Справа № 310/2581/17
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

при секретарі судового засідання - Гоноболіній О.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Бел-Січ" про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Бел-Січ". При подальшому розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказав, що починаючи з 2006 року і по теперішній час він постійно користується нежитловою будівлею, що розташована за адресою: вул. Леніна, 1 в с. Дмитрівка, Бердянського району, Запорізька області.

Власником вищезазначеної будівлі є на теперішній час відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бел - Січ».

Позивач зазначив, що раніше вони разом з відповідачем користувались будівлею, використовуючи її як гараж, але з часом, коли частина будівлі була зруйнована від погодних умов та природного середовища, потребувала капітального ремонту і гостро постало питання про матеріальні затрати на будівельні матеріали та робочу силу для відновлення будівлі, відповідач звільнив гараж від своїх речей, повідомивши при цьому про байдужість до його власності і віддав позивачу всі ключі від дверей будівлі та внутрішніх приміщень, воріт, хвіртки, технічну документацію на будівлю та правовстановлюючі документи на належне йому майно.

Позивач вказав, що в них з відповідачем була домовленість, що він відновлює його будівлю, а відповідач переоформить на нього документи з права власності, чого як виявилось з часом, так і не зробив.

ОСОБА_2 в обґрунтування своїх доводів зазначив, що, починаючи з 2006 року після проведення капітального ремонту в будівлі з укріплення стін, даху, стелі, підлоги, встановлення нової вентиляції, він почав користуватись постійно гаражем одноособово, як господар та прийняв на себе усі права та обов'язки власника, на якого ліг весь тягар утримання цього майна. Позивач вказав, що весь час вважав, що ця будівля, якою він вже більше 10 років постійно користуюється є його, так як правові документи всі були у нього.

Позивач вважає, що має право на визнання за ним права власності на нежитлову будівлю, що розташована за адресою: вул. Леніна, 1, с. Дмитрівка, Бердянський р-н, Запорізька області в порядку набувальної давності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши представника позивач, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, за реєстровим № 2032 та витягу з Державного реєстру правочинів № 5779438 від 14.04.2008 року, власником нежитлової будівлі, з належними до неї господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Дмитрівка, вул. Леніна, будинок № 1 є відповідач по справі товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛ-СІЧ».

В судовому засіданні встановлено, що з починаючи з 2006 року та по теперішній час позивач постійно користується нежитловою будівлею, що розташована за адресою: вул. Леніна, 1 в с. Дмитрівка, Бердянського району, Запорізька області.

Судом встановлено, що до 2006 року сторони по справі разом користувались будівлею, використовуючи її, як гараж, але з часом, коли частина будівлі була зруйнована від погодних умов та природного середовища, потребувала капітального ремонту і гостро постало питання про матеріальні затрати на будівельні матеріали та робочу силу для відновлення будівлі, відповідач звільнив гараж від своїх речей, повідомивши при цьому про байдужість до його власності і віддав позивачу всі ключі від дверей будівлі та внутрішніх приміщень, воріт, хвіртки, технічну документацію на будівлю та правовстановлюючі документи на належне йому майно.

В ході судового розгляду встановлено, що починаючи з 2006 року, після проведення капітального ремонту в будівлі з укріплення стін, даху, стелі, підлоги, встановлення нової вентиляції, ОСОБА_2 почав постійно користуватись вищевказаним майном одноособово, як господар та прийняв на себе усі права та обов'язки власника, на якого ліг весь тягар утримання цього майна, він весь час вважав, що ця будівля, якою він вже більше 10 років постійно користуюється є його, так як правові документи всі були у нього.

Цей факт підтверджений в судовому засіданні показаннями свідків, письмовими доказами, наданими позивачем.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р., а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року.

На підставі викладеного чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб»єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно узагальнень Верховного Суду України та аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст. 344 ЦК, по-перше, необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права (викрадення, шахрайство). По-друге, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного) експлуатувати, вживати необхідних заходів для утримання майна в належному стані тощо. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків. Така сама позиція закріплена і у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

В судовому засіданні встановлені, всі три умови, при яких можливо застосування ст. 344 ЦК України, а саме добросовісність заволодіння майном, відкритість володіння та безперервність цього володіння позивачем ОСОБА_2

Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими.

На підставі ст.ст. 328, 344 ЦК України і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Бел-Січ" про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на нежитлову будівлю з належними до неї господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: вулиця Леніна, будинок № 1 (один) село Дмитрівка Бердянського району Запорізької області в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: