Провадження № 2/638/519/17
07 червня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Грищенко І.О.,
при секретарі Самогньозд О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою кредитної спілки «Інтер-Інвест» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Уповноважений представник позивача ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності, на судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги згідно уточнень від 15.03.2017 року, просить позов задовольнити, справу розглядати у відсутність представника. В разі неявки на судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 24.01.2017р., 15.03.2017р., 20.04.2017р., 07.06.2017р. не зявився, що вказує на повторну поспіль неявку без поважних причин, оскільки про причину неявки не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представив. Представника, який би діяв від його імені, до суду не направив. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю, не надав.
Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності до вимог ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Судовим розглядом справи встановлено, що 09 грудня 2014 року член кредитної спілки ОСОБА_4, надав до ОСОБА_2 спілки «Інтер-Інвест» письмову заяву про видачу кредиту на суму 7000,00 грн. на строк 36 місяців під 60 % річних для споживчих потреб.
09 грудня 2014 року, відбулося Засідання Кредитного Комітету ОСОБА_2 спілки «Інтер-Інвест», де на порядку денному розглядалася дана заява відповідача. У звязку з тим, що кредит не має майнового забезпечення, ОСОБА_2 Комітет вирішив звернутися до ОСОБА_5 ОСОБА_2 спілки «Інтер-Інвест», щодо вирішення питання про надання кредиту. Данай факт підтверджується протоколом № 48 Засідання Кредитного Комітету ОСОБА_2 спілки «Інтер-Інвест».
З протоколу № 48-К, вбачається, що ОСОБА_5 радою КС «Інтер-Інвест» було вирішено задовольнити прохання члена ОСОБА_2 Спілки гр. ОСОБА_1 на отримання кредиту у сумі 7000,00 грн. на строк 36 місяців під 60 % річних з виплатою відсотків щомісяця, та тіла кредиту ануїтетом. Доручити Голові Правління ОСОБА_2 спілки ОСОБА_3 оформити належні документи та підписати кредитний договір з ОСОБА_1
Відповідно до п. 2.3.1 Кредитного договору відповідач був зобовязаний своєчасно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредитного зобовязання у строк та розмірах, встановлених умовами даного Договору.
Однак, як вбачається з розрахунку суми заборгованості, відповідач вимоги кредитного договору не виконує.
У відповідності до п.7.1 Кредитного договору строк дії договору до 09 грудня 2017 року та до повного виконання позичальником зобовязань за цим договором.
Відповідно до п. 7.4 Кредитного договору, кредитодавець має право достроково розірвати цей договір лише у разі настання обставин, визначених п. 2.1.3 цього Договору.
У звязку із не виконанням відповідачем свої зобов'язання за ним утворилася заборгованість, яка станом на 15.03.2017 року становить 13 258,22 грн., з яких: 5 238,92 грн. основний борг, 3 129,17 грн. загальна заборгованість за відсотками, 4 890,13 грн. загальна заборгованість за додатковими відсотками.
Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно п. 8.2 Кредитного договору, у випадку прострочення виконання кредитного зобовязання за цим договором позичальником, на нього покладається обовязок сплати процентів за користування кредитом у розмірі 120 (сто двадцять) процентів річних за весь час прострочення. З моменту погашення простроченої суми кредитного зобовязання проценти за користування кредитом нараховується та сплачуються відповідно до вимог п. 1.2 цього договору.
Відповідно до п. 8.3 Кредитного договору, в разі порушення кредитодавцем зобовязання, передбаченого п. 1.1 даного Договору, останній зобовязується сплатити 0,1 % річних від суми кредиту за кожен день прострочення виконання зобовязання.
Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено зобовязання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Тобто умови кредитного договору щодо погашення кредиту та відсотків відповідачем не виконувалися.
Таким чином суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач не виконав зобовязання і не сплатив своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для розірвання договору та стягнення з нього на користь позивача суму заборгованості.
Крім того, судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3,4,11,57-60, 88, 169, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 207, 509, 526, 530, 610, 611, 629, 536, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги кредитної спілки «Інтер-Інвест» - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі відмови судом 1 інстанції у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя І.О. Грищенко