РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1735/17

провадження у справі № 2/0285/1155/17

27 червня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суду Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В., та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 представник ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3, представник ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати усний договір купівлі-продажу куртки, укладений 12 березня 2017 року між нею та ОСОБА_3, стягнути на її користь вартість придбаного товару (куртки жіночої) в розмірі 950 грн. та відшкодувати завдану моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 12 березня 2017 року на ринку «Урожай» в м. Новоград-Волинському вона придбала у ОСОБА_3 куртку жіночу вартістю 950 грн. Коли вона вдамо приміряла куртку, то вона їй не підійшла по розміру в плечах і рукавах. 19.03.2017 року позивач понесла курку на ринок, щоб замінити, але в той день відповідача на ринку не було. 26.03.2017 року вона знову принесла куртку на ринок «Урожай» відповідачу, але остання в категоричній грубій формі відмовилась їй обміняти куртку, або повернути кошти, оскільки позивачкою пропущено 14-денний строк для обміну товару, вела себе агресивно, кричала на неї, принижувала її честь та гідність. На наступний день вона звернулась до відділу підприємницької діяльності Новоград-Волинської міської ради із заявою щодо неправомірних дій відповідача, але остання не зреагувала на вимоги щодо врегулювання спору. Позивачу також була заподіяна моральна шкода, що виразилась у стражданнях та переживаннях, життєвих незручностях, повязаних з порушенням її прав, як споживача, та звернення до суду за захистом своїх прав.

Відповідачем подано заперечення проти позову, які зводяться до того, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позивачем не надано доказів на підтвердження придбання куртки зі шкірозамінника саме в неї 12.03.2017 року. ОСОБА_1 не могла придбати у неї куртку зі шкірозамінника 12.03.2017 року, оскільки станом на той період часу вона не мала в наявності такого товару. Також є безпідставним посилання позивача, що вона вдома краще поміряла куртку, оскільки купуючи самостійну річ покупці мають можливість добре поміряти товар, який купують, для цього створені умови, наявні дзеркала. Тому просить в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав зазначених у позовні заяві.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних посилаючись на те, що той асортимент жіночих курток, яким торгувала ОСОБА_3 було продано в кінці лютого, на початку березня 2017 року, тобто ще до 8 березня 2017 року. Тому ОСОБА_1 не могла придбати у відповідача жіночку куртку 12 березня 2017 року, оскільки на той період часу відповідачка не мала в наявності такого товару та не торгувала ним. Відтак стаття 9 Закону України «Про захист прав споживачів» не могла бути застосована до спірних правовідносин, оскільки позивачка користувалась придбаною курткою протягом терміну, який значно перевищував 14 днів, ураховуючи те, що позивач звернулась до ОСОБА_3 з вимогою поміняти товар, або повернути кошти лише 26 березня 2017 року.

Свідок на стороні позивачки ОСОБА_5 пояснила, що вона була присутня при купівлі жіночої куртки 12 березня 2017 року. З метою обміну товару, або повернення коштів свідок ОСОБА_5 разом із позивачем 19 березня 2017 року пішли на ринок «Урожай», однак відповідач на робочому місці була відсутня. 26 березня 2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 знову прийшли на ринок «Урожай» з метою обміну куртки, або повернення коштів, але відповідач вчинила сварку та почала ображати ОСОБА_1, товар вона позивачці не замінила, гроші не повернула.

Свідок на стороні відповідача ОСОБА_6 пояснила, що 12 березня 2017 року відповідач не перебувала на ринку «Урожай», оскільки в цей день ОСОБА_3 допомагала ОСОБА_6 в організації дня народження дитини, а на ринку здійснював торгівлю чоловік відповідачки.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що 12 березня 2017 року позивачка придбала товар не у самої відповідачки, а у дівчини, що здійснювала торгівлю товарами відповідачки.

В судовому засіданні оглянуто жіночу куртку, яка була предметом договору купівлі-продажу, відповідачкою не подано зауважень щодо належного стану куртки.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на ринку «Урожай» в м. Новоград-Волинському ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 куртку жіночу вартістю 950 грн. ОСОБА_3 не заперечувала, що куртка була придбана у її торгівельному місці та за вищезазначеною ціною.

ОСОБА_1 звернулась до Новоград-Волинської міської ради відділу підприємницької діяльності щодо придбання верхнього одягу (куртки) на ринку «Урожай» та 3 квітня 2017 року отримала відповідь, що з приватним підприємцем ОСОБА_3 проведено зустріч, підприємець відмовилась задовольнити вимоги ОСОБА_1, а саме повернути кошти, ОСОБА_1 має право звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с.5).

Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: матеріалами справи (а.с.3-5).

Згідно з ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Закон України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII від 12 травня 1991 року регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 22 цього Закону захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Відповідно до ст. 9 Закону Законом України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням.

Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром.

Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Як слідує із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес способами, передбаченими цим Кодексом та іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як пояснила позивачка, усний договір купівлі-продажу був укладений саме 12 березня 2017 року, що підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка була присутня на момент придбання куртки. Посилання відповідача на те, що договір купівлі-продажу куртки був укладений значно раніше, оскільки такий асортимент жіночих курток, яким торгувала ОСОБА_3 було продано ще в кінці лютого, на початку березня 2017 року, тобто ще до 8 березня 2017 року, а не 12 березня 2017 року, не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують зазначені обставини. Крім того, відповідачем взагалі чітко не зазначено в який саме день було продано спірну куртку.

Таким чином, позивачка у передбачений Законом 14-денний строк звернулась до продавця товару з вимогою обміняти товар, або повернути кошти за придбання куртки.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання договору купівлі проваджу по придбанню куртки і стягнення на її користь вартості товару в розмірі 950 грн. - є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню, а предмет договору підлягає поверненню відповідачу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 1000 грн., суд виходить з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 22 цього Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки протиправність дій відповідача встановлено судом, тобто наявна констатація порушення прав позивачки, суд приходить до висновку про завданої наявність моральної шкоди, спричиненої останній.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

На підставі вищевикладеного, вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує: глибину, тривалість переживань та страждань, завданих позивачці діями відповідачки, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках; позицію відповідачки, зокрема відсутність її добровільної згоди чи власної ініціативи щодо відшкодування моральної шкоди та виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, визначає в даному конкретному випадку розмір грошового відшкодування моральної шкоди - 300 грн., що є співмірним тим життєвим незручностям та переживанням, яких зазнала ОСОБА_1 заподіяною їй шкодою.

З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу куртки між ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 вартість придбаного товару куртки жіночої в розмір 950 (девятсот пятдесят) гривень та 300 (триста) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Зобовязати ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 куртку, придбану відповідно до договору купівлі-продажу.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 3 липня 2017 року.

Суддя Т.Б. Сташків