Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська, третя особа - ОСОБА_7, про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська, в якому з урахуванням уточнень просив визнати незаконним та скасувати наказ № 12 від 23 січня 2016 року про його звільнення у зв'язку з систематичним невиконанням трудових обов'язків, поновити його на роботі на посаді майстра виробничого навчання Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська з 29 січня 2016 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 15 555 грн 54 коп. та 25 тис. грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 27 травня 2015 року йому оголошено догану за непроведення директорських контрольних робіт згідно графіку, проте контрольну роботу ним проведено згідно програми вивчення предмета. 12 червня 2015 року йому оголошено догану за невиконання контрольних та підсумкових робіт, зрив ІІІ етапу курсів підвищення кваліфікації, проте курси підвищення кваліфікації він мав проходити лише у 2016 році. Зі звільненням за наказом від 23 січня 2016 року не згоден, оскільки підставою його винесення є попередні накази про оголошення догани та посилання на те, що він не вчинив результативних дій і заходів щодо забезпечення здачі неатестованими учнями предметів.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_6 на роботі у Вищому професійному гірничому училищі м. Комсомольська на посаді майстра виробничого навчання Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська з 29 січня 2016 року. Стягнуто з Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу урозмірі 15 726 грн 48 коп. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 тисгрн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішеннямапеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення посилання на порушення Вищим професійним гірничим училищем м. Комсомольська Положення про атестацію педагогічних працівників під час прийняття рішення про проведення атестації та оголошення догани ОСОБА_6 Зменшено розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_6 з 15 726 грн 48 коп. до 15 555 грн 54 коп.В іншій частині судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі Вище професійне гірниче училище м. Комсомольська, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що згідно з наказом № 39-к від 26 квітня 1976 року ОСОБА_6 був прийнятий на роботу в училище на посаду майстра виробничого навчання, згодом у порядку переведення був прийнятий на ВАТ ПГЗК та відновив свою роботу в училищі з 1984 року, де на посаді майстра виробничого навчання працював починаючи з 06 вересня 2010 року і до часу звільнення - 29 січня 2016 року.

Наказом від 26 травня 2015 року № 29/вс «Про оголошення догани» у зв'язку з непроведенням відповідно до графіку директорської контрольної роботи в групі Т-3/14 викладачем спеціальних предметів ОСОБА_6 оголошено догану. З наказом ОСОБА_6ознайомлений під підпис 27травня 2015 року.

Наказом №81/вс від 11 червня 2015 року після проходження І етапу курсів підвищення кваліфікації майстрів виробничого навчання на базі інституту післядипломної освіти інженерно-педагогічних працівників (м. Біла Церква) в період з 26 січня 2015 року по 30 січня 2015 року майстер в/н ОСОБА_6 не виконав самостійно згідно графіку навчального процесу контрольні та підсумкову роботи і не передав їх за допомогою електронного зв'язку, відмовився їхати на захист випускної роботи без поважних причин, у зв'язку з чим йому оголошено догану за невиконання контрольних та підсумкової робіт, зрив ІІІ етапу курсів підвищення кваліфікації. З наказом ОСОБА_6ознайомлений під підпис 12червня 2015 року.

Наказом директора Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська від 22 січня 2016 року № 11/аг «Про підсумки успішності та якості навчання учнів Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська за 1 семестр 2015-2016 навчального року» (п. 3, п. 4) за невиконання 4 учнями учбового плану (при загальній спішності 73%), відсутність конкретних результативних дій і заходів щодо забезпечення здачі неатестованими учнями предметів, навіть протягом тижня після проведення засідання Педагогічної ради, неякісне та неповне виконання посадової Інструкції (п. п. 1.1., 1.3, 1.10, 3.1, 3.8, 3.12, 3.14, 5.3), враховуючи раніше винесені догани (згідно наказів № 29/вс від 26 травня 2015 року та № 81/вс від 11 червня 2015 року) за систематичне невиконання працівником посадових обов'язків, передбачено застосувати до ОСОБА_6 - майстра виробничого навчання - згідно з п. 2 ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за п. 3 ст. 40 КЗпП України (за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором).

Наказом Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська від 23 січня 2016 року № 12/к звільнено ОСОБА_6 - майстра виробничого навчання - 29 січня 2016 року за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставами зазначено: службова записка методиста ОСОБА_8 від 21 січня 2016 року; пояснювальна записка ОСОБА_6 від 11 січня 2016 року, пояснювальна записка ОСОБА_6 від 18 січня 2016 року; наказ «Про оголошення догани» від 26 травня 2015 року № 29/вс; наказ «Про оголошення догани» від 11 червня 2015 року № 81/вс; наказ «Про підсумки успішності та якості навчання учнів Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська за 1 семестр 2015-2016 навчального року» від 22 січня 2016 року № 11/аг, згода профспілкового комітету (витяг з протоколу № 12 від 22 січня 2016 року).

ОСОБА_6ознайомлений з наказом 25 січня 2016 року під підпис.

Згідно витягу з протоколу засідання цехового комітету № 12/33 від 22 січня 2016 року, порядком денного якого було питання узгодження про надання згоди на звільнення майстра виробничого навчання ОСОБА_6, заслухано голову цехового комітету, директора училища, виступ старшого майстра училища та надано згоду на звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків,покладених трудовим договором на майстра в/н ОСОБА_6

Визнаючи незаконним звільнення ОСОБА_6 та поновлюючи його на роботі, суди виходили із того, що позивача не було ознайомлено із наказом училища про проведення директорських контрольних робіт та графіком їх проведення (догана 26 травня 2015 року); наказ про звільнення ОСОБА_6 не містить конкретизації, у чому саме полягає порушення позивачем посадових обов'язків, які мають наслідком відрахування студентів за неуспішність в навчанні. Крім того, згоду на його звільнення надано не профспілковою організацією, а організаційною ланкою первинної профспілкової організації.

Із такими висновками погоджується колегія суддів.

Згідно п. 1.1. посадової інструкції майстра виробничого навчання, майстер виробничого навчання є працівником Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська, що здійснює функції з професійного навчання, трудового та морального виховання учнів. Майстер в/н забезпечує виконання учбового плану, програму виробничого навчання та дотримання норм і правил безпечного ведення робіт учнями групи.

Майстер в/н безпосередньо відповідає за якість виробничого навчання, рівень професійної підготовки, охорону праці і виховання учнів, закріпленої за ним групи (п. 1.2. посадової інструкції).

Згідно положень ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника застосовуються один із таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Колегія суддів погоджується із висновками судів щодо відсутності підстав оголошення ОСОБА_6 догани згідно наказу від 26 травня 2015 року № 29/вс, оскільки факт доведення до відома позивача графіку проведення директорської контрольної роботи згідно вимог Положення про проведення директорських контрольних робіт з предметів професійно-технічного циклу Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська із доказів у справі, які судами оцінено за вимогами ст. 212 ЦПК України, не встановлено.

Не вбачається порушень судами норм матеріального та процесуального права і в частині розгляду вимог щодо поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України, до юридичних фактів, які підлягали встановленню судом відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України при вирішенні спору про законність звільнення з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення.

Разом з тим, у наказі про звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків не конкретизовано, які саме порушення позивачем посадових обов'язків мають наслідком відрахування студентів за неуспішність в навчанні.

Перевіряючи законність підстави звільнення ОСОБА_6 за ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України, суди повно та всебічно дослідили обставини справи, належно оцінили докази за вимогами ст. 212 ЦПК України, врахували зміст вимог і заперечень сторін щодо предмета доказування та дійшли висновків про відсутність ознак систематичного порушення ОСОБА_6 трудових обов'язків із правильним застосуванням норм матеріального права й додержанням норм процесу.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Вищого професійного гірничого училища м. Комсомольська відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 червня 2016 року в незміненій при апеляційному розгляді справи частині та рішення апеляційного суду Полтавської області від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик