2-з/225/8/2017
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

"17" липня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого Скиба М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

24.04.2017 року Дзержинським міським судом Донецької області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

13.06.2017 р. позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Заява про забезпечення позову має відповідати вимогам визначеним ст.ст.151-152 ЦПК України. В заяві про забезпечення позову має бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо звязаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і не встановлено реальної небезпеки, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконання рішення суду. Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК України.

Також суд при вирішенні питання враховує правову позицію Верховного суду України викладену ним у ч. 2 п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, а саме, що при встановленні відповідності виду забезпечення позову слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Позивачем надано відомості про наявність у відповідача нерухомого майна, проте не надано жодних доказів того, що відповідач планує відчужити зазначене майно чи вчинити інші дії, що уноможливлять або утруднять виконання рішення суду.

Враховуючи, що позивачем не наведено обставин, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд

приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні його заяви про забезпечення позову, роз'яснивши йому, що він не позбавляється права звернутись із заявою про забезпечення позову в будь який час протягом розгляду справи в суді.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені заяви про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: