Справа №635/3788/16-ц
Провадження №2/635/201/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючий суддя Назаренко О.В.

секретар судових засідань Токарук Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 , який був уточнений заявою від 20.02.2017 року. Відповідно до уточненої редакції позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмір 79952,19 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.07.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 690,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 36% на рік на суму залишу за кредитом.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір.

Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 31.12.2016 року становить 79952,19 грн.

17 серпня 2017 року відповідач подав до суду письмові заперечення, відповідно до яких позов не визнав у повному обсязі, посилаючись на наступне. Так зазначив, що у 2014 році позивач вже звертався до Харківського районного суду Харківської області про стягнення заборгованості у сумі 19171,51 грн, відповідно до договору б/н від 14.07.2008 року. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були задоволені у повному обсязі та 06.10.2015 року Ленінським відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження про стягнення з нього заборгованості у сумі 19171,51 грн. на користь позивача , тобто предметом даного позову є заборгованість за кредитом відповідно до договору б/н від 14.07.2008 року, згідно якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 690,00 грн., який вже був задоволений зазначеним вище рішенням суду. Таким чином вказує, що зобовязання перед відповідачем відповідно до зазначеного договору він виконує у повному обсязі виконає у повному обсязі у жовтні 2016 року. Крім того відповідач зазначив, що з 18.03.2014 року він є військовослужбовцем, призваним під час мобілізації на військову службу. Про те, що він є військовослужбовцем позивач дізнався зі слів матері відповідача і скористався цим для стягнення заборгованості за виконавчим листом з його грошового забезпечення. Також відповідач зазначив, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка складається з заборгованості за пенею та штрафом, поза межами строків спеціальної позовної давності, враховуючи, що початок перебігу строку спеціальної позовної давності починається у відповідача з моменту його останнього платежу, тобто з 29.07.2013 року. Крім того, вказав на те, що 20 травня 2014 року Верховної радою України прийнято проект Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації, яким передбачено внесення змін у ст. 14 п. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязання перед підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У звязку з вищезазначеним просив відмовити позивачу у повному обсязі.

Представник позивача, ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності від 11.01.2017 року, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

В судове засідання відповідач заявився, позов не визнав у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях. Крім того, надав суду довідку Харківського обласного військового комісаріату від 24.05.2017 року про здійснення відрахування та виплати.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви ОСОБА_1 від 14.07.2008 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідачу було відкрито рахунок, та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

ОСОБА_1 погодився, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Внаслідок порушення відповідачем норм закону та умов договору щодо здійснення погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, станом на 30.06.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 19171,51 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені у повному обсязі, та з ОСОБА_1 стягнуто суму заборгованості за кредитним договором б/н від 14.07.2008 року у розмірі 19171,51 грн., а також судові витрати. Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №48782109 державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 06 жовтня 2015 року, яка мається в матеріалах справи.

Як вбачається із довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.05.2017 року про здійснення відрахування та виплати відносно ОСОБА_1 за виконавчим документом постанова про звернення стягнення на (пенсію) заробітну плату боржника від 13.10.2015 року ВП №48782109, виданий Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, за період з 01 листопада 2015 року по 30 жовтня 2016 року з ОСОБА_1 проводилася утримання за вищезазначеним виконавчим документом і станом на жовтень 2016 року заборгованість погашена.

Таким чином рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2014 року виконано у повному обсязі станом на жовтень 2016 року.

Однак, позивач звернувся до суду з даним позовом 28 квітня 2016 року, який був уточнений 20.02.2017 року. Стягнення з ОСОБА_1 за виконавчим документом відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2014 року згідно зазначеної вище довідки проводилися з листопада 2015 року по жовтень 2016 року, тобто на час повторного звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за тим самим договором б/н від 14.07.2008 року, рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 14.07.2008 року виконувалося.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства омерційний банк «Приватбанк» слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Головуючий суддя: О.В. Назаренко

.