пр. № 6/759/69/17
ун. № 759/282/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Слепець Є.С.

за участі представника заявника Антощука М.І.

представника боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Антив+» про заміну сторони стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за крединим договором,

ВСТАНОВИВ :

До Святошинського районного суду м.Києва звернулось ТОВ «Фінансова Компанія «Актив+» щодо заміни сторони стягувача. Обгрунтовує заяву ухваленням 07.07.2009 р. Святошинським районним судом м.Києва рішення, яким стягнуто з з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за крединим договором у розмірі 214218,07 грн. (справа № 2-1712-1/09); укладанням 30.11.2016 р. між ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова Компанія «Актив+» договору факторингу № 279/ФК-16 за яким до останнього перейшло право вимоги за вищезазначеним кредитним договором.

У судовому засіданні представник заявника підтримує вимоги заяви та просить замінити стягувача у даній цивільній справі.

Представник ОСОБА_2 заперечує проти задоволення заяви з підстав ненадання заявником доказів правонаступництва від ПАТ «УкрСиббанк».

Боржник ОСОБА_4 до судового засідання не з»явився, про місце та час розгляду заяви повідомлявся судом належним чином.

Заслухавши представника заявника, представника боржника, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-1712-1/09, суд вважає, що заяву про заміну стягувача слід задовольнити виходячи із наступного.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва ухваленим 07.07.2009 р. у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 позов задоволено, на користь позивача з відповідачів у солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0 укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 13.09.2007 р. та договором поруки № 141249 укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 у розмірі 214218,07 грн.(справа ун.№ 2-1712-1/09, а.с.44-45 т.1). Ухвалою Апеляційного суду м.Києва постанволеною 30.06.2010 р. вказане рішення залишене без змін (а.с.133-134т.1).

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва постановленою 12.04.2016 р. була здійснена заміна стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» () (а.с.216-217 т.1).

ТОВ «Фінансова компанія «Акетив+» звертається до суду із заявою, у якій просить замінити стягувача у даній цивільній справі. Заяву обґрунтовує укладенням 30.11.2016 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова Компанія «Актив+» договору факторингу №279/ФК-16, відповідно до якого останньому було відступлено право вимоги за зобов»язаннями, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 13.09.2007 року.

Судом встановлена наявність такого договору факторингу (а.с.68-73 т.2), а також витягу з реєстру боржників (41,60,61 т.2) згіодно якого до фактора (ТОВ«Фінансова Компанія «Актив+» ) перейшло право вимоги за вищезазначеним крединим договором та пов»язаними з ним договорами.

Суду надана інформація про відсутність на виконанні у Святоялинському районному відділі державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_2(а.с.52 т.2).

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов»язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов»язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов»язання клієнта перед фактором. Зобов»язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов»язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Факторингові правовідносини є різновидом відносин з цесії (відступлення права вимоги). Згідно із ст.ст. 512, 513, 514 ЦК України, із особливостями, що встановлені положеннями цього Кодексу, які регулюють факторингові відносини, фактор набуває права вимоги до боржника за зобов»язаннями, які боржник має перед первісним кредитором.

Підставами виникнення цивільних прав і обов»язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов»язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов»язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічні положення містить Закон України «Про виконавче провадження».

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Отже заміна стягувача у судовому порядку є посвідченням прав нового кредитора у справі, у якій ухвалено рішення на користь первісного кредитора, таке допускається, зокрема і на етапі виконання рішення суду (пред»явлення виконавчих листів до виконання), оскільки у випадку ліквідації первісного кредитора або його смерті особа, яка законно набула право вимоги, фактично буде позбавлена можливості у захисті своїх майнових прав за вже вирішеним судом спором.

Верховний Суд України 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13 висловив наступну правову позицію, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх судів України:

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

В контексті цієї правової позиції роз»яснено також, що «до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав».

Відтак, відсутність виконавчого провадження є перешкодою для заміни стягувача.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв»язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов»язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Керуючись ст.ст. 378, 292, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Актив+» про заміну сторони стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за крединим договором, задовольнити.

Замінити сторону стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» () на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» () у цивільній справі № 2-1712-1/09 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за крединим договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі у п'ятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отриманння копії ухвали.

Суддя: