Справа № 211/4842/16-ц
Провадження № 2/211/358/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді С.В. Ткаченко

при секретарі Л.В. Польчик

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання права власності на будинок з господарчими побудовами за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

позивачі звернулися до суду з позовом, в обґрунтування якого вказали, що позивач ОСОБА_2 у грудні 2001 року у м. Кривий Ріг, познайомилась зі своїм майбутнім чоловіком - ОСОБА_1.

В той час батьки чоловіка доглядали за громадянином ОСОБА_7, який мешкав у домоволодінні за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Північнодвінська, буд. № 38. Власниками цього будинку було подружжя ОСОБА_8, чоловік ОСОБА_7 та ОСОБА_9 володіли ним на підставі договору купівлі - продажу б/н від 25 грудня 1974 року. Реєстрація права власності відбулась 09 березня 1994 року Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації за номер № 22 від 09.03.1994 року, згідно відмітки на дублікаті договору купівлі-продажу жилого будинку по вул. Північнодвінськой, буд. № 38 у м. Кривий Ріг.

ОСОБА_9 померла 04 лютого 1998 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 128 від 04 лютого 1998 року та видано свідоцтво про смерть серії І-КТ № 162772.

ОСОБА_7 був самотньою та літньою людиною та потребував постійного догляду та утримання, йому постійно була потрібна стороння допомога в утримання будинку та присадибної ділянки, а також періодична допомога по сплаті комунальних та інших платежів.

Батьки чоловіка на прохання ОСОБА_7 давали згоду на укладання з ним договору довічного утримання, але передчасна смерть ОСОБА_7 не дала змоги нотаріально повірити таку угоду. ОСОБА_7 помер 25 липня 2001 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу зроблено актовий запис № 789 від 25 липня 2001 року та видано свідоцтво про смерть серії І-КИ № номер 394205.

Всіма організаційні питання, повязаними зі смертю ОСОБА_7Г займалась родина чоловіка позивача, а саме проведення поховання, зняття з реєстраційного обліку, отримання свідоцтво про смерть, збереження майна та документів померлого.

У липні 2002 року, позивачі за пропозицією батьків, прийняли рішення переселитися жити до будинку померлого ОСОБА_7, який знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Північнодвінська, буд. № 38.

Саме з того часу позивачі почати відкрито та добросовісно користуватися нерухомим майном, а саме: будинком з господарськими побудовами за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Північнодвінська, буд. № 38. Від батьків отримали ключі від будинку, особисті документи померлого та його жінки, свідоцтва про смерть та правовстановлюючі документи на це домоволодіння.

За період добросовісного володіння нерухомим майном, а саме будинком з господарчими побудовами, позивачі уклали шлюб, який зареєстрований 11 жовтня 2013 року за актовим записом № 42 зробленим Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району. За цією адресою: вул. Північнодвінська, 38, м. Кривого Рогу 22 липня 2008 року народився син ОСОБА_10, який проживає разом з позивачами та знаходиться на їх утриманні.

Після смерті ОСОБА_7, починаючи з липня 2001 року та по цей час, ніхто не заявляв про права на спадкове майно померлого подружжя, як спадкоємці за заповітом, так і за законом. Відсутні спадкоємці та спадкові справи на майно померлого подружжя ОСОБА_8, а саме будинок з господарчими побудовами за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Півничнодвінська, буд. 38 .

Позивачі починаючи з липня 2002 року добросовісно, відкрито та безперервно володіли домоволодінням № 38 по вул. Північнодвінська у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області. Утримували, підтримували в належному стані будинок та присадибну ділянку, постійно мешкають на протязі 14 років. Доказами відкритого та добросовісного володіння є договори на постачання та надання комунальних послуг, починаючи з 2002 року, які були укладені з позивачами. Також позивачі сплачують земельний податок, що підтверджено відповідними квитанціями.

Окрім того, відповідно довідки квартального комітету № 5 вулиці Північнодвінська, позивачі постійно проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 по цей час включно. Також вони мають на руках оригінали документів на вищевказаний будинок, що додатково підтверджує той факт, що вони володіють вказаною нерухомістю добросовісно та відкрито.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1та представник позивачів ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, та надали суду заяву про закінчення розгляду справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали.

Представник відповідача ОСОБА_6 комітету Довгинцівської районної в місті ради ОСОБА_4 в судовому засіданні покладалася на розсуд суду та надала заяву про закінчення розгляду справи за її відсутності.

Допитаний в судових засіданнях свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона мати позивача ОСОБА_1, він разом з сім»єю проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. До 2001 року в цьому будинку проживали подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_12. Свідок з 1977 року спілкувалася з ними , піклувалася про них , допомагала, дружила з ними. Коли вони зістарилися та померли, вона їх поховала. А після їх смерті забрала ключі він будинку, доглядала за ним. А потім дала ключі дітям, позивачам по справі, щоб вони там жили, оскільки будинок був нічий, спадкоємців не було. Ніхто ніяких прав та претензій щодо будинку їм не пред»являв. ОСОБА_8 були літніми одинокими людьми, свідок не знає чи були в них діти чи ні. Вони померли один за одним. З 2001 року позивачі живуть в будинку, ніхто там не зареєстрований.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що позивач ОСОБА_1 є його сином , а ОСОБА_2 невісткою, підтвердив той факт, що позивачі більше 10 років проживають в будинку за адресою м. Кривий Ріг , вул. Північнодвінська, 38. До 2001 року там проживали похилого віку люди, ОСОБА_7 та ОСОБА_9. ОСОБА_8 було одиноке, свідок з дружиною постійно їх підтримували , допомагали, у них були хороші стосунки, дружні, після їх смерті свідок з дружиною займалися їх похованням . Доглядали за будинком. А з 2001 року діти , позивачі по справі там живуть. З претензіями чи вимогами щодо будинку ніхто до них не звертався. Позивачі добросовісно утримують будинок, живуть там з сином, онуком свідка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він є сусідом позивачів, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. В будинку № 38 по вказаній вулиці проживають позивачі з сином, вже близько 12 років. За домом доглядають, роблять ремонтні роботи. Батьки позивача доглядали за людьми похилого віку що там проживали раніше, займалися їх похованням. З часу проживання позивачів у будинку свідок не чув ні про які претензії щодо будинку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що живе на одній вулиці з позивачами. В спірному будинку позивачі разом з сином, проживають більше 12 років. Раніше там проживали дід з бабусею, які померли. Свідок знає також батьків позивача ОСОБА_1, які постійно доглядали та допомагали померлим дідусеві та бабусі, доглядали за ними, підтримували, а після їх смерті займалися похованням. З того часу як позивачі з сім»єю живуть в будинку № 38 по вул. Північнодвінська, м. Кривий Ріг, ніхто претензій або прав щодо будинку не пред»являв, в тому числі й квартальний комітет. В будинку є всі умови для проживання газ, вода, світло, вікна, забор і т.д.

Вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід задовільнити.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у грудні 2001 року у м. Кривий Ріг, познайомилась зі своїм майбутнім чоловіком - ОСОБА_1. В той час батьки чоловіка доглядали за громадянином ОСОБА_7, який мешкав у домоволодінні за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Північнодвінська, буд. № 38. Власниками цього будинку було подружжя ОСОБА_8, чоловік ОСОБА_7 та ОСОБА_9 володіли ним на підставі договору купівлі - продажу б/н від 25 грудня 1974 року. Реєстрація права власності відбулась 09 березня 1994 року Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації за номер № 22 від 09.03.1994 року, згідно відмітки на дублікаті договору купівлі-продажу жилого будинку по вул. Північнодвінськой, буд. № 38 у м. Кривий Ріг. (а.с. 4-27).

ОСОБА_9 померла 04 лютого 1998 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 128 від 04 лютого 1998 року та видано свідоцтво про смерть серії І-КТ № 162772. (а.с. 28).

ОСОБА_7 був самотньою та літньою людиною та потребував постійного догляду та утримання, йому постійно була потрібна стороння допомога в утримання будинку та присадибної ділянки, а також періодична допомога по сплаті комунальних та інших платежів.

Батьки чоловіка на прохання ОСОБА_7 давали згоду на укладання з ним договору довічного утримання, але передчасна смерть ОСОБА_7 не дала змоги нотаріально повірити таку угоду. ОСОБА_7 помер 25 липня 2001 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу зроблено актовий запис № 789 від 25 липня 2001 року та видано свідоцтво про смерть серії І-КИ № номер 394205. (а.с. 29).

Всіма організаційні питання, повязаними зі смертю ОСОБА_7Г займалась родина чоловіка позивача, а саме проведення поховання, зняття з реєстраційного обліку, отримання свідоцтво про смерть, збереження майна та документів померлого.

У липні 2002 року, позивачі за пропозицією батьків, прийняли рішення переселитися жити до будинку померлого ОСОБА_7, який знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Північнодвінська, буд. № 38.

