АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 752/2074/16-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Колдіна О.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7357/2017 Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року колегія суддів cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та зобов'язання внести зміни до умов договору,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», відповідно до якого просив суд з урахуванням підписаних між позивачем, АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та третьою особою у даній справі - ТОВ «Фінансова установа «Інвестбуд»: додаткової угоди № 1 до договору № 07А/12-09 про участь у Фонді фінансування будівництва від 25 грудня 2006 року та додаткової угоди № 1 до договору № 07Б/12-05 про участь у Фонді фінансування будівництва від 25 грудня 2006 року, укладених між ОСОБА_2. та ТОВ «Фінансова установа «Інвестбуд», з урахуванням цільового призначення видачі відповідачем позивачу кредитних коштів, зазначеного у п. 1.2 договорів кредиту №42.07-07/09 та № 42.07-07/010 від 18 січня 2007 року, укладених між ОСОБА_2 та АКБ «Укрсоцбанк», захистити право позивача ОСОБА_2 як споживача банківських послуг шляхом внесення змін у вказані договори кредиту. Внести у статтю 7 договору кредиту № 42.07-07/09 від 18 січня 2007 року пункт 7.9 наступного змісту: «Визнати такою, що врегульовує кредитні цивільно-правові відносини між ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (), які виникли на підставі даного договору кредиту, додаткову угоду № 1 від 18 січня 2017 року, укладену між тими ж сторонами, а також товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Інвестбуд» до Договору № 07А/12-09 від 25 грудня 2006 року, підписаного ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Інвестбуд». У випадку, якщо дана додаткова угода суперечить умовам цього договору кредиту, керуватись умовами, викладеними у цій додатковій угоді № 1 від 18 січня 2016 року».

Внести у статтю 7 договору кредиту № 42.07-07/10 від 18 січня 2007 року пункт 7 наступного змісту: «Визнати такою, що врегульовує кредитні цивільно-правові відносини між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк», які виникли на підставі даного договору кредиту, додаткову угоду № 1 від 1 січня 2017 року, укладену між тими ж сторонами, а також ТОВ «Фінансова установа «Інвестбуд» до Договору № 07Б/12-05 від 25 грудня 2006 року, підписаного ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова установа «Інвестбуд» . У випадку, якщо дана додаткова угода суперечить умовам цього договору кредиту, керуватись умовами, викладеними у цій додатковій угоді № 1 від 18 січня 2016 року».

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та зобов'язання внести зміни до умов договору відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що подаючи позов до суду позивач просив лише внести зміни до Кредитних договорів, щоб привести їх у відповідність до укладених додаткових угод, обґрунтовано посилаючись на порушення відповідачем ст. 651 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Представник позивача вказує, що судом першої інстанції не вірно зазначено, що договори про участь у Фонді фінансування будівництва є договорами забезпечення, оскільки лише підтверджують дотримання позичальником цільового призначення використання коштів, отриманих за кредитним договором, додаткові угоди від 18.01.2007 року не затверджують додатковий спосіб забезпечення виконання позивачем зобов'язання.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали.

В судове засідання представник відповідачане з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що обставин, визначених ст. ст. 651, 652 ЦК України, які є підставами для зміни умов укладених між сторонами договорів не встановлено..

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що25 грудня 2006 року між ОСОБА_2, як Довірителем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Інвестбуд». Як Управителем, були укладені Договори № №07А/12-09, № 07Б/12-05 про участь у Фонді фінансування будівництва житла по АДРЕСА_1 та отримані Свідоцтво про участь у ФФБ виду А за програмою ЗАТ «ПОБУТРЕМБУД» від 26.12.2006 р. (Договір № 2-2005 від 03 жовтня 2005 р.) та Свідоцтво про участь у ФФБ виду А за програмою ЗАТ «ПОБУТРЕМБУД» від 19.01.2007 р. (Договір № 2-2005 від 03 жовтня 2005 р.).

На підставі п. п. 1.1, 1.2, 1.3 цих договорів Довіритель, визнаючи Правила Фонду фінансування будівництва виду «А» за програмою ЗАТ «Побутрембуд», затвердженою протоколом Зборів учасників ТОВ «ФУ «Інвестбуд», передав Управителю в управління, а останній прийняв грошові кошти на фінансування будівництва об'єктів інвестування, закріплених за Довірителем у споруджуваному житловому комплексі, що розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

Як встановлено судом на виконання зобов'язань за Договорами № 07А/12-09 та № 07Б/12-05 про участь у Фонді фінансування будівництва житла позивачем були внесені грошові кошти за рахунок власних заощаджень, а інша частина за рахунок отриманих кредитів, а саме: 18.01.2007 року між ОСОБА_2 та АКБ - «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») було укладено Договори кредиту:№ 42.07-07/09 та № 42.07-07/010.

