Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., за участю представника відповідача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення зайво виплаченої державної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради (далі Управління)звернулось до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ОСОБА_2 з 28 жовтня 2014 року перебуває на обліку в Управлінні як тимчасово переміщена особа. 28 жовтня 2014 року відповідач подала до управління заяву про призначення їй щомісячної адресної допомоги. Рішенням Управління від 30 жовтня 2014 року ОСОБА_2 призначено щомісячну адресну допомогу з 28 жовтня 2014 року по 27 квітня 2015 року у розмірі 884,00 грн. 25.03.2015 року, 05.10.2015 року, 07.04.2016 року та 22.07.2016 року відповідач подала заяву про призначення їй щомісячної адресної допомоги на наступний шестимісячний період. Рішеннями Управління ОСОБА_2 призначалась щомісячна адресна допомога з 01 березня 2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 8763,61 грн. та з 01 січня 2016 по 21 липня 2016 року у розмірі 6827,71 грн., а всього 15591,32 грн. Під час неодноразової подачі заяв про призначення щомісячної адресної допомоги ОСОБА_2 надавала відомості про відсутність у неї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб. Також її було попереджено про обовязок своєчасно повідомити про всі обставини, що впливають на виплату допомоги (працевлаштування, зміна складу сім'ї тощо). Однак, згідно інформації Міністерства фінансів України щодо проведення верифікації виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, ОСОБА_2 на момент звернення за грошовою допомогою мала на депозитному рахунку в ПУМБ кошти у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Рішенням Управління від 27 вересня 2016 року відповідачу відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання з вищевикладених підстав. У звязку із цим, за період з 01 березня 2015 року по 21 липня 2016 року виникла переплата бюджетних коштів у розмірі 15591,32 грн. після виявлення факту переплати ОСОБА_2 була попереджена про необхідність відшкодувати переплату, однак, цю суму не відшкодувала. Просили стягнути з відповідача на користь Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради надмірну виплачену щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в т.ч. на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 15591,32 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, вказала, що дійсно має на особистому депозитному рахунку грошові кошти, що належать її матері, яка є особою похилого віку та не має змоги через стан здоровя прийти до банку з метою відкриття рахунку на своє імя. Наголошувала, що грошові кошти в дійсності належать її матері.

Представник відповідача ОСОБА_1, яка діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 31.05.2017 року, також заперечувала проти позову, пояснила, що ОСОБА_2 має на утриманні матір похилого віку, яка має тяжке захворювання та прикута до ліжка, відповідач ніколи не мала відношення до вказаної позивачем суми грошей на депозитному рахунку.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що закріплено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085.

Згідно довідки № НОМЕР_1 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради з 28.10.2014 року як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

28 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. Також відповідач у цій заяві зазначила, що житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, у володінні будь-кого із членів сім'ї немає; у володінні всіх членів сімї транспортних засобів немає; на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у будь-кого із членів сімї відсутні.

Підписавши заяву для призначення щомісячної адресної допомоги, ОСОБА_2 була проінформована про те, що інформація подана у заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів.

Рішенням Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 30.10.2014 року, за заявою від 28.10.2014 року ОСОБА_2 була призначена допомога на проживання з 28 жовтня 2014 року по 27 квітня 2015 року у розмірі 884,00 грн.

25.03.2015 року, 05.10.2015 року, 07.04.2016 року та 22.07.2016 року ОСОБА_2 знову зверталася до Управління із заявами про продовження їй виплати щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі рішень про призначення допомоги переміщеним особам на проживання відповідачу було продовжено виплату допомоги, а саме з 01 березня 2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 8763,61 грн. та з 01 січня 2016 по 21 липня 2016 року у розмірі 6827,71 грн., а всього 15591,32 грн.

Вирішуючи питання про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Згідно до п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 № 136 «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування» та листа Міністерства соціальної політики України від 13 вересня 2016 № 13408/0/14-16/5 Міністерством фінансів України здійснено верифікацію виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до інформації Міністерства фінансів України щодо проведення верифікації виплат грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, ОСОБА_2 у період з 01 вересня 2015 року по 21 лютого 2016 року мала на депозитному рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк» кошти у розмірі більше ніж 20000,00 гривень, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

У відповідності до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до рішення Управління від 27.09.2016 року, на особовому рахунку №614798 ОСОБА_2 утворилась переплата допомоги переміщеним особам на проживання у розмірі 15591,32 грн. за період з 01 березня 2015 року по 21 липня 2016 року у звязку із тим, що на її депозитному рахунку у спірний період часу знаходились кошти у розмірі, більше ніж 10 прожиткових мінімумів. Переплата допомоги за період з 01 березня 2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 8763,61 грн. та з 01 січня 2016 по 21 липня 2016 року у розмірі 6827,71 грн., а всього 15591,32 грн., яка підлягає відшкодуванню на реєстраційний рахунок управління.

На адресу відповідача був направлений лист вих. № 02/5410-1 від 07.11.2016 року, яким було повідомлено ОСОБА_2 про виявлення недостовірних відомостей, а саме наявність у неї депозиту, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, та необхідність повернення надмірно виплаченої допомоги у розмірі 15591,32 грн., яку у вказаний період вона не мала права отримувати. Однак, на момент звернення позивача до суду зазначені кошти відповідачем добровільно повернуті не були.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2, будучи особою, яка не мала права на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, незаконно отримала цю допомогу у сумі 15591,32 грн., надавши Управлінню соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради неправдиві відомості, та в добровільному порядку не повернула зайво виплачені кошти, суд вважає, що вимоги позивача про повернення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, «Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення зайво виплаченої державної допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 на користь Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради безпідставно одержані грошові кошти в розмірі 15591,32 грн. (п'ятнадцять тисяч пятсот девяносто одна гривня 32 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов