Справа № 404/2956/17
Номер провадження 2/404/2220/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Проскурня О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради про визнання права власності, в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд із позовом, яким просить визнати за нею, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2, який помер 09 листопада 2016 року, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером 76-а по вулиці Олени Теліги в місті Кропивницькому, який складається з житлового будинку, літера А; прибудови, літера а; ганку кр; козирка коз; сараю, літера Б; погріба, літера Б1, хвіртки N; огорожі N1. Посилається на те, що нотаріусом їй було роз»яснено , що свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка вона не отримає, так як вказаний вище будинок не був зданий в експлуатацію, а отже відсутній правовстановлюючий документ.

В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав.

Відповідач - Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради , його представник в судове засідання не з»явився, повідомлявся, також надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив ухвалити рішення згідно закону.

Суд на місці ухвалив: проводити розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та відповідно заяв сторін .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом зясовано, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11) ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2. ОСОБА_2 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, посвідченого 01 вересня 1975 року нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, по реєстру №3055 належить земельна ділянка за адресою: м. Кропивницький, вул. Тельмана, 76-а (згідно архівних відмомостей, наявних в ОКП Кіровоградське ООБТІ перейменовано на вул. Олени Теліги, 76-а). За умовами Договору ОСОБА_2 зобовязувався збудувати одноповерховий житловий будинок, сарай, огородити садибу деревяною огорожею та інше (а.с.6-7).

Крім того, згідно даних технічного паспорта житловий будинок був побудований в 1975 році, а господарсько- побутові будівлі в період 1975-1978 роки ( а.с. 8-10).

За архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації за станом до 01.01.2013 року державна реєстрація права власності на будинок 76-а по вул. Олени Теліги в м. Кропивницькому не проводилась. Разом з тим, на вищевказаній земельній ділянці збудовано житловий будинок, сарай, погріб, ганок, козирок та огорожу, про що свідчить архівна довідка №33271 від 30.03.2017 року (а.с.5).

09 листопада 2016 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 235769, виданим 11.11.2016 року, Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смертей ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис 2946 (а.с.4).

Після його смерті відкрилася спадщина. Заведена спадкова справа №10/2017 . До приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 звернулись 03 квітня 2017 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 та 21 квітня 2017 року ОСОБА_8 із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті їх батька, ОСОБА_2 на користь спадкоємця першої черги, дружини спадкодавця- Полещенко ОСОБА_9( а.с. 27-40).

Головою квартального комітету №324 видано 29 квітня 2017 року довідку ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Тельмана), про те, що на час смерті чоловіка гр. ОСОБА_2 по вказаній вище адресі зареєстровані такі громадяни: ОСОБА_6 Миколайович- син, ОСОБА_8 Миколаївна-дочка, ОСОБА_1 Павлівна- дружина, ОСОБА_7 син (а.с.12).

Приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 22 червня 2017 року на заяву ОСОБА_1 щодо розяснення порядку оформлення спадщини на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в місті Кропивницький, на вулиці ОСОБА_10, під номером 76-а, та який належить ОСОБА_2, померлому 09 листопада 2016 року, повідомлено, що відсутність правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та належить ОСОБА_2, померлому 09 листопада 2016 року є перешкодою для подальшого оформлення спадщини (а.с.59).

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (земельна ділянка з житловим будинком та господарсько-побутовими будівлями є об'єктом нерухомого майна).

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10, розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підпунктом 4.18 п. 4 глави 10, розділу II зазначеного Порядку передбачено що, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання . Крім цього, ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 1 ст. 328 ЦК України, передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 42 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року,- подаються: 1) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Згідно ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачає обов'язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13грудня 1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції).

Згідно зазначеного пункту інструкції реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Зазначеним нормативним актом передбачалось державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404( z1538-12 ) від 09.08.2012 року не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.

З наведених норм законодавства та підзаконних нормативних актів вбачається, що житлові будинки, побудовані до 5 серпня 1992 року не підлягають здачі в експлуатацію.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

Судові витрати залишити по фактично понесеним стороною позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2, який помер 09 листопада 2016 року, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером 76-а по вулиці Олени Теліги в місті Кропивницькому, який складається з житлового будинку, літера А; прибудови, літера а; ганку кр; козирка коз; сараю, літера Б; погріба, літера Б1, хвіртки N; огорожі N1.

Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда