Справа № 351/947/17
Номер провадження №2/351/606/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собко В.М.,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Тулуківської сільської радаи, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 Тулуківської сільської ради про визнання права власності на майно, а саме на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вулиці Шевченка № 36 в селі Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що у господарстві № 36 по вулиці Шевченка в с. Тулуків станом на 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 Дане господарство, яке відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», ні за ким не зареєстроване, правовстановлюючих документів у членів колгоспного двору немає. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист справа приватної власності від 22.12.1995 року № 20 право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

В обгрунтування своїх вимог позивачка вказує, що 20.10.2016 р. помер її батько ОСОБА_4, після його смерті спадкоємцями за заповітом на належне йому майно стали ОСОБА_2 та ОСОБА_1, мати позивачки, відповідачка по справі від своєї частки у спадковому майні відмовилася. Таким чином позивачка стала єдиною спадкоємицею 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вулиці Шевченка № 36 в селі Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала її батькові. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому позивачка звернулася у суд із даним позовом.

Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги збільшила, просила визнати за нею право власності на 2/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вулиці Шевченка № 36 в селі Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області, позов просила задоволити, справу просила розглядати без її участі.

Відповідачка подала до суду заяву, де зазначила, що позовні вимоги у збільшеному вигляді визнає, від своєї частики у спадковому майні відмовляється, справу просила розглядати у її відсутності.

Голова Тулуківської сільської ради подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав, справу просив розглядати без участі представника сільської ради.

Дослідивши матеріали справи, зокрема: Заповіт ОСОБА_4 від 30.01.2001 р., зареєстрованого в реєстрі за №7; Довідку Тулуківської сільської ради №441/01-25 від 27.04.2017р.; Довідку Тулуківської сільської ради №440/01-25 від 27.04.2017р.; Свідоцтво про смерть ОСОБА_4; Свідоцтво про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_2; Свідоцтво про народження ОСОБА_4; Заяву ОСОБА_2 про відмову від частки у спадщині від 15.03.2017 р.; Заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 15.03.2017 р.; Постанову приватного нотаріуса Снятинського РНО №112/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2017 р.; Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ №12282/000047; Технічний паспорт на житловий будинок по вул. Шевченка, 36 в с. Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області; Звіт на житловий будинок по вул. Шевченка, 36 в с. Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області - суд приходить до переконання, що позов є обгрунтованим, підставним, а тому підлягає до задоволення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист справа приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином судом встановлено, що позивачка має право на 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вулиці Шевченка № 36 в селі Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області.

На підставі викладеного, п.6 Постанови Пленуму ВС України №20 від 22.12.1995р., ст.ст.1268, 1233 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вулиці Шевченка № 36 в селі Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.