Номер провадження: 22-ц/785/5066/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2016 року про обмеження у праві виїзду за межі України у цивільній справі за поданням головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА:

17.11.2015 року державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі-держвиконавцеь ВДВС) звернувся із поданням про тимчасову заборону виїзду за кордон ОСОБА_4, керівнику ООКС «Вітязь» з вилученням паспорту.

30.11.2016 року, уточнивши подання, головний держвиконавець ВДВС просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику ООКС «Вітязь» ОСОБА_2

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у ВДВС знаходиться виконавчий лист від 23.04.2010 року Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з ООКС «Вітязь» на користь ОСОБА_3 26 982,52 гривень.

27.08.2015 року відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_5 і боржником у виконавчому провадженні є ООКС «Вітязь».

Під час здійснення виконавчих дій встановлено, що у боржника на праві власності відсутнє рухоме або не рухоме майно і грошові кошти.

ОСОБА_2 є керівником боржника, яка на виклики ВДВС не зявляється.

Посилаючись на те, що рішення суду до цього часу не виконано, ОСОБА_2 є керівником боржника, головний держвиконавець просив подання задовольнити.

Головний держвиконавець ВДВС не приймав участі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси подання задоволено: суд тимчасово обмежив у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 /Ніколаєнко/ Н.В. до виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.12.2009 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання, посилаючись на незаконність ухвали суду і відсутність підстав для заборони у її виїзді за межі України, оскільки вона не є керівником ООСК «Вітязь» з 2010 року.

У засіданні колегії суддів: Прокофєва Н.В. і її представник скаргу підтримали; ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги.

Представник ВДВС у засіданні колегії суддів не зявився, сповіщений про розгляд справи на 06.07.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 26.05.2017 року.

Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали на підставі ст. 312 ч.1 п.2 ЦПК України.

За змістом ст. 312 ч.1 п.2 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду і приймає нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи подання головного держвиконавця ВДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 виходив з того, що остання є керівником боржника - ООКС «Вітязь, який тривалий час не виконує рішення суду про стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_3 (а.с.111-114).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця (ст. 377-1 ч.1 ЦПК України).

Відповідно до ст. 11 п. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Колегією суддів встановлено, що на виконанні у ВДВС знаходиться виконавчий лист від 23.04.2010 року Приморського районного суду м. Одеси про стягнення з ООКС «Вітязь» на користь ОСОБА_3 26 982,52 гривень (а.с.3-8,24-28).

27.08.2015 року відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_3 і боржником у виконавчому провадженні є ООКС «Вітязь» (а.с.10).

Під час здійснення виконавчих дій встановлено, що у боржника на праві власності відсутнє рухоме або не рухоме майно і грошові кошти(а.с.54,55).

Головний держвиконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, як керівнику боржника юридичної особи ООКС «Вітязь».

Між тим, у засіданні колегії суддів Прокофєва стверджувала, що вона не є керівником ООКС «Вітязь» з 2010 року.

На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_2 надала колегії суддів оригінал трудової книжки із записами про звільнення її з посади керівника ООКС «Вітязь» у травні 2010 року і акт прийому-передачі документів ООКС «Вітязь від 31.05.2010 року, які оглянути у засіданні колегії суддів, а їх копії приєднані до матеріалів справи.

Крім того, до матеріалів справи додана копія рішення ООКС «Вітязь №14 від 31.05.2010 року про звільнення ОСОБА_2 /Ніколаєнко/ Н.В. з посади голови правління ООКС «Вітязь» (а.с.121).

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 /Ніколаєнко/ Н.В. з травня 2010 року не є керівником ООКС «Вітязь», відсутні правові підстави для встановленням тимчасового обмеження її у праві виїзду, як керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду з підстав ст. 11 п.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Заперечення ОСОБА_3 із посиланням на те, що ОСОБА_2 станом на час прийняття ухвали в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців значилась як керівник ООКС «Вітязь», у даному випадку, не є підставою для тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України, оскільки, належними та допустимим доказами встановлено, що ОСОБА_2 /Ніколаєнко/ Н.В. з травня 2010 року не є керівником ООКС «Вітязь», який є боржником у виконавчому провадженні.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення подання, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з прийняттям нової ухвали з підстав, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2016 року про обмеження у праві виїзду за межі України скасувати.

Відмовити головному державному виконавцю Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. ОСОБА_6 Плавич