Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №320/1608/16 Головуючий у 1 інстанції: Провадження № 22-ц/778/1859/17 ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Бєлки В.Ю.

суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_3

при секретарі Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «НЕОС БАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання недійсним договору факторингу та договору про передачу4 прав за іпотечними договорами, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_4В, звернувся до суд з позовом до ПАТ «НЕОС БАНК», ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання недійсним договору факторингу та договору про передачу прав за іпотечними договорами, посилаючись на те, що 30.01.2008 року між АБ «Автозазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Банк Кіпру», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №6-К/08, на забезпечення виконання якого було укладено іпотечний договір, за яким передано в іпотеку житловий будинок №135 по вул. Молодіжна в м. Мелітополі.

Вказаний кредитний договір носить характер споживчого.

Однак, як стало відомо 21.07.2014 року між ПАТ «НЕОС банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу та договір передачі прав за іпотечним договором, за якими відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Вважає, що оскільки кредит ОСОБА_4 надавався на поточні потреби, то на дані кредитні правовідносини поширюються норми законодавства про захист прав споживачів. Так як банк при наданні кредиту не надав детального розпису загальної вартості кредиту, то при укладанні було порушено вимоги ст.11 ч.2 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Отже, договір факторингу та договір відступлення права вимоги за іпотечним договором є частково недійсними, оскільки ОСОБА_4 не повідомили належним чином про відступлення права вимоги за даним кредитним договором, не надано Додаток №1 (реєстр заборгованості) із печаткою та підписом уповноваженої особи до договору факторингу від 30.01.2008, у витязі з реєстру заборгованості до договору факторингу не має печатки та підпису, не надано акту приймання-передачі документів, не надано первинних бухгалтерських документів, які підтверджують отримання грошей, відсутні додатки №1 до договору від 21.07.2014 про передачу прав за іпотечним договором.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати недійсним договір факторингу від 21 липня 2014 року, укладений між ПАТ «НЕОС БАНК» та ТОВ «Кредитні ініціативи», в частині передачі права вимоги за кредитним договором від 30 січня 2008 року № 6-К/08, укладеним між АБ «Автозазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Банк Кіпру», та ОСОБА_4 Крім того, позивач просить визнати недійсним договір від 21 липня 2014 року про передачу прав вимоги за іпотечними договорами, укладений між ПАТ «НЕОС БАНК» та ТОВ «Кредитні ініціативи», в частині передачі права вимоги за іпотечним договором від 30 січня 2008 року, укладеним між АБ «Автозазбанк», правонаступником якого є ПАТ «Банк Кіпру», та ОСОБА_4

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувсядо суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що укладеним між ПАТ «НЕОС Банк" та ТОВ " Кредитні ініціативи» 21.07.2014 року договором факторингу порушені права та інтереси позивача.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 30 січня 2008 року між позивачем та АБ «АвтоЗАЗбанк» був укладений кредитний договір №6-К/08, відповідно до якого Банк зобовязався надати Позичальнику, а Позичальник прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні грошові кошти в сумі 50000 грн. та сплатити проценти, пеню в порядку і на умовах, визначених цим договором. Кінцевий термін остаточного погашення кредитної заборгованості встановлений не пізніше 26 січня 2018 року.

В забезпечення виконання зобовязань по даному кредитному договору 30 січня 2008 року між позивачем та АБ «АвтоЗАЗбанк» було укладено іпотечний договір №5 до кредитного договору №6-К/08 від 30 січня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_4 передав в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок №135 по вул. Молодіжна в м. Мелітополі, загальною площею 126,9 кв.м., житловою площею 62,7 кв.м..

Згідно статуту ПАТ «НЕОС Банк» відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів від 17.04.2014 року банк є правонаступником ПАТ «Банк Кіпру», яке відповідно до рішення Загальних зборів учасників від 19.11.2010 року є правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк».

21 липня 2014 року ПАТ «НЕОС Банк» уклав Договір факторингу, згідно умов якого в п.2.1 ПАТ «НЕОС Банк» відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а ТОВ «Кредитні ініціативи», шляхом надання фінансової послуги клієнту, набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та сплачує ПАТ «НЕОС Банк» грошові кошти в розмірі і в порядку, передбаченому цим договором.

З доданого до договору факторингу реєстру заборгованостей боржників ПАТ «НЕОС банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором №6-К/08 від 31.01.2008, де заборгованість по основній сумі кредиту строкова 17891 грн., прострочена 18765 грн., заборгованість по процентах строкова 709 грн. 28 коп., прострочена 17660 грн. 01 коп., а всього загальна сума заборгованості 55025 грн. 29 коп.

21.07.2014 року між ПАТ «НЕОС банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про передачу прав за іпотечним договором відповідно до умов якого ПАТ «НЕОС банк», який є іпотекодержателем передав новому іпотекодержателю ТОВ «Кредитні ініціативи» права за іпотечними договорами, перелік яких наведений у додатку №1 до цього договору. Як вбачається з додатку №1 до Договору про передачу прав за іпотечними договорами від 21.07.2014 ПАТ «НЕОС Банк» передав ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за іпотечним договором ОСОБА_4, де предметом іпотеки вказаний житловий будинок №135 по вул. Молодіжна м. Мелітополь.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача, як на підставу недійсності договору факторингу в частині відступлення права вимоги за договорами про надання споживчого кредиту та договорами іпотеки посилається на невідповідність його п. 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03.04.2009 року "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг".

Перевіряючи зазначені вимоги судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №352 від 06 лютого 2014 року, пункт 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03.04.2009 року "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг" визнано нечинним та таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили.

За змістом положень п.11 ч.1 ст.4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" факторинг вважається фінансовою послугою.

Відповідно ч. 5 ст. 5 зазначеного Закону фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог ЦК України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги факторингу, може надавати послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника.

Будь-яких обмежень та застережень щодо особи боржника (юридична чи фізична особа) при відступлені права грошової вимоги при укладенні договорів факторингу ЦК України, який має вищу юридичну силу, не містить.

Договір факторингу та договір відступлення прав вимог були досліджені судом першої інстанції та встановлено, що ПАТ "НЕОС Банк" передав ТОВ "Кредитні ініціативи" право вимоги за договорами іпотеки, вказаними в Додатку № 1 до цього Договору. У відповідності до вищевказаних договорів відбувся перехід права вимоги, в тому числі, і за зобов"язаннями ОСОБА_4 за кредитним договором №6-К/08 від 31.01.2008, а також за договором іпотеки №5 від 31.01.2008. У суду не має підстав ставити під сумнів укладання вказаних договорів. Цими документами спростовуються доводи позивача.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме товариству " Кредитні ініціативи " відступлено право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки з ОСОБА_4, а надана позивачем копія договору факторингу №2 між ПАТ "НЕОС Банк» і ПАТ «Альфабанк» не має відношення до відступлення прав вимоги за договорами, укладеними з ОСОБА_4 Додані до цієї копії договору копії документів є лише зразками документів, ніякі прізвища в них взагалі не вказані, додатку до копії договору факторингу №2 стосовно договорів з ОСОБА_4 немає. Оспорювані договори відповідають вимогам Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та глави 73 ЦК України.

При укладенні договору факторингу відповідачами було додержано вимоги чинного законодавства України, зокрема, щодо форми та змісту укладання Договору факторингу, а також не було порушено положень ст. 1077 ЦК України. Суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що укладеним між ПАТ «НЕОС Банк" та ТОВ " Кредитні ініціативи» 21.07.2014 року договором факторингу порушені права та інтереси позивача.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Кредитні ініціативи» 25 липня 2014 року за вих. № 216952 на адресу ОСОБА_4 направляло повідомлення про відступлення права грошової вимоги, в якому позивача повідомлялось про вчинене відступлення, про розмір заборгованості по кредиту, рахунок, на який необхідно сплачувати заборгованість, а також адресу та телефони зв'язку з Фактором. Вказане повідомлення було направлено рекомендованим листом, що також підтверджується Списком згрупованих відправлень за № 57, №58 від 13.08.2014 року.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 лютого 2017 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: