УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Агрофірма «Митрофанівська» про вирішення питання щодо суми та виплати орендної плати за користування земельними ділянками, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході розгляду справи, та остаточно просив зобов'язати приватне підприємство «Агрофірма «Митрофанівська» (далі - ПП «Агрофірма «Митрофанівська») вирішити питання про суму орендної плати за користування земельними ділянками, які є його власністю, за 2009-2015 роки з урахуванням нормативної грошової оцінки землі, індексації, законодавства про мінімальний розмір орендної плати та практики при встановленні орендної плати на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, зобов'язавши протягом місяця здійснити виплату заборгованості по орендній платі поштовим переказом на його ім'я та адресу, а також надати відповідь на його лист від 22 серпня 2016 року.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що він є власником земельних ділянок площею 2,50 га та 9,77 га, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Посилаючись на те, що з 2009 року ці земельні ділянки використовує ПП «Агрофірма «Митрофанівська», проте орендну плату за користування землею йому не виплачує, ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, перевіривши умови договору оренди, укладеного 30 серпня 2004 року між ПП «Агрофірма «Митрофанівська» та ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року), виходили з того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого цивільного права, оскільки вимог про стягнення визначеної ним за спірний період заборгованості з орендної плати він не заявляв, а наданий ним в судовому засіданні апеляційного суду розрахунок заборгованості орендної плати за 2009-2015 роки не був предметом дослідження в суді першої інстанції, у зв'язку із чим дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідача вирішити питання про суму орендної плати та здійснити виплату заборгованості поштовим переказом.

При цьому апеляційним судом правильно зазначено, що позивач не позбавлений права звернення до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, обрахованої відповідно до вимог діючого законодавства.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області

від 04 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області

від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В. Попович