Справа № 233/3210/17
У Х В А Л А

Іменем України

12 липня 2017 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартиненко В. С. , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи Донецький обласний державний нотаріальний архів, приватний нотаріус ОСОБА_2, про встановлення факту перебування квартири у приватній власності,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, відповідно до якої просить встановити факт перебування квартири АДРЕСА_1 «а», в м. Донецьк Донецької області у приватній власності ОСОБА_1, в звязку з втратою оригіналу договору купівлі-продажу зазначеної квартири від 20.07.2007 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною четертою ст. 256 ЦПК встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надано наступне розяснення. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Крім того, Вищий Спеціалізований Суд України звернув увагу на те, що після набуття чинності ЦК з 1 січня 2004 року встановлення факту володіння особою будинком на праві власності в порядку окремого провадження не допускається. Таким чином, не підлягає застосуванню судами п. 17 ППВСУ від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", яким передбачено встановлення факту володіння громадянином жилим будинком на праві власності, якщо власником було втрачено правовстановлюючий документ на цей будинок і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування квартири у приватній власності слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 256 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Донецький обласний державний нотаріальний архів, приватний нотаріус ОСОБА_2, про встановлення факту перебування квартири у приватній власності

Розяснити заявнику його право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Копію ухвали разом із заявою та всіма доданими до неї документами невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський мiськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя