Справа № 685/1139/16-ц
Провадження № 2/685/23/17
У Х В А Л А

13 липня 2017 року. Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді: Самойлович А. П.

за участі секретаря: Дондель Т.В.

представника позивача прокурора Гончара І.О.,

представника відповідача ГУ Держгеокадастру ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільної справи за позовом заступника прокурора Хмельницької області Гриценка С.М., поданого в інтересах держави, до Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області, Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області, Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області, Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування розпоряджень Теофіпольської, Ізяславської і Хмельницької районних державних адміністрацій Хмельницької області та наказів Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Хмельницькій області, а також визнання недійсними укладених договорів оренди земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

22 вересня 2016 року заступник прокурора Хмельницької області Гриценко С.М. звернувся до суду з позовом, заявивши вимоги визнати незаконними та скасувати розпорядження Теофіпольської райдержадміністрації за 2011 та 2012 роки про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 та про передачу ОСОБА_2 в оренду земельних ділянок, розпорядження Ізяславської та Хмельницької райдержадміністрацій за 2012 та 2011 р.р. про надання дозволів ОСОБА_2 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, накази головного управління Держгеокадастру (Держземагенства) про надання ОСОБА_2 дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення з метою подальшої передачі їх для ведення фермерського господарства та про затвердження документації та передачу в оренду ОСОБА_2 земельних ділянок для ведення фермерського господарства, а також визнати недійсними 39 договорів оренди земельних ділянок загальною площею 1138,9061 га, укладених між Головним управлінням Держгеокадастру (Держземагенства) у Хмельницькій області та ОСОБА_2, на території Теофіпольського, Ізяславського та Хмельницького районів Хмельницької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 не мав наміру займатися фермерським господарством, штучно використавши процедури створення фермерського господарства для пільгового порядку одержання в оренду земель державної власності поза передбаченою законодавством процедурою земельних торгів.

В ході судового засідання до початку розгляду справи по суті від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відвід головуючому судді Самойловичу А.П.

Підставами для відводу відповідач вбачає те, що суддя Самойлович А.П. своїми ухвалами від 23 вересня та 17 листопада 2016 року залишив без руху позовні заяви прокурора, так як позовні вимоги були сформульовані неконкретно, на виконання яких позивачем листами від 23 жовтня та 23 листопада 2016 року було доведено до відома суду переліки спірних наказів, дати та номери оспорюваних договорів оренди із зазначенням площі та кадастрових номерів ділянок, викладених у формі списку, тобто прокурором ухвали судді не було виконано. Відповідач зазначає, що за таких обставин суддя зобовязаний був виконати вимоги ст. 121 ЦПК України та повернути позовну заяву, однак провадження по справі було відкрито, що на думку заявника є порушенням вимог ст. 5 ЦПК України щодо здійснення правосуддя на засадах рівності сторін.

Крім того, заявник зазначає, що в ході попереднього судового засідання 03 травня 2017 року суддя зясував у представника позивача відсутність підстав для уточнення позовних вимог, розуміючи неможливість задоволення позову в існуючій редакції, в ухвалі про призначення справи до судового розгляду, в порушення вимог ст. 156 ЦПК України, повторно вказав представнику позивача на невідповідність позову вимогам ст. 119 ЦПК України, з зазначенням його права подати уточнену позовну заяву з копіями, відповідно до кількості відповідачів по справі, та про розгляд справи на підставі поданої раніше позовної заяви в разі відсутності вищезазначеного уточнення позовних вимог.

Вищевикладені факти викликають у відповідача сумнів в обєктивності та неупередженності судді Самойловича А.П. та вказують на його побічну заінтересованість у результаті розгляду справи.

В ході судового засідання представник позивача ОСОБА_2 підтримав заяву про відвід з зазначених у ній підстав.

Представник позивача вважає, що відвід є безпідставним, тому задоволенню не підлягає.

Представник відповідача ОСОБА_4 Держгеокадастру покладається на думку суду.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, судом не вбачається підстав для відводу головуючого, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності або неупередженості судді.

Ухвалами судді Самойловича А.П. від 23 вересня та 17 листопада 2016 року було залишено без руху позов заступника прокурора, оскільки не було повністю зазначено усіх реквізитів оспорюваних договорів та наказів Держгеокадастру (Держземагенства). Позивачем на виконання ухвал було подано листи, в яких зазначалися усі необхідні реквізити, тому провадження по справі було відкрито та призначено попереднє судове засідання, так як уточнення позовних вимог можливе і в ході попереднього судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

На виконання даного обовязку судом було доведено до відома позивача про можливість судового захисту його права лише в разі подання належним чином оформленої позовної заяви, а також наслідки, які можуть наступити, коли позивач таким правом не скористається.

Вчинення судом дій в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України можливе в ході попереднього судового засідання з зазначенням в ухвалі про призначення справи до судового розгляду про розяснення вищезазначеного права та наслідків його невикористання, а також шляхом наведення розяснення письмово в самій ухвалі.

Таким чином, наведені відповідачем обставини не можуть свідчити про необєктивності або упередженість судді, тому відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 20, 24, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити відповідачу ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про відвід головуючого судді Самойловича А.П.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Самойлович А.П.