Провадження №2/760/3212/17
Справа №760/4147/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Козак К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів -

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулась до суду з позовом та просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона від фактичних подружніх відносин з відповідачем має неповнолітнього сина ОСОБА_3.

Вказує, що фактично відносини між сторонами припинились з серпня 2010 року.

Позивач зазначає, що після припинення відносин, з серпня 2010 року, відповідач жодної участі в житті сина не приймає: не надає жодної допомоги в матеріальному утриманні дитини, не спілкується з сином, не зустрічається з ним, ігнорує всі вікові потреби розвитку дитини та його здібностей, та не виконує своїх батьківських обов'язків по забезпеченню потреб сина у вихованні, розвитку, навчанні тощо.

Позивачка також зазначила, що з моменту фактичного припинення відносин відповідач жодного разу не поцікавився життям сина, не захотів провести з ним хоча б кілька годин, не запитав жодного разу про його розвиток і успіхи, не привітав з жодним святом, неодноразово ігнорував пропозицію сина зустрітись та поспілкуватись. Окрім того, матеріальним утриманням, вихованням та розвитком сина опікується виключно вона, оскільки відповідач добровільно не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню сина.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, від представника позивачки надійшли заяви про розгляд справи без їх присутності, позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо сина, вимогу щодо стягнення аліментів залишив на розсуд суду, при визначенні розміру аліментів просив встановити в межах загальної норми.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, від третьої особи надійшла заяви про розгляд справи без їх присутності, позов стосовно позбавлення батьківських прав підтримали в повному обсязі, а також надали суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд, відповідно до ст. ст. 169, 208, 209 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів у відсутність сторін та ухвалити рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Декларація про права дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов'язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебували у фактичних подружніх відносинах без реєстрації шлюбу з серпня 2001 року до серпня 2010 року.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін народився син, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим ВДРАЦС Дніпровського районного управління юстиції 17.01.2014, актовий запис № 1069.

Неповнолітній син сторін зареєстрований та проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 73 від 22.02.2017, виданою КП з експлуатації та ремонту житлового фонду «ЖИТЛО-СЕРВІС».

З характеристики № 12 від 19.01.2017, наданою Спеціалізованою школою ІІ-ІІ ступенів № 159 м. Києва встановлено, що за час навчання ОСОБА_3 в школі (з 2013 рік по 2016 рік) батьківські збори систематично відвідувала мати, підтримувала зв'язок з класним керівником, завжди цікавилась успіхами та поведінкою сина. Про батька ОСОБА_4 нічого не міг розповісти, бо він з ним не зустрічався і не спілкувався. Дані про батька в класному журналі були відсутні. Сім'я точно не знала місця його перебування. Педагоги також протягом трьох років навчання ОСОБА_3 в Спеціалізованій школі ІІ-ІІІ ступенів № 159 батька не бачили.

Згідно характеристики № 37-17 від 01 березня 2016 року, виданої Державною художньою середньою школою ім. Т.Г. Шевченка встановлено, що дитина сторін навчається в даному навчальному закладі з вересня 2016 року. ОСОБА_4 опікується мама ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_5, які створили для хлопчика всі умови для максимального розвитку його творчих здібностей і оптимально задовольняють вікові та творчі потреби дитини. ОСОБА_4 прихильний до матері та бабусі, має з ними тісний психологічний та емоційний зв'язок. Батько ОСОБА_4 ОСОБА_2 за весь час навчання сина до школи не приходив, успіхами та потребами сина у педагогів не цікавився, на урочистих заходах присутнім не був. ОСОБА_4 про батька в розмовах не згадує, прихильності до батька не виявляє.

Згідно характеристики від 19.01.2017, наданої Київською дитячою школою мистецтв № 1 встановлено, що дитина сторін навчається з 2009 року в КДШМ № 1 на фортепіанному відділі з 2009 року, дитиною опікується мати. Батько за весь час навчання жодного разу не цікавився успіхами сина і ніколи не відвідував батьківські збори, ОСОБА_2 також про батька не згадував.

Згідно характеристики від 22.02.2017, виданої МГО «Народна хорова капела «ДЗВІНОЧОК» встановлено, що дитина сторін є вихованцем Народного художнього колективу хорової капели хлопчиків та юнаків «Дзвіночок» з 2014 року. ОСОБА_4 має визначні музикальні та вокальні дані, є провідним виконавцем хору, що відкриває перед ним широкі професійні перспективи. Вихованці хорової капели, у складі колективу, часто виїжджають за межі України для участі в міжнародних фестивалях та конкурсах. ОСОБА_6 становлять проблему виїзди з колективом на міжнародні конкурси за кордон, в зв'язку з тим, що у дитини відсутній нотаріально засвідчений дозвіл батька на його виїзди за кордон без супроводу батьків, що унеможливлює виготовлення для ОСОБА_6 проїзних документів. ОСОБА_4, як виконавець, для подальшого професійного розвитку вокальних здібностей потребує участі в міжнародних конкурсах. Успіхами та потребами дитини опікуються мати та бабуся. Батько жодного разу до педагогів та керівництва хорової капели не звертався з приводу успіхів та потреб сина, ні разу не відвідував музичні заходи, на яких виступав ОСОБА_6, не надавав дитині психологічної та емоційної підтримки.

Згідно висновку № 062 від 12.05.2017 психологічного обстеження, наданого Міським центром дитини Служби у справах дітей та сім'ї Київської міської державної адміністрації встановлено, що психологами визначено сформовану надійну емоційну прив'язаність до мами, у взаємовідносинах з якою він відчуває безпеку, підтримку та розуміння. Виявлено, що хлопчик свідомо розуміє безініціативність батька та раціонально оцінює його небажання приймати участь в своєму житті.

Психологи відзначили, що враховуючи можливість хлопчика раціонально оцінювати ситуацію, його емоційно стабільний стан та повноцінний розвиток особистості, сформовану уникаючу форму емоційної прив'язаності до батька, вважають, що позбавлення батька батьківських прав, в даній ситуації, не матиме травматичного впливу на психічний розвиток дитини.

Згідно Висновку Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №108-8201 від 18.05.2017, комісія з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно не повнолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1., обгрунтовуючи таке рішення тим, що відповідач тривалий час не спілкувався з сином, не цікавився його життям та здоров'ям.

Тобто, судом встановлено, що матеріальним утриманням, вихованням та розвитком своєї неповнолітньої дитини опікується позивачка та її мати, оскільки відповідач добровільно не виконує свій батьківський обов'язок по утриманню сина.

Відтак, в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи позивачки про те, що відповідач самоусунувся від виховання власної дитини, а тому, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, слід зазначити наступне.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до ст. 180 СК України.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобов'язані матеріально забезпечувати свою дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановлено, що договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/або про сплату аліментів між сторонами не укладалися.

Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя.

Враховуючи майновий стан сторін та те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення» передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Таким чином, на основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які виплавають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з того, що обставини, визначені п. 2 ч. 1 ст. 164 та ст. 181 СК України судом встановлені, та позивачем належним чином доведені і відповідачем не спростовані.

Враховуючи викладене, обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а відтак приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача та на користь держави підлягає стягненню по 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 164, 165, 191-194 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 57-58, 60, 61, 88, 169, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.03.2017 до досягнення дитиною повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Усатова І.А.