Саме з того часу позивачі почати відкрито та добросовісно користуватися нерухомим майном, а саме: будинком з господарськими побудовами за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Північнодвінська, буд. № 38. Від батьків отримали ключі від будинку, особисті документи померлого та його жінки, свідоцтва про смерть та правовстановлюючі документи на це домоволодіння.

За період добросовісного володіння нерухомим майном, а саме будинком з господарчими побудовами, позивачі уклали шлюб, який зареєстрований 11 жовтня 2013 року за актовим записом № 42 зробленим Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району. За цією адресою: вул. Північнодвінська, 38, м. Кривого Рогу 22 липня 2008 року народився син позивачів ОСОБА_10, який проживає разом з позивачами та знаходиться на їх утриманні. (а.с. 34).

Після смерті ОСОБА_7, починаючи з липня 2001 року та по цей час, ніхто не заявляв про права на спадкове майно померлого подружжя, як спадкоємці за заповітом, так і за законом. Відсутні спадкоємці та спадкові справи на майно померлого подружжя ОСОБА_8, а саме будинок з господарчими побудовами за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Півничнодвінська, буд. 38 .

Позивачі починаючи з липня 2002 року добросовісно, відкрито та безперервно володіли домоволодінням № 38 по вул. Північнодвінська у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області. Утримували, підтримували в належному стані будинок та присадибну ділянку, постійно мешкають на протязі 14 років. Доказами відкритого та добросовісного володіння є договори на постачання та надання комунальних послуг, починаючи з 2002 року, які були укладені з позивачами. Також позивачі сплачують земельний податок, що підтверджено відповідними квитанціями. (а.с. 37-57).

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи зі змісту статті 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи, і, які у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України повинен довести саме позивач є: законний об'єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

За нормами ст. 344 ЦК України володіння майном, як підстава для визнання на нього права власності за набувальною давністю, має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Для набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України необхідні такі умови: річ, що опинилась у володінні особи, є об'єктивно чужою; володілець суб'єктивно вважає майно своїм; володілець майна має бути добросовісним набувачем; володіння здійснювалось протягом усього строку відкрито; володіння майном продовжувалось безперервно; строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років, рухомим - 5 років.

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішення спорів про набувальну давність підлягає врахуванню добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом.

Згідно довідки наданої суду Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті ОСОБА_7, 25.07.2001 року та після смерті ОСОБА_9 04.02.1998 року , з заявами про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкових справ не заводилося, свідоцтва про право на спадщину не видавалося. Перевірку проведено з 1998 року до цього часу.

Згідно довідки наданої суду КП ДОР «Криворізьке БТІ» вбачається, що право власності на нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою м. Кривий Ріг, вул. Північнодвінська, буд. 38, згідно архівної справи станом на 31.12.2012 року, належить ОСОБА_9 та ОСОБА_16 на підставі договору куплі-продажу посвідченого 25.12.1974 року . Третьою Криворізькою державною нотаріальною конторою , зареєстровано в реєстрі за № 1-4870.

Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділу у Криворізькому районі станом на 31.12.2012 року відомості щодо зареєстрованого в установленому законодавством порядку речового права на земельну ділянку , розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Північнодвінська, 38 відсутні. Інформацією щодо власників земельної ділянки не має.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова), володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», право власності за набувальною давністю може бути набуто на безхазяйну річ.

Отже суд приходить до висновку, що позивачі починаючи з липня 2002 року добросовісно, відкрито та безперервно володіли домоволодінням № 38 по вул. Північнодвінська у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області. Утримували, підтримували в належному стані будинок та присадибну ділянку, постійно мешкають на протязі 14 років, вважають будинок своїм, так як укладають договори на його обслуговування, сплачують комунальні послуги, проводять поточні ремонтні роботи.

Керуючись ст.ст.328,344 ЦК України, ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 комітету Довгинцівської районної в місті ради про визначення права власності на будинок з господарчими побудовами за набувальною давністю задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/ 2 частку житлового будинку з господарчими будівлями та за ОСОБА_5 право власності на 1 / 2 частку житлового будинку з господарчими будівлями , який розташований за адресою, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Північнодвінська, будинок № 38, і складається з житлового будинку ( А-1), надвірні споруди - сарай ( Б), підвал ( Бп/д ) сарай ( В ) , вбиральня ( Г ) , замощення ( І ) , огорожа ( 1, 2 ) , за набувальною давністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_17