Справа №639/541/17
Провадження №2/639/932/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму боргу у розмірі 490 271,26 гривень та моральну шкоду у розмірі 230 400,00 гривень.

Ухвалою суду від 17 лютого 2017 року у даній справі було відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду.

14 липня 2017 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5, звернувся до суду із клопотанням про забезпечення позову, в якій просить оголосити заборону відчуження нерухомого майна або грошові кошти, що належать відповідачам і знаходяться у них або інших осіб на суму 720 671,26 грн. Оголосити заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1. Оголосити заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2. Оголосити заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, смт Мала Данилівка, вул. Флорінка, буд. 27

В клопотанні про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою суду від 10.07.2017 року йому було відмовлено у застосування заходів забезпечення позову. Однак з даною ухвалою він не погоджується, так як обґрунтував свою думку на нормах діючого законодавства та у належній процесуальній формі звернувся за захистом свого порушеного права до суду. Крім того ухвалою суду від 31.03.2017 року було задоволено його клопотання та накладено заборону на відчуження нерухомого майна відповідачів, але ухвала від 31.03.2017 року була безпідставно скасована апеляційним судом Харківської області. Відмовляючи в задоволенні клопотання суд підмінив поняття співмірність на поняття пропорційність. На думку суду заборону можна накладати на майно тієї ж вартості, на суму вказану в позові. На жаль ЦПК не дає поняття, що таке співмірність і це надає змогу маніпулювати цим поняттям та на свій розсуд його трактувати. Але ЦПК вказує на збитки, які може понести сторона в разі забезпечення позову і вони мають бути зясовані судом, які саме збитки може понести сторона, якщо судом буде накладено заборону на відчуження майна. Ухвалою суду від 31.03.2017 року вже було накладено заборону на відчуження майна відповідачів, та те, що вони понесли збитки або можуть їх понести судом не встановлено. Однак та обставина, що в разі не застосування заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду, позивачем доказано.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З позову ОСОБА_1 вбачається, що такий виник, у звязку з невиконанням ТОВ науково-виробниче підприємство «Інсолар», з яким він перебував у трудових правовідносинах , рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.11.2014 року про стягнення на його користь невиплаченої суми втраченого заробітку та моральної шкоди. У звязку з вищевикладеним , сума стягнута за даним рішенням позивачем у справі збільшена та на його думку , повинна бути стягнути вже не з ТОВ науково-виробниче підприємство «Інсолар», а з власників цього товариства, відповідачів у справі .

На думку позивача та його представника між позивачем та відповідачами виник спір.

Як вбачається з клопотання, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 просить оголосити заборону відчуження квартири АДРЕСА_3, що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2; квартири №7 в будинку по вул. Лермонтовська, 11 в м. Харкові, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3; будинка 27 в Харківській області, Дергачівський район, селище міського типу ОСОБА_7, по вул. Флорінка, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 26.04.2017 року підтверджено, що вищевказане нерухоме майно дійсно належить на праві власності відповідачам.

З даної інформаційної довідки вбачається, що загальна вартість нерухомого майна у вигляді квартири №7 в будинку по вул. Лермонтовська, 11 в м. Харкові, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3С складає 47879 грн.; загальна вартість нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_3, що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2, складає 570341 грн. 72 коп.

Дані про вартість будинку 27 в Харківській області, Дергачівський район, селище міського типу ОСОБА_7, вул. Флорінка, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4, позивачем та його представником суду не надано.

Як вбачається з позову, ОСОБА_1 просить суд стягнути на його користь солідарно з відповідачів суму боргу 490 271,26 грн. та моральну шкоду у розмірі 230 400,00 грн., всього 720 671 грн. 26 коп..

Враховуючи вартість нерухомого майна відповідачів, зазначену вище, у випадку задоволення клопотання представника позивача, позов фактично буде забезпечений нерухомим майном, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, що не є співмірним у розумінні вимог ч 3 ст. 152 ЦПК України.

Крім того, як вбачається з клопотання представника позивача, таке не містить достатнього обґрунтування щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.В. Іванова