Справа № 504/740/16-ц
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
судді Рідник І.Ю.
секретаря Сокурцової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Кредитні кошти було надано позичальниці з метою придбання транспортного засобу моделі NISSAN, марки NOTE, 2007 року випуску, чорного кольору, № кузову SJNFAAE11U1127768, державний номер, ВН 4283 ВЕ, який передано в заставу банку у забезпечення виконання всіх грошових зобовязань за кредитним договором.
Крім того, в якості забезпечення виконання кредитного договору, 01.06.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, укладено договір поруки № 490040496-П, згідно умов якого поручитель зобовязався відповідати перед банком як солідарний боржник, за неналежне виконання ОСОБА_1 усіх своїх зобовязань по кредитному договору.
На підставі того, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобовязання за кредитним договором щодо повернення відповідно до графіку платежів кредиту та сплати нарахованих процентів за його користування, позивач на її адресу, а також адресу поручителя ОСОБА_2, надіслав письмову вимогу про дострокове повернення простроченої заборгованості, яка станом на 23.02.2016 року складає в загальному розмірі 3646,00 доларів США, однак до тепер, ця вимога залишилась без задоволення, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення на підставі існуючих у справі доказів не заперечує /а.с.36/.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином /а.с.43,51,60,62/, проте до суду не зявилась, причини неявки суду не повідомила. Заперечень на позов не надходило.
Відповідач ОСОБА_2, надав письмову заяву про перенос справи з метою врегулювання спору у досудовому порядку/а.с.54/ в подальшому в судове засідання не зявився , про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином /а.с.59,61/, проте до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив. Заперечень на позов не надходило.
За зазначених вище обставин, суд зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.
Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати належних йому процентів.
Підпунктом 2.3. частини кредитного договору від 01.06.2007 року передбачено обовязок ОСОБА_1 повернути кредит до 01.06.2017 року/а. с. 6/.
01.06.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 490040496-П, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед банком як солідарний боржник, за неналежне виконання ОСОБА_1 усіх своїх зобовязань по кредитному договору /а. с. 20/.
Згідно підпункту 7.1. пункту 7 кредитного договору ОСОБА_1 зобовязалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом частинами у терміни, що визначені відповідно до договору, а також належним чином виконати інші зобовязання, викладені в договорі.
В порушення умов кредитного договору № 490040496 від 01.06.2007 року ОСОБА_1, свої зобовязання щодо повернення відповідно до графіку платежів частини кредиту та сплати нарахованих процентів за його користування не виконує, у звязку з чим у неї станом на 25.02.2016 року виникла прострочена заборгованість, яка згідно розрахунку позивача складає у загальному розмірі 2873,36 дол. США, із яких: заборгованість за кредитом 2845,85 дол. США; заборгованість по відсотках 27,51 дол. США; /а. с. 27-28/.
За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 статті 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.
Згідно статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.
Статтею 554 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою та закріплено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи суму основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Підпунктом 3.1. пункту 3 договору поруки № 490040496-П від 01.06.2007 року передбачено, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обовязків як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.
Таким чином, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вимог закону та умов кредитного договору № 490040496 від 01.06.2007 року, а також договору поруки № 490040496-П від 01.06.2007 року повинні нести відповідальність як солідарні боржники за усіма зобовязаннями, що витікають з цих договорів.
Статтями 610 і 611 ЦК України передбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно умов підпункту 5.1. пункту 5 кредитного договору, банк має право вимагати (в тому числі і в судовому порядку) від позичальника дострокового виконання зобовязань з повернення кредиту у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць.
Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачами в свою чергу не надано суду жодних доказів, які спростовують доводи викладені позивачем у позовній заяві.
Отже, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, виходячи з встановленого в судовому засіданні неналежного виконання відповідачами зобовязань по кредитному договору, суд прийшов до висновку, що предявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами, які прописані в кредитному і підлягають задоволенню.
Позивачем судовий збір сплачено не було, у звязку з чим судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 553, 554, 559, 610, 611, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України та ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір на користь Держави у розмірі 689,00 (шістсот вісімдесят девять ) гривень 00 копійок з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя