РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2017 Провадження №2-о/425/130/17

Справа № 425/1478/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Білак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Рубіжанська міська рада Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

21 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу жінки ОСОБА_1 та чоловіка ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, в період з грудня 2000 року до часі відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5. Свою заяву мотивує тим, що заявник з померлим ОСОБА_2 проживала як подружжя в зазначений період, вони були зареєстровані за однією адресою у квартирі заявника, були повінчані 04.02.2001, вели спільне господарство. Встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2

Заявник 17.07.2017 подала через канцелярію суду заяву, в якій підтримує свою заяву та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 19.06.1987 по 15.06.2017 була зареєстрована за місцем проживання у АДРЕСА_2, що підтверджується копією її паспорту та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 14.06.2017. В графі «сімейний стан» паспорту заявника від 09.03.1998 відсутні відмітки про реєстрацію шлюбу (а.с. 6, 10).

ОСОБА_2 з 06.12.2000 по 05.05.2017 був зареєстрований за місцем проживання у АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 14.06.2017 (а.с. 11).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 28.12.1974 по 22.08.1978, що додатково підтверджується й копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.08.1978 (а.с. 31-32, 47).

Згідно листа Рубіжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 05.07.2017 ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, запис про розірвання шлюбу до реєстру не внесено (а.с. 33).

Згідно копії повторного свідоцтва про смерть від 11.07.2017 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Лисичанську місто Привілля Луганської області (а.с. 46).

Згідно свідоцтва про вінчання, 21.02.2001 здійснено Святе Таїнство Вінчання над рабом ОСОБА_5 та рабою Божою ОСОБА_1 Храму «Святі Покрова» села Ново-Астрахані Кремінського району Луганської області (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Рубіжне Луганської області (а.с. 34).

Згідно рішення Рубіжанської міської ради № 13/68 від 13.31.2006 ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було надано в оренду земельну ділянку для експлуатація автостоянки по вулиці Мєндєлєєва поряд з філією Східно-українського національного університету імені В.В. Даля в місті Рубіжне.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала показання, що вона є сусідкою з заявницею ОСОБА_1, давно її знає, заявниця приблизно з 2000 року почала проживати у своїй квартирі АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2, вони проживали як чоловік та дружина, піклувалися одне про одного, їздили на дачу, разом відпочивали, разом займалися побутовими справами, спільно робили ремонт у квартирі, де проживали, разом будували автостоянку. ОСОБА_2 тяжко захворів, за ним доглядала ОСОБА_1, постійно перебувала з ним у лікарнях, піклувалася про нього. У травні 2016 року ОСОБА_2 помер, його похованням займалася заявниця.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала показання, що є сусідкою з заявницею ОСОБА_1, свідок почала проживати у АДРЕСА_1 з 2001 року та на той час у квартирі № 6 там вже проживала ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2. Свідок неодноразово бувала у квартирі заявниці та постійно зустрічала там ОСОБА_2, він поводився як господар, запрошував свідка до столу на чай. Свідку відомо, що заявниця та ОСОБА_2 проживали як подружжя, у них було спільне господарство, спільні витрати та доходи, разом вони їздили в подорожі, відвідували дочку ОСОБА_2, яка проживає в Києві. ОСОБА_12 захворів за ним доглядала ОСОБА_13, яка дуже за нього переживала, постійно займалася його доглядом та лікуванням. У травні 2016 року ОСОБА_2 помер, ховала його ОСОБА_1

Як зазначає в своїй заяві ОСОБА_1, вона з грудня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала однією сім'єю як чоловік та жінка без шлюбу спільно з померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2.

Зазначені доводи заявника повністю узгоджуються з іншими доказами, які наявні у справі, в тому числі й з показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.08.1978 не перебувала в зареєстрованому шлюбі з будь-яким чоловіком, та ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_6 є вдівцем, в інших зареєстрованих шлюбах не перебував.

Відповідно ч. 2, 3, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно ст. 74 СК України якщо жінка і чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (Право спільної сумісної власності подружжя).

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 зазначено, що при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Отже, із змісту ст. 74 СК України вбачається, що вказана норма поширюється на правовідносини чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю, тобто мають фактичні шлюбні відносини та не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Враховуючи, що заявниця ОСОБА_1 з 06.12.2000 проживала в одній квартирі з ОСОБА_2 по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_5, що вони мали відносини притаманні подружжю, що підтверджується доказами наявними у справі, суд дійшов висновку, що в цей період вони були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язкита не перебуваючи в інших шлюбах і в шлюбі між собою, проживали однією сім'єю як чоловік та жінка.

Разом з цим, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01.01.2004.

Отже, до відносин, які виникли до 01.01.2004, застосовуються положення Кодексу про шлюб та сім'ю України, який не передбачав можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу чоловіка та жінки.

Таким чином, в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи заявника ОСОБА_1 щодо її спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 01.01.2004 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5, доказів, які спростовують цей факт справа не містить.

Підсумовуючі наведене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та суд встановлює факт спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 01.01.2004 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5, в період з грудня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 слід відмовити за безпідставністю.

В справах окремого провадження розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 212-215, 235, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Рубіжанська міська рада Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу жінки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Рубіжне Луганської області, в період з 01.01.2004 по ІНФОРМАЦІЯ_5.

В частині встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу жінки та чоловіка у період з грудня 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова