У Х В А Л А

10 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Волинської області від 13 липня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Горохівське АТП-10764» про стягнення заборгованості із заробітної плати та зобов'язання видати довідку про заробітну плату за роботу у зоні відчуження,

встановила:

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 06 червня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Горохівське АТП-10764» нарахувати ОСОБА_4 середньомісячну заробітну плату за період його відрядження у зону відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 12 квітня по 12 травня 1988 року.

Зобов'язано ПАТ «Горохівське АТП-10764» видати ОСОБА_4 довідку встановленого зразка, необхідну для подачі до органу Пенсійного фонду України, про розмір отриманої заробітної плати за період роботи з 12 квітня по 12 травня 1988 року в зоні відчуження за дні виконання такої роботи, в тому числі із зазначенням збереженої середньомісячної заробітної плати. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 13 липня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення апеляційного та касаційних судів та залишити в силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 49, 121 КЗпП УРСР, статей 10, 60, 179, 212, 214, 303, 309, 335, 338 ЦПК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився касаційний суд, виходив з того, що підставою для внесення до довідок про заробітну плату даних про кількість днів роботи в зоні відчуження, номеру зони, де проводилися такі роботи, кратність оплати праці, про нараховану та виплачену заробітну плату, є первинні документи. Такі первинні документи у ПАТ «Горохівське АТП-10764» відсутні. Таким чином суд встановив, що у відповідача ПАТ «Горохівське АТП-10764» відсутні первинні документи щодо відрядження позивача з ПАТ «Горохівське АТП-10764» в зазначений період на роботу в зону відчуження та нарахування йому за цей період заробітної плати, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 13 серпня 2014 року суд касаційної інстанції виходив з того, що апеляційний суд не перевірив відповідність наданих ТОВ «Старобільський елеватор» довідок щодо заробітної плати ОСОБА_3, одержаної ним за службу в зоні відчуження у 1988 році, вимогам щодо форми довідок, яка затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 3 вересня 2012 року № 536, та правильність проведених у ній розрахунків відповідно до нормативних актів, якими визначаються умови оплати і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища. Крім того, апеляційний суд не встановив, чи є законні підстави для перерахунку заробітної плати позивача, про який він ставить питання у позовній заяві, чи є можливість у ТОВ «Старобільський елеватор», з огляду на наявні у підприємства документи, видати позивачу довідку, необхідну для перерахунку пенсії із усіма показниками, встановленими відповідними нормативними актами;

- від 01 квітня 2015 року суд касаційної інстанції виходив з того, що апеляційний суд не встановив, чи є законні підстави для перерахунку заробітної плати позивача, про який він ставить питання у позовній заяві, чи є можливість у відповідача, з огляду на наявні у підприємства документи, видати позивачу довідку, необхідну для перерахунку пенсії із усіма показниками, встановленими відповідними нормативними актами;

- від 28 жовтня 2015 року суд касаційної інстанції виходив з того, що при нарахуванні заробітної плати ОСОБА_6 за час його перебування на роботах з ліквідації наслідків на ЧАЕС в період з 27 липня по 06 вересня 1986 року не були враховані документи нормативних актів, які на той час були під грифом «Таємно» та «Для службового користування на підприємстві», а тому обґрунтовано взято до уваги висновки судово-економічної експертизи;

- від 02 березня 2016 року суд касаційної інстанції виходив з того, що суд апеляційної інстанції належної оцінки наданим позивачем доказам не надав, наявність у нього права на перерахунок пенсії належним чином не перевірив та пенсійну справу останнього не дослідив, а обмежився лише вказівкою про те, що проведення оплати праці працівників, які були безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС по підвищених до 100% тарифних ставках, є правом керівників підприємств і організацій, а не обов'язком;

- від 03 жовтня 2016 року суд касаційної інстанції виходив з того, що із встановлених судом фактичних обставин померлий ОСОБА_5 мав би право на перерахунок пенсії, виходячи із заробітку, отриманого за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 12 жовтня 1987 року по 22 грудня 1987 року, що надає право ОСОБА_4 на отримання пенсії у розмірі 50% пенсії її померлого чоловіка, перерахованої із заробітку отриманого за роботу в зоні відчуження, а на відповідача як роботодавця покладено обов'язок видати особі або її спадкоємцеві довідку про заробітну плату, отриману її чоловіку за роботу в зоні відчуження, так як від вказаної довідки залежить реалізація законного права ОСОБА_4;

- від 16 листопада 2016 року суд касаційної інстанції виходив з того, що апеляційним судом не було взято до уваги, що ОСОБА_3 пред'явив позов у 2016 році та просив перерахувати заробітну плату, розрахунок якої застосовується і після набрання чинності Закону України № 2620-14 від 11 липня 2001 року. Тобто на ці правовідносини строк звернення до суду не поширюється.

У наданій для порівняння ухвалі Верховного Суду України від 20 серпня 2008 року суд, як касаційна інстанція, виходив з того, що примус суду виконати обов'язок власника або уповноваженого ним органу щодо видачі працівникові на його вимогу довідки про його роботу на даному підприємстві, передбачений статтею 49 КЗпП України, не є вирішенням питання про права та обов'язки третіх осіб, зокрема, про права та обов'язки Пенсійного фонду України.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального та процесуального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Горохівське АТП-10764» про стягнення заборгованості із заробітної плати та зобов'язання видати довідку про заробітну плату за роботу у зоні відчуження за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Волинської області від 13 липня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук