Справа № 583/1223/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Плотникова Н.Б.

при секретарі Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом

Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 57470,88 грн. за кредитним договором № б/н від 17.10.2007 року. Свої вимоги мотивує тим, що 17.10.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак відповідач не виконує належним чином умови договору, тому просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору в сумі 57470,88 грн. та судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов визнали частково та пояснили, що відповідачка брала кредитні кошти на проведення операції доньці, однак через тяжкий сімейний стан смерть доньки та чоловіка відповідачка не мала змоги вчасно погашати кредит. Просять зменшити розмір пені, оскільки відповідачка отримує мінімальну пенсію в розмірі 1400 грн. на місяць, хворіє, пересувається на милицях.

Заслухавши пояснення відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 17.10.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2. було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується заявою ОСОБА_2. від 17.10.2007 року та Умовами та правилами надання банківських послуг

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п. 3.2, п. 3.3 Правил надання банківських послуг позичальник дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування кредитною карткою».

На підставі п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну Тарифів та інших невідємних частин договору. Розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до п. 6.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

Згідно п.5.6 Правил користування платіжною карткою, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Відповідно до п. 5.7 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобовязань за цим договором.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно до п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобовязання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» умови договору виконав та видав ОСОБА_2 кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується заявою ОСОБА_2 від 17.10.2007 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 порушила зобовязання по погашенню кредиту, передбачені договором від 17.10.2007 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем.

Таким чином, станом на 30.04.2017 року, сума заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 57470,88 грн., в тому числі:

- заборгованість за кредитом 5087,93 грн.,

- заборгованість по процентам за користування кредитом 45905,35 грн.,

- заборгованість за пенею та комісією 3264,70 грн.,

- штраф (фіксована частина) 500,00 грн.,

- штраф (процентна складова) 2712,90 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 3 ст. 551 та ч. 2 ст. 616 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених в рішенні від 11.07.13 року у справі №1-12/2013 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», згідно яких вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Оскільки сума пені та штрафу, наведена банком в розрахунку, є значною, її розмір значно перевищує розмір збитків, позивач не вживав заходів для зменшення розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, та враховуючи те, що відповідачка є пенсіонеркою, проживає одиноко, що підтверджується довідкою Олешнянської сільської ради Охтирського району від 24.07.2017 р, суд дійшов висновку про зменшення розміру пені та штрафу, що підлягає стягненню, до 500,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення неустойки підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 51493,28 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 5087,93 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 45905,35 грн., неустойки (пені, штрафу) в сумі 500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В пункті 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 розяснено, що у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, повязані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 551, 616, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» (, рах. № 3111 для погашення заборгованості та судових витрат, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.10.2007 року в розмірі 51493,28 грн. та 1600,00 грн. судових витрат, а всього 53093,28 грн. (пятдесят три тисячі девяносто три грн. 28 коп.).

В іншій частині позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Плотникова Н. Б.