Справа № 567/279/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на дитину звернулась ОСОБА_1 Зазначає, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їх сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. та вказуючи на те, що у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів, але визначений судом розмір аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення належних умов проживання та розвитку дитини з врахуванням його віку та стану здоров'я, необхідності нести додаткові витрати на лікування дитини, а також враховуючи суттєве зростання цін на продукти харчування, засоби гігієни, шкільне приладдя, погіршення свого матеріального стану із-за неможливості працювати у зв'язку з народженням другої дитини та доглядом за нею, а також зміни в матеріальному стані відповідача, які пов'язані з отриманням ним нерегулярного, мінливого доходу поза межами України, просить стягувати з ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1777 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття.

Одночасно, просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, зокрема витрати, пов'язані з духовним та культурним розвитком, а саме навчанням в музичній школі; витрати на забезпечення навчання сина, а саме на придбання меблів для облаштування кімнати; витрати на забезпечення здоров'я сина, а саме на придбання не промокаючого термовзуття; витрати на оздоровлення, а саме відпочинок на морі у Турецькій Республіці, що в загальному позивачем визначено в розмірі 28628,50 грн.

Відповідач заперечень проти позову не подав.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обємі і просить збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з відповідача на утримання їх сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 400 грн. на місяць на 1777 грн. на місяць, зазначаючи про те, що раніше визначений розмір аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення належних умов проживання та розвитку дитини.

Зазначила, що з 25.05.2005 року по 11.07.2013 року перебувала в шлюбі з відповідачем і на даний час шлюб розірвано, а їх спільна дитина ОСОБА_4 проживає з нею.

Пояснила, що на даний час, у зв'язку з народженням 21.12.2016 року у другому шлюбі дочки ОСОБА_6, не може працювати та належним чином утримувати свого сина, оскільки її дохід складається лише з державної соціальної допомоги у зв'язку з народженням другої дитини розміром 860 грн. на місяць, а тому просить збільшити розмір аліментів на його утримання, які стягуються з відповідача, зазначаючи про те, що відповідач, який на даний час проживає і працює в США на будівництві, інших утриманців немає і рівень його доходів суттєво зріс.

Просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, зокрема витрати, пов'язані з духовним та культурним розвитком сина, а саме навчанням в музичній школі, витрати на забезпечення навчання сина, а саме на придбання меблів для облаштування кімнати, витрати на забезпечення здоров'я сина, а саме на придбання не промокаючого термовзуття та витрати на оздоровлення, яке рекомендоване лікарем за станом здоров'я, а саме відпочинок на морі у Турецькій Республіці, в загальному розмірі 28628,50 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заперечень проти позову не подав.

Позов розглянуто відповідно до ч.9 ст.110 ЦПК України, за останнім відомим місцем проживання відповідача.

Суд, вислухавши позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні з пояснень позивача, рішення Рівненського міського суду від 11.07.2013 року, свідоцтва про народження ОСОБА_4 встановлено, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на утриманні матері ОСОБА_7, у зв'язку з чим за рішенням суду з батька дитини ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідно до пояснень позивача встановлено, що відповідач заборгованості по сплаті аліментів немає.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, позивач посилається на те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, не може забезпечити належного утримання дитини, оскільки з часу прийняття рішення про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно суттєво зросли ціни на продукти харчування, одяг, засоби гігієни, шкільне приладдя, як і зріс розмір прожиткового мінімуму на дитину. Одночасно, зазначає, що витрати на утримання сина збільшились, оскільки він має нові потреби, а саме навчається в музичній школі, вона несе витрати на забезпечення навчання сина, а саме на придбання меблів для облаштування кімнати та витрати на забезпечення здоров'я сина, а саме на придбання не промокаючого термовзуття і витрати на оздоровлення, яке рекомендоване лікарем за станом здоров'я, а саме відпочинок на морі у Турецькій Республіці.

Зазначила, що сама вона на даний час не є працевлаштованою, у зв'язку з чим змінився її матеріальний стан, а відповідач працює будівельником за межами України.

Відповідно до ст.. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.. 80 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

В судовому засіданні з рішення Рівненського міського суду від 11 липня 2013 року вбачається, що сторонами визнавалось, що відповідач мав мінливий, нерегулярний дохід.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За таких обставин, суд вважає, що факт того, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід не підлягає доказуванню.

Водночас, з пояснень позивача та свідоцтва про народження ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач має двох утриманців та не має можливості працювати, оскільки займається доглядом другої дитини, а отже її матеріальний стан значно погіршився. Водночас, з пояснень позивача та свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вбачається, що відповідач на даний час працевлаштований в США і розмір його доходу становить біля 3000 доларів США.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів змінився в сторону покращення матеріальний стан відповідача та погіршився матеріальний стан позивача, що є підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" прожитковий мінімум для дітей у віці від 6 до 18 років встановлений в розмірі 1777 грн. на місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином на даний час мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим ніж 533 грн. 10 коп.

Розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина є значно меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак враховуючи те, що матеріальний стан позивача погіршився, а відповідача покращився, суд вважає, що такий розмір аліментів не відповідає інтересам дитини. Таким чином, наявні підстави для збільшення розміру аліментів.

Одночасно суд бере до уваги і те, що загальновідомим є факт про значний розмір інфляції, а тому суд вважає, що аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно на утримання дитини не можуть забезпечити його належного утримання.

Запропонований позивачем до стягнення розмір аліментів на дитину є більшим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, суд вважає, що розмір стягнення аліментів в сумі 1777 грн. на дитину, який пропонується до стягнення позивачкою є завищеним, буде обтяжливим для відповідача.

Водночас, беручи до уваги те, що позивач на даний час не може працювати, суд вважає, що утримання в розмірі прожиткового мінімуму має забезпечити відповідач, а тому, з врахуванням того, що позивач отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини, з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1400 грн., що забезпечить належне утримання малолітнього ОСОБА_4 та відповідатиме інтересам сторін.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про зміну розміру аліментів був поданий 02 березня 2017 року, а тому за правилами ст.. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти в зміненому розмірі.

Частиною 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Частиною 1 ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

В судовому засіданні з пояснень позивача та чеків банківських установ вбачається, що протягом вересня 2016 року, січня та лютого 2017 року позивачем за навчання сина у музичній школі було сплачено 1359 грн. Оскільки такі витрати на дитину пов'язані з розвитком її здібностей, то наявні правові підстави для застосування ч.1 ст.185 СК України і за таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на навчання за січень та лютий 2017 року та половину витрат на навчання за вересень 2016 року з врахуванням того, що станом на січень та лютий 2017 року позивач у зв'язку з народженням другої дитини не мала можливості працювати, а станом на вересень 2016 року таку можливість мала.

З пояснень позивача, договору на туристичне обслуговування та чеку банківської установи вбачається, що влітку 2016 року малолітній ОСОБА_4 оздоровлювався в Турецькій Республіці і вартість такого оздоровлення становила 7006 грн. 25 коп. (28025:4 чол.= 7006,25 грн.). Оскільки необхідність оздоровлення ОСОБА_4 підтверджується медичною довідкою, а отже викликана особливими обставинами, то наявні правові підстави для застосування ч.1 ст.185 СК України і за таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути половину таких витрат, що становить 3503 грн. 13 коп.

Одночасно, при вирішенні спору суд вважає, що позивач не довела, що витрати на придбання взуття в розмірі 2599 грн., що підтверджуються чеком магазину та витрати на придбання меблів в розмірі 20000 грн., що підтверджуються товарним чеком №14/2 від 14 лютого 2017 року та актом обстеження умов проживання від 06 березня 2017 року вказують на те, що зазначені витрати були викликані особливими обставинами, а тому в позові в цій частині слід відмовити.

Водночас, за правилами ст.88 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 640 грн. витрат на сплату судового збору та стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 грн. судового збору.

На підставі ст.. 80, 180-183, 185, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.. 10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1400 гривень щомісячно, починаючи з 02 березня 2017 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на сина ОСОБА_3 в розмірі 4560 грн. 13 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 грн. витрат на сплату судового збору та стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_9