АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3406/17 Справа № 199/1979/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О. Г. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Петешенкової М.Ю.,

суддів: - Каратаєвої Л.О., Макарова М.О.,

за участі секретаря: - Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, та в обґрунтування заявлених та змінених позовних вимог, посилався на те, що 27 грудня 2015 року близько 09 год. 50 хвил. з вини ОСОБА_6, який керуючи автомобілем "Тойота Рав 4", державний номерний знак НОМЕР_1, здійснюючи рух по вул.Космічна в м.Дніпро, порушила вимоги п.2.3б Правил дорожнього руху, не впоралась з керуванням, виїхала на смугу зустрічного напрямку, де скоїла зіткнення з автомобілем "VOLVO S40", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача, який належить останньому на праві власності.

В результаті вказаного ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Згідно висновку № 3525 експертного дослідження автотоварознавця від 18 січня 2016 року вартість матеріального збитку КТЗ, становить 285 585 грн. 40 коп.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2016 року відповідача ОСОБА_6 визнано виною у скоєні ДТП, у зв'язку з чим її притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

З урахуванням того, що страховою компанією «Країна» позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49 000 грн., приймаючи до уваги те, що 15 грудня 2016 року автомобіль "VOLVO S40" державний номерний знак НОМЕР_2 було продано за договором купівлі-продажу №00292 за 50 000 грн., позивач просив стягнути з відповідача суму завданих збитків у розмірі 186 585 грн. 40 коп.

Крім того, позивач вважає, що своїми неправомірними діями відповідач спричинила позивачеві моральну шкоду, яка полягала у моральному, душевному та психічному хвилюванні через ДТП, розмір якої позивачем оцінено в 10 000 грн.

У зв'язку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування матеріальної шкоди 186 585 грн. 40 коп., на відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розміпі 186 585 грн 40 коп; моральну шкоду в розмірі 5 000 грн та судовий збір в розмірі 2 417 грн 05 коп, а всього 194 002 грн 45 коп. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_6, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру стягнення матеріальної шкоди, зазначивши, що пошкоджений автомобіль позивача був проданий другій особі по заниженій ціні, а не відповідно до експертного дослідження, які не були враховані при підрахуванні збитку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що відповідач є винною у вчинені ДТП, а тому шкода, завдана автомобілю позивача, має бути стягнута саме з неї.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення. Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, в повній мірі зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що 27 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_6 керуючи автомобілем "Тойота Рав 4", державний номерний знак НОМЕР_1, здійснюючи рух по вул.Космічна в м.Дніпро, порушила вимоги п.2.3б Правил дорожнього руху, не впоралась з керуванням, виїхала на смугу зустрічного напрямку, де скоїла зіткнення з автомобілем "VOLVO S40", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Згідно реєстраційного свідоцтва Серії НОМЕР_3 власником автомобіля "VOLVO S40" державний номерний знак НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_7

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2016 року відповідача ОСОБА_6 визнано виною у скоєні ДТП, у зв'язку з чим її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Висновком експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №3525 від 18 січня 2016 року та висновком експерта №3502/16/16 з визначення вартості матеріальної шкоди спричиненого володільцю КТС від 04 січня 2016 року, визначено, що вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля "VOLVO S40", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 285 585 грн. 40 коп. Крім того, висновком №3525 встановлено, що ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 285 585 грн. 40 коп., а вартість відновлювального ремонту дорівнює 288 874 грн. 56 коп.

ОСОБА_7 отримав страхове відшкодування від ПАТ СК «Країна» у розмірі 49 000 грн.

Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо розміру збитків, які підлягають стягненню, залишив поза увагою, що вартість матеріального збитку, нанесеному власнику автомобіля «VOLVO S 40», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, визначався двома експертними дослідженнями :

- Висновком № 3525 експертного дослідження авто товарознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТС від 18 січня 2016 pоку, проведеного по заяві позивача ОСОБА_8 експертом - авто товарознавцем ОСОБА_9, та Висновком № 3502/16/16 від 26 лютого 2016 року експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку причиненого власнику КТС, проведеного по заяві відповідачки ОСОБА_6, судовим експертом України Дроздовим Ю.В., про який суд навіть не вказав в своєму рішенні. Згідно цього Висновку вартість відновлювального ремонту КТС становить 323 364,15 грн.

Однак, в рішенні суду вказано про те, що вартість відновлювального ремонту дорівнює 288, 56 грн.

При цьому суд не врахував, що вартість відновлювального ремонту розрахований лише у Висновку № 3502/16/16 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТС від 26 лютого 2016 року, проведеного по заяві відповідачки ОСОБА_6, судовим експертом України Дроздовим Ю.В., а у Висновку № 3525 від 18 січня 2016 року, проведеного експертом автотоварознавцем ОСОБА_9 розрахунок вартості відновлювального ремонту повністю не проводиться, а лише доводиться до рівня 288 874, 56 грн., після чого в експертному дослідженні робиться власноручна дописка оцінювача ОСОБА_9 про те, що разрахунок в подальшому робити недоцільно, так як вартість відновлюванного ремонту перевищує риночну вартість автомобіля на момент ДТП".

Тобто, обидва експертних досліджень визнали те, що ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

В матеріалах цивільної справи також міститься Висновок № 06/03/16 експертного дослідження від 14 березня 2016 року, проведеного по заяві відповідачки ОСОБА_6, судовим експертом України Дроздовим Ю.В., на дослідження якого було поставлено питання: яка ринкова вартість КТС - «VOLVO S 40». державний реєстраційний номер НОМЕР_2 « в аварийном ( поврежденном) состоянии после ДТП? Згідно даного Висновку ринкова вартість КТС - автомобіля «VOLVO S 40», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в аварійному ( пошкодженому) стані після ДТП становить 137 177,56 грн.

За загальним правилом розмір відшкодування шкоди встановлюється законом або домовленістю сторін, а у разі наявності спору між сторонами - судом.

Порядок визначення шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, врегульовано главою 82 ЦК України, крім того, відповідні роз'яснення надано у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, відповідно до яких при визначенні розміру шкоди враховується розмір майнової шкоди, спричиненої майну або особистим немайновим правам потерпілого.

Під шкодою, що має бути відшкодована, розуміють знешкодження або зменшення блага потерпілого внаслідок порушення його матеріальних прав або приниження нематеріальних благ (життя, здоров'я тощо).

Чинним законодавством України (ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України) передбачено право юридичної та фізичної особи на відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи; шкоди, завданої майну фізичної або юридичної особи; моральної шкоди, завданої фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Тобто у цьому випадку в разі виплати особі повної вартості речі, яку було знищено, залишки такої речі (спірний автомобіль) слід повернути особі, яка відшкодувала шкоду.

Вирішуючи спір про відшкодування позивачу завданих йому реальних збитків, розмір яких дорівнює вартості автомобіля з урахуванням його технічного стану на час ДТП, суд першої інстанції зазначених положень законодавства не врахував.

У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, детально регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (із відповідними змінами).

Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.

Вважається, що положення цієї норми на підставі ст. 8 ЦК України можуть застосовуватися при відшкодуванні шкоди не лише страховиком, а й іншими особами, які несуть відповідальність за її заподіяння.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення в частині визначення розміру матеріальної шкоди, оскільки відповідно до копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 00292 від 15 грудня 2016 року, укладеного між ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_7 автомобіль позивача було продано за 50 000 грн.

При цьому, суд першої інстанції не врахував висновок №06/03/16 експертного дослідження від 14 березня 2016 року щодо вартості пошкодженного автомобіля після ДТП яка становить 137 177,56 коп.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не доведено, що пошкоджений автомобіль позивача продано в тому ж технічному стані, в якому він був одразу після ДТП, як того вимагають положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів. Експертна оцінка вартості пошкодженого КТС в аварійному стані після ДТП позивачем не замовлялася. Технічний стан автомобілю через рік після ДТП, з урахуванням стану його зберігання, наявність усіх технічних складників через рік після ДТП, а також вартість технічно справних складників за результатами їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності-дефектування не визначався, тому продаж автомобіля був здійснений позивачем виключно за його бажанням, без підтвердження даних про те, в яких умовах він зберігався, чи існували в КТС на час продажу усі вузли та комплектуючи деталі, які були на час скоєння ДТП.

Таким чином, позивач посилається виключно на договір купівлі - продажу, укладеному через рік після ДТП, в якому визначена мінімальна ціна автомобілю, а не його дійсна ціна і не тільки на час продажу, а і на час скоєння ДТП, з урахуванням усіх технічних складників автомобілю.

За таких умов, колегія суддів вважає, що при визначенні матеріальних збитків позивача суду повинно було виходити з положень ст. 30 Закону України від 01 липня 2004 року« Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.15 Постанови Пленуму ВВСУ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» згідно яких відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Ця різниця встановлюється порівнянням Висновку № 3525 від 18 січня 2016 року, проведеного по заяві позивача ОСОБА_7 експертом - автотоварознавцем ОСОБА_9, згідно до якого вартість матеріального збитку, спричиненого власнику КТС складає 285 584,40 грн. та Висновку № 06/03/16 від 14 березня 2016 року, проведеного заяві відповідачки ОСОБА_6, судовим експертом України Дроздовим Ю.В., згідно до якого ринкова вартість КТС в аварійному ( пошкодженому) стані після ДТП становить 137 177,56 грн.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_7 з урахуванням страхового відшкодування у розмірі 49 000 грн. становить (285 584,40 грн. - 137 177,56 грн. - 49 000 грн.) = 99 406,84 грн.

Висновки суду першої інстанції про те, що Висновок № 06/03/16 від 14 березня 2016 року, проведений судовим експертом України Дроздовим Ю.В. носить попередній характер і не може бути розцінений як належний доказ, тому що одержаний в порушення порядку, встановленого законом, у зв'язку з там, що огляд пошкодженого транспортного засобу експертом не проводився, тому він не може бути розцінений як належний доказ у розумінні ст.59 ЦПК України, суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У Висновку № 06/03/16 від 14 березня 2016 року, проведеного судовим експертом України Дроздовим Ю.В. ( арк. висновку 4) вказано, що огляд транспорт у проводився в присутності власника ОСОБА_7 и представника другої сторони - ОСОБА_6

Крім того, огляд автомобіля позивача проводився одразу обома експертами в один день -04 січня 2016 року в присутності власника КТС, представника другого учасника ДТП та представника СК «Країна» ( Висновок № 3525 ); (Висновок № 3502/16/16 .).

З вищевикладеного, вбачається, що твердження суду стосовно того, що огляд шкодженого транспортного засобу експертом не проводився, спростовуються наведеними доказами.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути змінено.

Отже, з відповідача ОСОБА_6 підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 99 406,84 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено, тому на підставі ст.303 ЦПК України, колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення судових витрат підлягає зміні, шляхом зменшення присудженого судом судового збору з 2 417, 05 грн. до 1 044,06 грн.

Керуючись ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2017 року в частині розміру стягнутої матеріальної шкоди, змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 99 406,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати зі сплати судового збору 1 044,06 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Л.О. Каратаєва

М.О. Макаров