Справа № 163/1076/17
Провадження № 2/163/224/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Семенюк К.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом Головненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату «Центр освіти та соціально педагогічної підтримки» в особі директора ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

20 квітня 2017 року Головненська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Центр освіти та соціально педагогічної підтримки» в особі директора ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, звернулась в суд з зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Любомльської РДА, як така, що позбавлена батьківського піклування, оскільки її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 за рішенням Любомльського районного суду від 23.03.2009 року позбавлені батьківських прав. На даний час ОСОБА_4 навчається у 4 класі Головненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат «Центр освіти та соціально педагогічної підтримки» та перебуває на повному державному забезпеченні. Разом з тим, зважаючи на те, що особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обовязку щодо утримання дитини, просить стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, а саме з ОСОБА_2, на утримання її доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, у розмірі ? частки від отриманої пенсії з дня подачі заяви і до повноліття дитини; в свою чергу з ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 щодо стягнення з неї аліментів на неповнолітню доньку не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_4, народилась 01 травня 2006 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ЕГ № 093085 (а.с.5).

З копії рішення Любомльського районного суду Волинської області №2-81-09 від 23.03.2009 року вбачається, що її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 позбавлені батьківських прав. Опікуном малолітньої ОСОБА_4 призначено ОСОБА_6 (а.с. 6-7).

При цьому, рішенням Любомльського районного суду Волинської області №163/627/14-ц від 21 березня 2014 року, яке набрало законної сили 11.06.2014 року, стверджується, що ОСОБА_6 звільнено від обовязків опікуна над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначеного згідно рішення Любомльського районного суду Волинської області від 23 березня 2009 року.

Згідно довідки виданої Головненською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат Любомльського району №233 від 20.04.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у Головненській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат «Центр освіти та соціально педагогічної підтримки» і перебуває на повному державному утриманні.

Як слідує з витягу з протоколу № 12 від 26.09.2016 року засідання комісії з питань захисту прав дитини при Любомльській райдержадміністрації, було прийнято рішення взяти до відома, що директор Головненської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату «Центр освіти та соціально педагогічної підтримки» в особі директора ОСОБА_3 виконує обовязки опікуна, піклувальника на дітьми-сиротами та дітьми позбавленими батьківського піклування, на час утримання в школі-інтернаті, зокрема щодо і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною другою статті 51 Конституції України визначено обовязок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України також передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

З вищевказаного рішення Любомльського районного суду Волинської області №2-81-09 від 23.03.2009 року слідує, що під час розгляду справи про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_7 батьківських прав та призначення ОСОБА_6 опікуном малолітньої ОСОБА_4, було вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_4.

Однак, як вбачається з листа Любомльського РВДВС ГТУЮ у Волинській області від 23.05.2017 року, виконавчі провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 на даний час не перебувають на виконанні, оскільки останні були завершені згідно листа Любомльської РДА вих. №971/42/2-14 від 25.06.2014 року та рішення Любомльського районного суду Волинської області від 21.03.2014 року про звільнення від обовязків опікуна (стягувача) над ОСОБА_4 ОСОБА_6.

Відповідно до ч.2 ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Позивачем у позовній заяві стверджено, що ОСОБА_5 ніде не працює та постійного доходу не має.

Разом з тим, довідкою Шацько-Любомльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від №10/1 від 03.03.2017 року доводиться та обставина, що відповідач ОСОБА_2, одержує соціальну пенсію інваліда з дитинства 3 групи, станом на 03.03.2017 року в розмірі 1277 гривень.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є працездатною особою з належним станом здоровя, оскільки доказів існування обставин, які істотно обмежують його працездатність, суду не надано.

Також не надано й доказів існування у відповідачів зобов'язань по утриманню інших осіб або інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів.

Зазначене дає підстави для висновку про спроможність ОСОБА_5 сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі по 200 грн. щомісячно, а ОСОБА_2 сплачувати щомісячно, у розмірі ? частки від отриманої пенсії.

Такі розміри аліментів для відповідачів суд вважає посильними, оскільки інших утриманців вони не мають, є працездатними особами з належним станом здоровя.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.367 ЦПК України.

Крім цього, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, судові витрати в справі у виді судового збору підлягають стягненню солідарно з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_5, аліменти на утримання його доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, аліменти на утримання її доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно, у розмірі ? частки від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти перераховувати на рахунок дитини: Любомльське відділення Ощадбанку України №10002/091 в смт. Головне, МФО 303398, р/р 2102 для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць допустити до обовязкового негайного виконання.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, тобто по 320 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Любомльський районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.