Відповідно до умов п. 1.1 зазначених Договорів кредиту Банк надав Позичальнику кредитну розмірі, відповідно: 105 413,00 доларів США та 104 099,00 доларів США зі сплатою 13,2% річних строком до 17 січня 2029 року .

Згідно з п. 1.2 Договорів кредити надавались для фінансування будівництва житла шляхом участі у фонді фінансування будівництва.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язань.

В якості забезпечення виконання позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченою іпотекою вимоги Банк уклав з Позичальником іпотечний договір про передачу Кредитору в іпотеку майнових прав на незакінчені будівництвом об'єкти інвестування, а також уклав з ТОВ «Фінансова установа «Інвестбуд» та ОСОБА_2 Додаткові угоди № 1 до кожного з вищезгаданих Договорів про участь у ФФБ від 25.12.2006 року.

Відповідно до п.п.3.3.8, 3.3.9 Кредитних договорів, укладених між сторонами у справі, Позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування Кредиту , своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 Договорів, яким погоджено графік погашення заборгованості.

Також позичальник зобов`язався достроково повернути Кредит, погасити нараховані проценти та сплатити можливі штрафні санкції у випадках, визначених умовами Кредитних договорів, у тому числі у разі невиконання обов`язків щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків.

Як вбачається зі змісту Додаткових угод № 1 до Договорів № 07А/ 12-09, №07Б/12-05 про участь у фонді фінансування будівництва від 25.12.2006 p., а саме п.п.1.5, 1.6 Договорів, сторони погодили, що дострокове припинення Договорів про участь у ФФБ, у тому числі їх розірвання за ініціативою Управителя або Довірителя є можливим лише за умови письмової згоди на це Банку.

У випадку наявності такої згоди Управитель ФФБ зобов'язується повернути грошові кошти без проведення їх індексації, що були отримані ним від Довірителя за Договором в якості оплати вартості майнових прав на об'єкт інвестування протягом 20-ти робочих днів, що слідують за днем отримання від Банку письмової на дострокове повернення дії Договору, включаючи його розірвання з утриманням 10% від суми повернення послуги за письмове оформлення відмови. Повернення коштів у такому випадку здійснюється Управителем на поточний рахунок Довірителя, відкритий в Банку, або безпосередньо на рахунок Банку, якщо на момент такого повернення поточний рахунок Довірителя в Банку буде закритий, або права Банку на списання коштів з такого рахунку будуть відкликані.

Згідно з п. 1.8 Додаткових угод № 1 порушення Довірителем (позивачем) належної умови Договору про участь у ФФБ - умови належного і реального виконаня Кредитного договору є підставою для дострокового припинення цих договорів. Для цього Банк протягом трьох робочих днів від моменту настання погашення направляє Управителю письмове повідомлення про порушення довірителем умов Кредитного договору. Це повідомлення є підставою для припинення Договору та повернення Управителем коштів Банку протягом 20-ти робочих днів від моменту отримання такого повідомлення. День повного погашення управителем заборгованості Довірителя є днем дострокового припинення Договору участь у ФФБ, Кредитного договору, Договору іпотеки.

Банк вправі на власний розсуд обрати інший спосіб задоволення власних вимог, обумовлених невиконанням чи неналежним виконанням Довірителем кредитного договору шляхом звернення стягнення на майнові права на об'єкт інвестування у порядку, визначеному іпотечним договором.

Право вибору способу задоволення вимог, обумовлених невиконанням чи неналежнимо виконанням Довірителем Кредитних договорів та Договорів про у ФББ належить саме Кредитору.

Порядок та підстави внесення змін до договору за рішенням суду єні ст.ст. 651, 652 ЦК України.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається а згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є розірваним або зміненим.

Положення ч. 2 ст 652 ЦК України передбачають, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до відповідача про захист прав споживача та зобов'язання внести зміни до умов договору, проте правових підстав, необхідних для прийняття рішення судом про зміну умов договору не наводив, зазначаючи лише про те, що умови додаткових угод змінили порядок погашення кредитного зобов'язання позивачем і передбачають лише два варіанти повернення банку кредитних коштів.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Позивач в обгрунтування своїх вимог посилався на порушення відповідачем його прав як споживача банківських послуг, а Закон України «Про захист прав споживачів» не містить положень зміни умов договору з підстав невідповідності умов додаткових угод та кредитного договору.

Колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог і заперечень, підтверджених наявними у матеріалах справи та дослідженими судом доказами, і, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обгрунтоване рішення. Передбачених ст.309 ЦПК України підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді