Ухвала

іменем україни

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», третя особа - SchenkAir GmbH, про зобов'язання виконати в натурі обов'язок щодо сплати страхового відшкодування та стягнення пені, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 9 січня 2015 року між нею, як страхувальником, та страховиком - приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПАТ «Страхова компанія «Провідна») було укладено договір добровільного страхувальника подорожуючих за межами України № ТМ 0344722. Строк дії договору передбачено з 12 січня по 8 лютого 2015 року, страхова сума за страхування медичних витрат становить 30 000 євро. Місцем дії договору страхування визначено країни Європи, Балтики, СНД (крім України) та інші країни. Згідно із договором страхування, сторони погодили категорію ризику SA3 (п. 1.10.3) та програму за страхування медичних витрат Active A.

Позивач зазначала, що 18 січня 2015 року близько 15 год. 30 год., під час катання на санях на гірськолижному курорті Серфаус в Австрії, з нею стався страховий випадок, а саме: вивих в суглобі Шопера, перелом таранної кістки, перелом латеральної щиколотки зліва. Відразу після отриманої травми, вона зв'язалася із асистуючою компанією страховика та повідомила їх про настання страхового випадку та у подальшому погоджувала з ними свої дії. Внаслідок отриманої травми в медпункті гірськолижного курорту «Медсерфаус» їй було надано невідкладну первинну медичну допомогу. Зважаючи на серйозну травму та сильний біль, лікар за медичними показаннями прийняв рішення про необхідність її негайного транспортування на вертольоті до м. Імст в клініку «Медалп». Вона та її чоловік повідомили асистуючу компанію про необхідність транспортування до лікарні авіаційним транспортом, проти чого асистанс не заперечував та вказав на необхідність у подальшому надати страховику документи, що підтверджують необхідність такого транспортування.

Послуги з її транспортування (санітарна авіація) до клініки «Медалп» надавалися компанією SchenkAir GmbH. Вартість цієї послуги становила 3 851,68 євро.

У клініці «Медалп» вона перебувала на лікуванні з 18 по 20 січня 2015 року, . де їй надавалися медичні послуги, вартість яких загалом склала 4 960,87 євро.

Після повернення в Україну страховій компанії було подано заяву про страхове відшкодування з вимогою здійснити виплату 1 911,88 євро (безпосередні витрати на лікування) на її рахунок; 4 960,87 євро перерахувати на рахунок клініки «Медалп»; 3 851,68 євро перерахувати на рахунок компанії SchenkAir GmbH, яка надавала послуги з медичного транспортування.

Листом від 6 лютого 2015 року № 17-10/1509 відповідач повідомив їй про те, що з 1 911,88 євро відповідно до п. 5.1.9 договору страхування їй буде перераховано 500 євро; витрати на стаціонарне лікування будуть перераховані клініці «Медалп»; відмовлено у перерахунку коштів за послуги медичного транспортування на підставі п. 12.2.25 договору страхування.

Позивач ОСОБА_5 не погоджуючись з такою відмовою відповідача просила зобов'язати ПАТ «Страхова компанія «Провідна» виконати в натурі обов'язок щодо сплати страхового відшкодування, передбачений умовами договору добровільного страхування подорожуючих за межами України № ТМ 0344722, а саме: сплатити (перерахувати) грошові кошти у розмірі 3 851,68 євро згідно з рахунком від 23 січня 2015 року № на банківський рахунок SchenkAir GmbH, а також стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на її користь пеню у розмірі 20 523 грн 40 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення не відповідають цим вимогам.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що 9 січня 2015 року між ОСОБА_5 та ПАТ «Страхова компанія «Провідна» було укладено договір добровільного страхування подорожуючих за межами України № ТМ 0344722, строком дії з 12 січня 2015 року по 8 лютого 2015 року, страхова сума за страхування медичних витрат становить 30 000 євро (а. с. 11-25).

Згідно з п. 10.1 зазначеного договору предметом договору страхування (об'єктом страхування) є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи, а саме: з оплатою вартості медичних послуг та інших послуг, наданих застрахованій особі, внаслідок розладу її здоров'я під час здійснення подорожі.

