У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Демяносова М.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку громадян, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 22 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор плюс») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (далі - АКБ «ТАС-Комерцбанк» ), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з яким позичальник отримала кредит у розмірі 35 тис. доларів США до 05 жовтня 2010 року.

У забезпечення виконання позичальником взятих за кредитним договором зобов'язань було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

На підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року та договору про відступлення прав за іпотечними договорами ТОВ «ФК «Вектор плюс» набуло право вимоги до відповідача за зобов'язаннями, що випливають з кредитного договору від 05 жовтня 2005 року та іпотечного договору від 05 жовтня 2005 року.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2013 року складає 30 956,05 доларів США, що еквівалентно 247 431 грн 71 коп., із яких: заборгованість за кредитом - 11 476,62 доларів США, що еквівалентно 91 732 грн 62 коп.; пеня - 19 479,43 доларів США, що еквівалентно 155 699 грн 08 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - вищевказану квартиру та виселити відповідача з неї, а також зняти з реєстрації осіб, які там проживають та зареєстровані.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 10 червня 2014 року рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05 жовтня 2005 року № 048, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - ВАТ «Сведбанк», пізніше - ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_4, яка станом на 31 жовтня 2013 року складає 30 956,05 доларів США, що еквівалентно 247 431 грн 71 коп., з яких: 11 476, 62 доларів США, що еквівалентно 91 732 грн 62 коп. - заборгованість по основній сумі кредиту; 19 479,43 доларів США, що еквівалентно 155 699 грн 08 коп. - нарахована пеня, звернуто стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 97,8 кв. м, житловою площею 53,4 кв. м, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання по судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25 березня 2015 року рішення апеляційного суду Тернопільської області від 10 червня 2014 року скасовано у частині вирішення позову ТОВ «ФК «Вектор плюс» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Тернопільської області від 10 червня 2014 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 05 червня 2015 року рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2014 року в частині вирішення позову ТОВ «ФК «Вектор плюс» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ТОВ «ФК «Вектор плюс» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05 жовтня 2005 року № 048, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» (правонаступник - ВАТ «Сведбанк», пізніше - ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_4, яка станом на 31 жовтня 2013 року складає 11 276,43 доларів США, що еквівалентно 236 951 грн 62 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 97,8 кв. м, загальною площею 97,8 кв. м, житловою площею 53,4 кв. м, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України від 21 жовтня 2015 року рішення апеляційного суду Тернопільської області від 05 червня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Останньою ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 22 грудня 2016 року рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «ФК «Вектор плюс» просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності (загальної і спеціальної) починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 жовтня 2005 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 35 тис. доларів США на строк до 05 жовтня 2010 року.

У забезпечення виконання позичальником взятих за кредитним договором зобов'язань було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

На підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року та договору про відступлення прав за іпотечними договорами ТОВ «ФК «Вектор плюс» набуло право вимоги до відповідача за зобов'язаннями, що випливають з кредитного та іпотечного договорів від 05 жовтня 2005 року.

Згідно витягу із Реєстру заборгованостей боржників № 1-Б від 28 листопада 2012 року розмір невиконаних ОСОБА_4 грошових зобов'язань за кредитним договором на момент переходу прав до нового кредитора становив 33 790,29 доларів США, із яких: 12 051,63 доларів США - тіло кредиту, 2 259,23 доларів США - проценти, 19 479,43 доларів США - пеня.

Доданий ТОВ «ФК «Вектор плюс» до позову розрахунок боргу відповідача станом на 31 жовтня 2013 року містить загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 956,05 доларів США, що еквівалентно 247 431 грн 71 коп., із яких: заборгованість за основною сумою - 11476,62 доларів США, що еквівалентно 91 732 грн 62 коп.; пеня - 19 479,43 доларів США, що еквівалентно 155 699 грн 08 коп.

Заявлена сума боргу скоригована з урахуванням внесених позичальником платежів: 4 854 грн від 28 лютого 2013 року, 3 200 грн від 08 травня 2013 року, 8 тис. грн від 01 липня 2013 року, 2 тис. грн від 30 липня 2013 року, 1 600 грн від 06 серпня 2013 року, 1 тис. грн від 20 серпня 2013 року, 2 тис. грн від 30 вересня 2013 року, 1 600 грн від 29 жовтня 2013 року, всього на загальну суму 24 254 грн.

З матеріалів справи вбачається, що вказана сума коштів була внесена ОСОБА_4 на виконання умов договорів про припинення зобов'язання переданням відступного від 26 лютого 2013 року та від 14 березня 2013 року. За вказаними договорами сума відступного складає 12 051,63 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку та постановляючи ухвалу про залишення без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішення суду ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно та всебічно з'ясовано характер спірних правовідносин, правильно застосовано норми матеріального права, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, апеляційний в повній мірі врахував висновки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі від 21 жовтня 2015 року, з дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками.

Зокрема, апеляційний суд правильно зазначив, що не заслуговують на увагу доводи ТОВ «ФК «Вектор плюс» про те, що погашення основного боргу по кредитному договору відбулось 12 жовтня 2011 року у сумі 1 171,56 доларів США та 28 жовтня 2011 року у сумі 1346, 23 долари США, а тому перебіг позовної давності перервався, оскільки правомірність даних платежів перевірялась призначеною судово-економічно експертизою, висновком якою встановлено, що погашення боргу проводилося із невідомого по кредиту рахунку № НОМЕР_1. Згідно постанови Національного банку України від 01 червня 2011 року за № 174 «Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні» касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами по операціях із застосуванням платіжних карток і т.д. що, відповідно до законодавства України, підтверджували б факт одержання (видачі) наявних засобів, продажу товарів, надання послуг. Як вбачається з матеріалів справи, оригінал роздруківки позивачем не представлено і жодні первинні документи перерахування даних сум не підтверджуються.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановленою із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для її скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 22 грудня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В. Демяносов

А.В. Маляренко