Справа № 524/6059/13-ц
Провадження № 4-с/524/14/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

при секретарі Коваль Т.М.,

з участю представника скаржника ОСОБА_1, державного виконаця ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_4 на постанову державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області від 24.01.2017 року та акта про реалізацію предмета іпотеки від 24.05.2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

08.02.17 року до суду звернувся ОСОБА_4 зі скаргою на постанову державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області від 24.01.2017 року та акт про реалізацію предмета іпотеки від 24.05.2017 року. Заяву обґрунтував тим, що хоча спірна земельна ділянка перебувала в іпотеці, були відсутні всі необхідні умови, за яких можливо реалізувати предмет іпотеки без рішення суду в процесі виконавчого провадження. Так, у боржника є інше майно земельна ділянка, був ще один стягувач ПАТ «Ві Ей ОСОБА_5». На думку представника скаржника, державний виконавець мав керуватися положеннями Закону України «Про виконавче провадження», а не Законом України «Про іпотеку».

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала. Суду пояснила, що прилюдні торги не відбулися, стягувач подав заяву про залишення за ним земельної ділянки, тому 24.01.2017 року вона винесла постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. 24.05.2017 року було складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засідання проти задоволення скарги заперечував, вважав, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку».

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши надані докази, встановив наступне.

На виконанні у Автозаводському ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській обл. перебуває виконавче провадження № 42529773 з примусового виконання виконавчого листа № 524/6059/13, виданого 27.11.2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 82 325 грн. 00 коп.

В рамках виконавчого провадження перевірено майновий стан боржника.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 зареєстроване нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0224, загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: м Кременчук, вул.. М.Рокосовського, 59а. Іпотекою цієї земельної ділянки забезпечувалося виконання боргових зобовязань ОСОБА_6 перед ОСОБА_3

З метою забезпечення виконання рішення суду № 524/6059/13, накладено арешт на все належне майно ОСОБА_4

Державний виконавцем складено акт опису та арешту земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0224 за участі власника ОСОБА_4

15.03.2016 року з метою забезпечення реалізації описаного майна державний виконавець направила до ТОВ «Хотей-АО» постанову про призначення експерта субєкта оціночної діяльності для визначення ринкової земельної ділянки.

19.10.2016 року отримано звіт про незалежну оцінку майна - земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0224, вартість якої станом на 19.10.2016 року складала 79 500 грн. 00 коп.

25.10.2016 року направлено лист за вих. № 56701 з повідомленням про вартість арештованого майна та запропоновано подати заперечення щодо оцінки у десятиденний термін.

На 10.01.2017 року було призначено електронні торги, де лотом № 187651 була земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:0224.

Прилюдні торги з реалізації арештованого майна - предмета іпотеки проводилися з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Проте електронні торги не відбулися, оскільки не надійшла цінова пропозиція від жодного учасника торгів.

12.01.2017 року на адресу відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_3 про бажання залишити за собою в рахунок погашення боргу описане та арештоване майно земельну ділянку.

24.01.2017 року державний виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Отже, за змістом указаної норми підставою для застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про іпотеку» є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні ст.ст. 50, 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Статтею 51 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Оскільки статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Грошових коштів у боржника не було виявлено. Інший стягувач ПАТ «Ві Ей ОСОБА_5» претензій щодо передачі земельної ділянки ОСОБА_3 після того, як не відбулися прилюдні торги, не заявляв. Порядок реалізації майна дотримано.

Передавши стягувану у рахунок погашення боргу земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0224, державний виконавець діяла відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Підстав вважати, що державний виконавець діяв неправомірно, нехтуючи вимогами Закону України «Про виконавче провадження», суд не встановив.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4

Керуючись ст. 293, ст.ст. 383, 387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області від 24.01.2017 року та акта про реалізацію предмета іпотеки від 24.05.2017 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя