УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2017 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

при секретарі - Давіденко Н.В.

розглянувши заяву про перегляд заочного рішення суду від по цивільній справі за ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, -

встановив:

10.07.2017р. відповідач ОСОБА_4 звернувся у суд із заявою про перегляд заочного рішення суду, в якій просив поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення та скасувати зазначене заочне рішення, посилаючись на те, що про розгляд справи він повідомлений не був оскільки не отримував судові виклики, копію рішення не отримував.

В судове засідання з»явився представник заявника, подану заяву підтримав, просив задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені заявником обставини, приходить до наступного.

Що стосується поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до ст..228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

З матеріалів справи вбачається, що 26.05.2017року ОСОБА_4 було подано заяву про отримання копії заочного рішення. 29.05.2017року позивач надав до суду заяву про перегляд заочного рішення, однак її було повернуто ухвалою суду від 14.06.2017року у зв»язку з не усуненням недоліків та несплатою судового збору. Заявник стверджує, що усунути недоліки не зміг через брак коштів, які були витрачені на лікування та надав як доказ копії листків непрацездатності. Після чого ОСОБА_4, сплативши судовий збір, знову звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе поновити пропущений заявником строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у зв"язку з поважністю його пропуску.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 24.10.2016року було відкрито провадження у даній справі.

Згідно довідки АДБ відповідач ОСОБА_4 з 1999року зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.51) та саме цю адресу було вказано позивачем у позовній заяві. У звязку з цим у відповідності до ст. 127 ЦПК України відповідачу ОСОБА_4 було направлено за місце її реєстрації копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, однак до суду повернувся конверт з відміткою «закінченням терміну зберігання». Після цього судове засідання було відкладено на 12.12.2016року, про що ОСОБА_4 було також повідомлення шляхом направлення судової повістки на адресу реєстрації, однак конверт було повернуто до суду з відміткою « за закінченням терміну зберігання».

Як вбачається з ч.5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Тобто, виходячи із змісту процитованої статті суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 було належним чином вручено судові виклики, у звязку з чим 12.12.2016року було винесено заочне рішення.

Що стосується посилання ОСОБА_4 як на підставу скасування заочного рішення на той факт, що квартирою за адресою АДРЕСА_1 він не користується, а тому його вина у зобовязанні щодо відшкодування шкоди відсутня, то зазначене твердження судом не приймається оскільки заявником не доведено цих обставин, а надані копії квитанцій сплати комунальних послуг від ОСОБА_6 та копії акту складеного не уповноваженою особою на думку суду заявлені ОСОБА_4 обставини як підставу скасування заочного рішення не підтверджують.

Виходячи з вимоги ч.1 ст. 232 ЦПК України, для скасування заочного рішення необхідно встановити як поважність неявки (та неповідомлення про причини неявки) відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, так і щоб аргументи заявника щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Між тим, у заяві ОСОБА_4 не наведено ґрунтовних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, підстав для скасування заочного рішення суду від 12.12.2016 р. суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Поновити ОСОБА_4 строк на подання заяви про скасування заочного рішення.

Залишити заву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення від 12.12.2016р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.М. Бородіна