Відповідно до таблиці 1 договору страхування, до складу програми страхування «А» входять наступні опції (страхові ризики): стаціонарне лікування, амбулаторне лікування, невідкладна допомога, стоматологія (в межах 150 євро), невідкладна акушерська допомога, медичне транспортування, репатріація останків, позапланове повернення, телефонні переговори (в межах 50 євро).

Пункт 1.9 договору страхування передбачає, що асистансом (асистуючою компанією) є юридична або фізична особа, в тому числі суб'єкт підприємницької діяльності, яка діє від імені та за дорученням страховика і координує дії страхувальника (застрахованої особи), та осіб, які надають послуги страхувальникові (застрахованій особі) в разі настання певних подій (страхових ризиків), передбачених договором страхування, організовує, контролює, оплачує надання таких послуг та виконує інші дії від імені та за дорученням страховика.

На підставі договору від 1 липня 2014 року № 5289/14, укладеного між Асистанською компанією ТОВ «Балт Асистанс» та ПАТ «Страхова компанія «Провідна», асистансом виступала компанія ТОВ «Балт Асистанс» (а. с. 163-178).

Із заяви-пояснення чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_7 від 27 січня 2015 року вбачається, що 18 січня 2015 року близько 15 год. 30 хв. на курорті Серфаус в Австрії з ОСОБА_5 стався страховий випадок, а саме: під час катання на санях вона отримала травму ноги (а. с. 151-152).

Відповідно до медичного висновку доктора ОСОБА_8 клініки «Медсерфаус» від 19 січня 2015 року ОСОБА_5 у зв'язку з отриманим вивихом в суглобі Шопара, переломом таранної кістки, переломом латеральної щиколотки зліва у клініці «Медсерфаус» надавалася первинна медична допомога. Зважаючи на серйозну травму і біль, за медичними показаннями лікарі рекомендували транспортувати пацієнтку на вертольоті до м. Імст в клініку «Медалп» (а. с. 28-29).

Згідно з протоколом грошового розрахунку № R03-150060-01 виклик гелікоптера з метою транспортування ОСОБА_5 прийнято 18 січня 2015 року о 16 год. 37 хв., місце виклику - Зерфаус мед., тривалість часу в польоті 39 хв. (а. с. 39-41).

Як вбачається з інвойсу № від 23 січня 2015 року компанії SchenkAir GmbH, вартість рятувальної операції за допомогою гелікоптера склала 3851,68 євро (а. с. 44).

Згідно з довідкою клініки «Медалп» від 20 січня 2015 року та медичним висновком клініки «Медалп» від 20 січня 2015 року ОСОБА_5 перебувала на лікуванні у зазначеній клініці з 18 по 20 січня 2015 року. Під час травмування їй була надана оперативна допомога (а. с. 47, 53-55).

Відповідно до рахунку клініки «Медалп» від 20 січня 2015 року вартість наданих ОСОБА_5 медичних послуг склала 4 960,87 євро (а. с. 58).

Відповідно до рахунку доктора ОСОБА_8 за виконані послуги № RE-2015-765 від 22 січня 2015 року ОСОБА_5 оплатила безпосередні витрати на лікування у розмірі 1 911,88 євро (а. с. 33-35).

27 січня 2015 року ОСОБА_5 звернулася до ПАТ «Страхова компанія «Провідна» із заявою № про виплату страхового відшкодування (а. с. 150).

2 лютого 2015 року на підставі п. 5.1.9 договору страхування, п. п. 43, 44 таблиці страхових виплат, наведеної у додатку 2 до Правил добровільного страхування від нещасних випадків № 10201 від 5 жовтня 2006 року, ПАТ «Страхова компанія «Провідна» прийняла рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 9 198 грн 80 коп., що еквівалентно 500 євро та у розмірі 540 грн (15%+7%+5% від страхової суми по страхуванню нещасного випадку) на загальну суму 9 738 грн 80 коп., що підтверджується страховим актом № від 2 лютого 2015 року (а. с. 153-154).

24 лютого 2015 року на підставі п. 14.3.1 договору страхування ПАТ «Страхова компанія «Провідна» прийняла рішення про оплату медичних послуг, наданих ОСОБА_5 згідно з рахунком клініки «Медалп», на загальну суму 4 960,87 євро, що підтверджується страховим актом № 2 від 24 лютого 2015 року (а. с. 155-156).

30 березня 2015 року після отримання від ТОВ «Балт Асистанс» рахунку № 466 від 23 січня 2015 року, звіту про надані послуги та акта виконаних робіт за договором № 5289/14 від 1 липня 2014 року, ПАТ «Страхова компанія «Провідна» перерахувала клініці «Медалп» за посередництвом асистуючої компанії 4 960,87 євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 18 від 30 березня 2015 року (а. с. 158-160).

17 квітня 2015 року ПАТ «Страхова компанія «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 9 738 грн 80 коп., що підтверджується відомістю № БВ-0003264, платіжним дорученням № 0016202.

Листом від 6 лютого 2015 року № 17-10/1509 ПАТ «Страхова компанія «Провідна» повідомила ОСОБА_5 про те, що відповідно до п. 12.2.25 договору страхування № ТМ/0344722/1052/15 від 9 січня 2015 року не підлягають відшкодуванню витрати на транспортування застрахованої особи з одного медичного закладу до іншого без участі асистансу або без попереднього погодження з асистансом або страховиком, та відмовлено у перерахуванні коштів за послуги медичного транспортування (а. с. 65).

Звертаючись до суду із цим позовом ОСОБА_5 зазначала, що така відмова страхової компанії є необґрунтованою.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з чим погодився й апеляційний суд, виходили з того, що транспортування застрахованої особи ОСОБА_5 здійснювалося без участі асистансу та без попереднього погодження з асистансом або страховиком, а тому ці витратами є такими, що не покриваються страхуванням та не підлягають відшкодуванню страховиком.

Проте з такими висновками повністю погодитися не можна у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 11.2.6. договору страхування, опція «медичне транспортування передбачає надання медико-транспортних послуг, а саме згідно п. 11.2.6.1. договору: евакуацію (транспортування) застрахованої особи з місця події до найближчого медичного закладу;

Згідно із п. 11.2.6.3. договору страхування, рішення про необхідність і можливість транспортування застрахованої особи, а також про вибір засобу її здійснення, маршруту та кінцевого пункту доправлення приймає медичний заклад і лікар застрахованої особи разом із асистансом (страховиком) з урахуванням медичних показань.

Отже, саме лікар є особою, яка в подальшому відповідає за стан пацієнта та зокрема про правильний вибір його медичного транспортування і з урахуванням медичних показань.

Так, у медичному висновку від 15 січня 2015 року зазначено: «Зважаючи на серйозну травму і біль, за медичними показаннями лікарі рекомендували транспортувати пацієнтку на вертольоті до м. Імст в клініку «Медалп».

Таким чином, лікарі, які надавали первинну медичну допомогу, врахувавши складність травми та місце настання події, а саме: гірськолижний курорт на висоті 1400 м над рівнем моря, прийшли до однозначного висновку про транспортування потерпілої особи саме таким способом, а також про необхідність подальшого обстеження за допомогою КТ та МРТ.

Крім того, як вбачається з положень п. 11.2.6.4 договору страхування, за необхідності надання медико-транспортних послуг, зазначених у попередніх пунктах цих умов страхування, залежно від стану здоров'я застрахованої особи її транспортування організовується адекватним транспортним засобом, в тому числі засобом санітарної авіації.

Отже, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди залишили поза увагою вищенаведене, та у порушення ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України належним чином та у повному обсязі не перевірили доводів позивача та залишили поза увагою положення п. 11.2.6.4 договору страхування, яким передбачена можливість транспортування потерпілої засобом санітарної авіації.

Оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, то рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2016 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Дем'яносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.М. Ситнік О.В. Ступак Головуючий Судді: