Справа № 589/469/17
Провадження № 2/589/505/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

при секретарі судового засідання Нагорної Н.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017 р. позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позову обгрунтовані тим, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є сторони у справі, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач (батько) в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

В судовому засіданні 19.05.2017 р. позивач звернулася до суду із заявою, відповідно до якої уточнила позовну заяву в частині початку стягнення аліментів, а саме просила почати стягнення аліментів з 01.05.2017р.

В свою чергу, в цьому ж судовому засіданні відповідач позов з урахуванням уточненої дати початку стягнення аліментів визнав повністю.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав..

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги та позицію Пленуму Верховного Суду України, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному.

Встановлено, що позивач та відповідач перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 22 травня 2010р., який був розірваний рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.02.2016р. у справі № 589/764/16-ц/а.с. 2/.

У шлюбі народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказані обставини встановлені на підставі копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 16.11.2010р. /а.с. 4/.

Неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач наразі добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, з урахуванням положень ст. 182 СК України. При цьому, за нормою ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, враховуючи те, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач є особою працездатного віку і спроможний надати матеріальну допомогу, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. При цьому, не зважаючи на вимоги ст. 191 СК України, зважаючи на те, що позивач просить розпочати стягнення аліментів саме з 01.05.2017р., присудити до їх стягнення з відповідача саме з цієї дати.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України та п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., від оплати якого позивача звільнено вказаним Законом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст. 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.05.2017 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 24.05.2017р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова