У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.

секретар судового засідання : Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Рівненської міської ради виконавчого комітету, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, державного реєстратора ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача ОСББ "Соборна 57", третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог ТзОВ "Рівнетеплоенерго" про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності, про визнання договору оренди нежитлового приміщення недійсним ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2017 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Рівненської міської ради виконавчого комітету, Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, державного реєстратора ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача ОСББ "Соборна 57", третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог ТзОВ "Рівнетеплоенерго" в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 09.12.2014 року №179 «Про затвердження переліку нерухомого майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного в особі Рівненської міської ради», скасування державної реєстрації права власності на приміщення підвалу загальною площею 26,80 кв. м, що знаходиться за адресою м.Рівне вул. Соборна, 57 проведену 10.11.2016 року.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі представник позивачів вказує на її незаконність в частині закриття провадження, оскільки судом порушено норми процесуального права та не враховано, що даний спір є цивільно-правовим так як вимоги стосуються приміщення підвалу який є спільною сумісною власністю мешканців будинку відповідно до законодавства. Вважає, що спір не є публічно-правовим.

Просить ухвалу в частині закриття провадження скасувати.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини другої цієї ж статті у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені ст. 15 ЦПК України: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (далі - суб'єкт владних повноважень), шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Стаття 3 КАС України в п. 1 дає визначення терміну «справа адміністративної юрисдикції», якою визнається публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за ознаками, наведеними в ч. 1 ст. 17 КАС України.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб'єктного складу - участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб'єкта владних повноважень.

З огляду на це, неправильним є формальне застосування судом першої інстанції ст. 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідач є субєктом владних повноважень.

Таким чином, аналіз ст. 15 ЦПК України та ст. 17 КАС України дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб'єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб'єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин, із яких виник спір.

Із матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 09.12.2014 року №179 «Про затвердження переліку нерухомого майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Рівного в особі Рівненської міської ради», скасування державної реєстрації права власності на приміщення підвалу загальною площею 26,80 кв. м, що знаходиться за адресою м. Рівне вул. Соборна, 57 не стосується захисту прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Предмет спору в цій справі безпосередньо пов'язаний з правом володіння, користуванням та розпорядженням майном, отже вказаний спір є приватноправовим так як виник із відносин, урегульованих нормами цивільного права і ці відносини пов'язані зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на приміщення підвалу на засадах рівності.

Отже, спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки Оспорювання правомірності набуття територіальною громадою м. Рівне в особі Рівненської міської ради спірного приміщення має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року № 6-2554цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому руху справи і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 303, 307 , 311 ч. 1 п. 4, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2017 року в оскаржуваній частині скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :