Справа № 316/948/17
Провадження № 2/316/721/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинського М.В.,

секретаря судового засідання: Терещенко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської Організації «Садово-Городницьке Товариство «Волна», про зобовязання оформити трудові відносини.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області року з позовом, в якому просить зобовязати Громадську організацію «Садово-городницьке товариство «Волна» належним чином оформити трудові відносини з ОСОБА_1, який виконував роботу без укладення трудового договору на посаді голови Садово-городницького товариства «Волна» з 30.01.2016 по 27.01.2017 і голови Громадської організації «Садово-городницьке товариство «Волна» з 28.01.2017 по 29.06.2017, а також стягнути на свою користь судовий збір.

У судове засідання сторони не зявились.

Позивач просив у позовній заяві розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 1).

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правої допомоги (а.с.33-34), надала заяву про розгляд справи без її участі, надала заперечення проти позову, в яких позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі (а.с.15-17).

На підставі з ч.2 ст.197 ЦПК України, звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків:

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В судовому засіданні встановлено наступне:

Юридична особа «Громадська організація «Садово-городницьке товариство «Волна» до 27.01.2017 мала назву «Садово-городницьке товариство «Волна» (про це свідчить третя редакція Статуту Садово-городницького товариства «Волна»), однак за правовим статусом була обєднанням громадян (пункт 1.1 третьої редакції Статуту відповідача).

Згідно з пунктом 8.2.2 третьої редакції Статуту відповідача, голова Товариства обирається строком на три роки зборами уповноважених осіб.

Так згідно протоколу загальних зборів уповноважених осіб ГО СГТ «Волна» від 30.01.2016 року позивач ОСОБА_1 був обраний на посаду голови Садово-городницького товариства «Волна» (а.с.9-11). До обрання головою СГТ «Волна» 30.01.2016 року позивачем була написана власноруч заява наступного змісту: «Я, ОСОБА_1, надаю згоду на обрання головою Садово-городницького товариства «Волна» з виконанням своїх обовязків безоплатно, на громадських засадах» (а.с.30). Тим самим, позивач за своєю вільною згодою погодився бути обраним до складу виконавчого органу громадської організації на громадських засадах, тобто без ознак трудових правовідносин. Відсутність трудових правовідносин виключає також обовязок відповідача виплачувати позивачу заробітну плату.

Згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з ч.1 ст.24, п.3 ч.1 ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні контракту.

У відповідності до ч.3 ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.1 ст.253 КЗпП України, особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно наданої копії трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.6-7зворот) запис до трудової книжки позивача про прийняття на посаду голови організації відсутній.

Відповідно до п.3.6 третьої редакції Статуту відповідача, чинної на день обрання позивача головою правління, для виконання статутних завдань і цілей Товариство залучає до роботи за трудовим договором осіб, які не є членами Товариства.

Натомість, зі змісту довідки вих. № 11 від 08.06.2012 року (а.с.32) вбачається, що позивач є членом Садово-городницького товариства «Волна». А це, в свою чергу, виключає виконання ним обовязків за трудовим договором, адже такі договори, у відповідності з п.3.6 третьої редакції Статуту, укладаються лише з не членами товариства.

Згідно з п.1.1 третьої редакції Статуту відповідача, Садово-городницьке товариство «Волна» є обєднання громадян, створене на підставі єдності інтересів членів Товариства для спільної реалізації своїх прав і свобод у відповідності до Закону України «Про обєднання громадян» (а.с.18-23).

Згідно з п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про громадські обєднання», визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про обєднання громадян». У відповідності з п.1-2 ч.1, ч.2-3 ст.3 Закону України «Про громадські обєднання», громадські обєднання утворюються і діють на принципах, зокрема, добровільності та самоврядності. Добровільність передбачає право особи на вільну участь або неучасть у громадському об'єднанні, у тому числі в його утворенні, вступі в таке об'єднання або припиненні членства (участі) в ньому. Самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об'єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об'єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об'єднання, крім випадків, визначених законом.

Таким чином, обрання члена громадського обєднання головою його виконавчого органу свідчить про реалізацію ним права самостійно здійснювати управління діяльністю громадського обєднання. Участь в управлінні громадським обєднанням є добровільною (про що свідчить і відповідна заява позивача), позивач висловив вільну згоду на таку участь.

В статуті відповідача (як в третій, так і в четвертій редакції) не йдеться про те, що голова організації має саме статус працівника товариства. Не обмежує статут позивача і можливість обрання особи головою організації на громадських засадах. Натомість, документально підтверджена наявність власної вільної згоди виконувати повноваження голови організації безоплатно, на громадських засадах.

Відповідно до п.6.18 нової, нині чинної, редакції Статуту (а.с.24-29) відповідача (приведеної у відповідність із Законом України «Про громадські обєднання» від 22.03.2012р.), голова, члени правління та ревізійної комісії виконують свої обовязки безоплатно на громадських засадах. Дана позиції підтверджується також листом Міністерства соціальної політики України від 02.03.2015 № 228/13/84-15 (а.с.31), відповідно до якого, голова та члени правління, а також інші члени організації можуть виконувати свої обовязки на громадських засадах (на безоплатній основі).

Таким чином, у період з 30 січня 2016 року по день предявлення позову, що розглядається, трудові правовідносини між сторонами не виникали, а тому підстави для їх оформлення також відсутні, оскільки правовідносини сторін не підпадають під ознаки трудового договору, зазначені в ч.1 ст.21 КЗпП України, а саме:

- відсутня визначена сторонами робота, яку необхідно виконувати;

- відсутній внутрішній трудовий розпорядок, якому мала б підлягати особа в разі наявності трудових правовідносин;

- з огляду на відсутність визначеного характеру роботи відсутня заробітна плата;

- відсутній робочий час та робоче місце;

- перелік наданих статутом повноважень передбачає реалізацію останніх головою товариства на власний вільний розсуд.

Отже, у відповідача не виникало перед позивачем обовязку належним чином оформлювати трудові відносини (адже трудових відносин не існувало), відповідач не зобовязаний був видавати наказ про позивача прийняття на роботу, а також повідомляти про прийняття позивача на роботу Державну фіскальну службу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача щодо зобовязання оформити трудові відносини с ГО «СГТ «Волна» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку що вимоги позивача необґрунтовані, спростовуються наявними доказами, у звязку з чим задоволенню не підлягають.

Крім того, у звязку з тим, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача в їх основній частина, також, відповідно ст..88 ЦПК України задоволенню не підлягають й вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача розміру судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218, 292, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Громадської Організації «Садово-Городницьке Товариство «Волна» про зобовязання оформити трудові відносини - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. В. Капустинський