Справа №: 343/1116/17
Провадження №: 2/0343/526/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 липня 2017 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Андрусів І. М., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання в формально спільному сумісному майні подружжя права власності, про поділ іншої частини майна подружжя та про визнання договору купівлі -продажу із державною реєстрацією права власності на частину майна подружжя удаваним та фіктивним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання в формально спільному сумісному майні подружжя права власності, про поділ іншої частини майна подружжя та про визнання договору купівлі -продажу із державною реєстрацією права власності на частину майна подружжя удаваним та фіктивним. Крім того, ОСОБА_1 у позовній заяві ставить питання про забезпечення доказів шляхом витребування документів.

У відповідності до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає строк для усунення недоліків, але не більше, ніж п"ять днів з моменту отримання копії ухвали.

П.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз»яснено, що позовна заява подається до суду у письмовій формі і змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв»язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і, зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Всупереч викладеному, матеріали справи не містять підтвердження всіх обставини по справі (або наявність підстав для звільнення від доказування), зокрема позивачем не долучено підстав набуття права власності на нерухоме майно, а саме: договір купівлі-продажу магазину за адресою м. Долина, пр. Незалежності,12, що належить ОСОБА_3.

Окрім цього, п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Проте матеріали позовної заяви не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів про те, що згода між сторонами досягнута не була.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено 14 клопотань, три з яких про витребовування доказів, зокрема: витребувати з відділення ПАТ "ВТБ Банк" (м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 4) з урахуванням положень законодавства про охорону банківської таємниці кредитно-заставну справу з ОСОБА_4 (проживає за адресою 76018, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. В.Яновича, буд. 14), яка стосується придбаного в грудні 2015 року нежитлового приміщення, тобто приміщення магазину за адресом м. Долина пр. Незалежності, 12; витребувати з КС «Злет» та ПАТ КБ «ІдеяБанк» вкладні та кредитні справи ОСОБА_2 за період з 2011-2015 роки, дані докази мають підтвердити факти наявності коштів на придбання в грудні 2015 року нежитлового приміщення за адресом м. Долина, пр. Незалежності, 12 площею 73,1 метр квадратний, яке було неправомірно (удавано) зареєстроване на ОСОБА_3; витребувати в ОСОБА_2 або з Тисівської загальноосвітній школи, що знаходиться за адресом с. Тисів, договір оренди приміщення, оформлений на першого.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов"язаний витребувати такі докази. До клопотання слід долучити відомості про неможливімть отримання таких доказів особисто чи стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Всупереч викладеному, в матеріали справах відсутні відомості про неможливість в позасудовому порядку отримати витребовувані позивачем доказів.

Слід також зазначити, що згідно ст. 133 ЦПК України до клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення доказів, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320,00 грн. Однак, в порушення викладеного, позивачем не долучено до матеріалів справи документ, що підтверджує сплату судового збору за заявленими вимогами про витребування доказів.

Таким чином вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.119, 120, 121 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання в формально спільному сумісному майні подружжя права власності, про поділ іншої частини майна подружжя та про визнання договору купівлі -продажу із державною реєстрацією права власності на частину майна подружжя удаваним та фіктивним, залишити без руху та надати позивачу час протягом пяти днів з дня отримання ухвали усунути зазначені недоліки.

У випадку невиконання у встановлений строк даних вимог позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: