У х в а л а

05 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про встановлення курсу для погашення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4, на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 березня 2008 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 36 500 доларів США на термін до 19 березня 2028 року.

Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка станом на 29 травня 2015 року становить 46410,20 доларів США і складається з: заборгованості за кредитом 34185,44 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 7086,39 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом197,58 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 2756,46 доларів США, а також штрафів відповідно до договору: штраф (фіксована частина) 11,88 доларів США; штраф (процентна складова) 2209,44 доларів США.

ОСОБА_4 в свою чергу звернувся до суду із зустрічним позовом який мотивував тим, що дійсно був укладений кредитний договір, який ним виконувався належним чином протягом чотирьох років, поки не змінився курс долара США відносно гривні.

Вважає, що банк безпідставно поклав ризик зміни курсу валют на нього, як позичальника. Крім того вважає, що банк безпідставно відмовив йому у реструктуризації боргу, як те передбачено п. 12 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів". Вважає, що заборгованість повинна обраховуватися за курсом валют на день укладення договору і просив відмовити у задоволенні первісного позову, задовольнивши його зустрічний позов, зобов'язавши банк встановити курс для погашення кредитного договору 5,05 грн. за 1 долар США і вважати заборгованість за кредитним договором у розмірі 234 371,51 грн.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2016 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 29 вересня 2016 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість станом на 29 травня 2015 року за кредитним договором №DNU0GA00001596 від 19 березня 2008 року в сумі 44 188,88 доларів США, що за курсом 21,04, відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 травня 2015 року, складає 929734,04 грн, яка складається з заборгованості за кредитом - 34 148,44 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7086,39 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом - 197,58 доларів США; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 2756,46 доларів США, 3654 грн судового збору, всього 933388,04 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення у справі і ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково первісний позов, суд першої інстанції, з висновками якого в частині погодився апеляційний суд, виходив з того, що позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання за договором кредиту.

У відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку вимагати повернення всієї суми кредиту.

Разом з тим змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені в доларах США, апеляційний суд виходив із наступного.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи те, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а є платою за користування грошима.

Проте, фінансові санкції за несвоєчасне повернення кредиту у вигляді пені та штрафу можуть бути застосовані лише у випадках прострочення грошового зобов'язання у гривні.

Згідно з ч. 2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст.192 ЦК України). Частина 3 ст. 533 ЦК України визначає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

За п.3.3 ст.3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" гривня як грошова одиниця України є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів.

Відтак, вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог суд виходив з їх безпідставності та необґрунтованості і апеляційний суд погодився з такою позицією.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.В. Маляренко
А.О. Леванчук
О.В. Ступак