для надання медичної допомоги дітям. На даний час новозбудований будинок часткового облаштували і в ньому є плитка, холодильник, стіл, тумбочки, столик для дітей, їй також допомагають мати та сестра, чоловік підробляє в лісництві, на заробітках, крім того, вони отримують допомогу на дітей від держави, також у господарстві є коза. 34 000 грн., які вона отримала після народження доньки ОСОБА_15, вона частково витратила на лікування дитини, так як пологи були важкими та деякий час вона з дитиною перебувала в реанімації, також погасила борг за продукти харчування, решту коштів витратила на будівельні матеріали. Коли вирішувалося питання про відібрання дітей її не повідомляли, розпорядження їй не видавали. ОСОБА_17 перебували в лікарні на протязі одного місяця, за ними доглядала вона та її сестра. На даний час вона відвідує дітей щотижня і вони просяться додому, стверджувала, що ніколи їх не ображала, не застосовувала до них фізичну силу.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою відповідача, яка в червні 2016 року в стані вагітності з пятьма дітьми та співмешканцем ОСОБА_18 переїхала з с. Соснівка Сокольського району Львівської області в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області та поселилася в бабусиній хаті, яку згодом переписала на себе. Старенький будинок складається з однієї кімнати, кухні та коридору, забезпечений електропостачанням, опалення на дровах. ОСОБА_24 та ОСОБА_21 відвідували садок, ОСОБА_7, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 ходили в школу. Ніяких нарікань ніколи на її сестру не було. 19 грудня 2016 сестра поїхала у Львівську область за документами, необхідними для дітей, а її та співмешканця залишила наглядати за дітьми, в той день у будинку також був чоловік, який ремонтував електропостачання в будинку. Вона (ОСОБА_23І.) відлучилася на 1 год., біля 1800 1830, до неї передзвонила секретар Репужинецької сільської ради та повідомила, що до будинку сестри прийшли троє представників з органу опіки та піклування та забирають дітей. Коли вона повернулася їй повідомили, що в звязку із тим, що матір покинула дітей, вони забирають їх. ОСОБА_24 в той день були чисті, нагодовані, одягнуті, в будинку було прохолодно. Були випадки, коли ОСОБА_15 перебувала в лікарні на протязі одного, двох місяців, тоді діти перебували під її (Кишкан) доглядом, також їм допомагала їх з відповідачкою мати. Сестра завжди виконувала батьківські обовязки, прибирала в будинку, готувала, прала одяг, випікала хлібобулочні вироби. На території господарства є інший новозбудований будинок, але він не був придатний для проживання, коли забирали дітей.

З огляду на встановлені з показань свідків обставини вбачається, що багатодітна одинока матір ОСОБА_4 у звязку із скрутним матеріальним станом дійсно опинилася в складних життєвих обставинах. Проте її сімя не перебувала на обліку субєктів соціальної роботи, як неблагополучна сімя, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків, в якій було жорстоке поводження з дітьми чи діти не зараховані до навчальних закладів або систематично без поважних причин пропускають навчальні заняття. Не встановлено в судовому засіданні аморальної поведінки відповідача, зловживання алкоголем чи наркотичним засобами. Також не встановлено фактів звернення громадян із письмовими скаргами до правоохоронних органів чи органів місцевого самоврядування на поведінку відповідача, повязану із неналежним доглядом та вихованням дітей.

Разом з цим в судовому засіданні не встановлено, що державними органами опіки та піклування вживалися профілактичні заходи з фінансової та психологічної підтримки даної багатодітної сімї. Отже вирішуючи питання про відібрання дітей від матері, органом опіки та піклування не здійснювалося жодного соціального супроводу сімї, не було надано матері строку для поліпшення умов проживання дітей та усунення небезпеки для них.

Натомість в матеріалах справи містяться докази, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку по вул. Жовтнева, 3 в с. Репужинці Заставнівського району ( а.с 52,53). Актами обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_4 від 16.02.2017 та 18.05.2017, складеними відповідними комісіями встановлено, що сімя проживає у власному будинку площею 22,9 м2, який складається з однієї кімнати, коридора, кухні. В кімнаті є одинарне ліжко, двохспальне ліжко, двохярусне дитяче ліжко, шафа, в якій охайно складений дитячий одяг, сторлик для уроків, тумбочка з телевізором. Вікна та двері деревяні, підлога бетонна, застелена доріжками. Опалюється кімната пічкою на дровах. В кухні є сервант, в якому зберігається посуд, холодильник, електроплитка, електрична духовка, електрочайник. В холодильнику є незначний запас продуктів харчування (а.с. 54). Також встановлено, що на подвірї є ще один будинок не введений в експлуатацію, який складається з трьох кімнат. В двох кімнатах та коридорі зроблено ремонт. В одній кімнаті є двоповерхове дитяче ліжко, одинарне ліжко, столик для уроків, стільці, підлог, застелена ковриком, а в іншій кімнаті є: двохспальне ліжко, дитяче ліжечко, тумбочка з телевізором, в коридорі підлогове покриття, плитка, застелена доріжками, є вішалка, тумбочка з дзеркалом. Вікна та двері деревяні, опалюються кімнати пічкою на дровах ( а.с.100).

У ст. 170 СК України визначено вичерпний перелік підстав для відібрання дитини від батьків або одного з них, в тому числі у разі, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно із ст. 9 Конвенції про права дитини держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду встановлено, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіни проти України" від 18 грудня 2008 року Європейським судом викладено позицію, відповідно до якої суд наголошує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про права дитини.

Також, як випливає з правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п. 95 рішення від 8 квітня 2004 р. у справі «Хазе проти Німеччини», сам по собі той факт, що дитина може бути поміщена в більш сприятливу для її виховання середу, не виправдовує примусові заходи щодо відібрання її у біологічних батьків; потрібна наявність інших обставин, які свідчать про необхідність такого втручання у право батьків на сімейне життя разом з їхньою дитиною, яке закріплене у ст. 8 Конвенції про захист прав людини.

Дослідивши надані позивачем докази, в т.ч. показання свідків, суд вбачає наявність негативних факторів умов проживання дітей, проте стверджувати, що ці умови беззаперечно вказують на існування реальної небезпеки для життя, здоров'я і морального виховання дітей неможливо. Стан здоровя дітей задовільний, що підтверджується довідками Репужинецького НВК від 28.12.2016 №154, 155 (а.с.56,57), ОСОБА_6 ЦРЛ від.29.12.2016 №2788 ( а.с.58), та показаннями свідка ОСОБА_19 Також належних і допустимих доказів свідомого і умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків судом не здобуто.

Таким чином суд вважає, що позивачем по справі не доведено конкретних обставин, винної поведінки відповідача, що можуть бути підставою для відібрання дітей від неї відповідно до законодавства або можуть свідчити, що залишення дітей у відповідача є небезпечним для їх життя, здоровя та морального виховання.

Отже відсутність обставин, що виправдовують вжиття примусових заходів щодо відібрання дітей у біологічної матері є підставою для відмови в задоволенні позовної вимоги про відібрання дітей від відповідача без позбавлення батьківських прав та вимоги про стягнення аліментів, як похідної від цієї позовної вимоги.

На підставі ст.ст. 7,164, 170 СК України, ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3,8,9 Конвенції про права дитини, керуючись ст.ст. 10,60, 212,214-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову органу опіки та піклування ОСОБА_6 районної державної адміністрації до ОСОБА_13 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з часу проголошення, якщо сторони не подадуть апеляційну скаргу на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Пухарєва