Справа № 645/6033/16-ц
Провадження № 2/645/997/17
26 червня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Горпинич О.В.,
секретар судового засідання - Денісенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, встановлення опіки,
Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернулися до суду із вищевказаним позовом, яким просили позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітнього доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути аліменти у розмірі ? усіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини на користь ОСОБА_4, встановити над малолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку, призначивши опікуном дідуся ОСОБА_4 В обґрунтування позову посилалися на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають малолітню доньку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від виховання якого злісно ухиляються. Малолітня мешкає разом із дідусем ОСОБА_4 та бабусею ОСОБА_5, батьки разом із дитиною не проживають, місце перебування їх невідомо. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідомо не займаються вихованням дитини, байдуже ставляться до дочки, не піклуються про стан її здоровя, фізичний та духовний розвиток. Крім того, ОСОБА_2 має малолітнього сина, відносно якого рішенням суду була позбавлена батьківських прав та цим же рішенням над малолітнім встановлено опіку та опікуном призначено ОСОБА_4
На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов.
Представник позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала повністю і пояснила про обставини викладені вище, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити пояснивши, що ОСОБА_2 є його донькою, на даний час її місце перебування та її чоловіка ОСОБА_3 йому невідомо. Донькою вони не цікавляться, не приходять, не телефонують, не утримують.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідачів свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи умови ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, розглянуто справу в заочному порядку.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років.
Батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ № 417064, копія якого знаходиться в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини.
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні доньки не приймають, не телефонують, із дитиною не спілкуються, матеріальної допомоги не надають, не цікавляться станом здоровя дитини, його фізичним та духовним розвитком.
За інформацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 4», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває під наглядом фахівців з народження. В період хвороби догляд за дитиною здійснювала мати, батько дитини з цього приводу в медичний заклад не звертався, при останньому зверненні в заклад охорони здоровя в травні 2016 року з дитиною була бабуся.
За інформацією Поштампту - ЦПЗ №1 на імя ОСОБА_4 за період з 01.11.2015 р. по 30.04.2016 р. поштові перекази в оплаті не значаться.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Проте жодного з покладених законом на батьків обовязків, відповідачі не виконують. Як вже було зазначено, відповідачі не проявляли до доньки батьківської турботи, не цікавилися та не відвідували її, не турбувалися про її фізичний і духовний розвиток, не надавали матеріальної допомоги на її виховання.
Суду був наданий висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, відповідно до якого зазначалося, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідомо не займаються вихованням дитини, байдуже ставляться до доньки, не піклуються про стан її здоровя, фізичний та духовний розвиток, не приймають участі у підготовці дитини до самостійного життя, у звязку з чим вважали доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки, встановити над нею опіки призначивши опікуном ОСОБА_4
Крім того, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.09.2013 року ОСОБА_7 було позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено опіку над малолітнім та призначено опікуном діда малолітнього ОСОБА_4
Як розяснив Верховний Суд України у п. 16 Пленуму № 3 від 30 березня 2007 року із змінами - ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками.
Батьківські права та обов'язки належать до невідчужуваних. Але якщо ці права та обов'язки використовуються не за призначенням, можлива їх втрата через позбавлення батьківських прав.
Відповідачі ухиляються від виховання та матеріального утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень .
Відповідачі в судове засідання не зявилися, не надали доказів, що спростовують вимоги позивача, не надали заперечень, що свідчать про їх небажання займатися донькою, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини.
Таким чином, у зв'язку з такою поведінкою відповідачів, свідомим нехтуванням ними своїми обов'язками, байдужого ставлення до своєї дитини, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним позов задовольнити, позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав.
Одночасно відповідачці розяснюється, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
На даний час малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з дідусем ОСОБА_4 однією сім'єю, він займається її вихованням, піклується про її стан здоров'я, утримує, у тому числі матеріально, без будь-якої допомоги відповідачів. Крім того, він має можливість та бажання дати дитині любов, розуміння для повного і гармонійного розвитку її особи, дати можливість зростати під опікою і відповідальністю, в атмосфері благополуччя, моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно з висновком служби у справах дітей Фрунзенського району Управління Служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 22.11.2016 року № 08-42/1524/16, ОСОБА_4 може бути кандидатом в опікуни.
Як вже зазначалося раніше, згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 06.12.2016 року № 702, останні, як представник органу опіки та піклування вважали доцільним встановити над малолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку та призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном малолітньої дитини.
Відповідно до довідки Управління Інформаційного забезпечення МВС України в Харківській області, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.
За даними висновку про стан здоровя ОСОБА_4 здоров, протипоказань для призначення опікуном дитини не має. На обліку у нарколога та психіатра не перебуває.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_4 мешкає в квартирі, яка складається з 3 кімнат житловою площею 46,1 кв.м., загальною площею 57,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві договору найму житлового приміщення разом із дружиною ОСОБА_5, онуком ОСОБА_8 та онукою ОСОБА_1 Квартира має всі зручності та дитина забезпечена всім необхідним.
Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених ст. 60 ЦК України. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.
Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
В звязку із викладеним суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 опікуном малолітньої дитини.
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.
Згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Частинами 1, 2 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі.
Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей по досягненню ними повноліття. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо до утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, стан здоровя дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї.
Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 травня 2017 року установлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років - 1 426 гривень.
При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку кожного з відповідачів, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Одночасно, сторонам розяснюється, що розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, що відповідає положенням ст. 192 СК України.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 150, 164, 165, 180, 182 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, встановлення опіки - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав у відношенні їх малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, опікуном призначити діда малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7,аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 грудня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7,аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 грудня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в дохід держави, в особі Державної судової адміністрації України, судові витрати з судового збору по 960,00 грн. (девятсот шістдесят гривень нуль копійок) з кожного.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя