Справа № 2-1301/2011 Провадження № 22-ц/772/1989/2017Головуючий в суді першої інстанції Венгрин О.О.
Категорія 19Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Рибчинського В.П., Голоти Л.О.

за участі секретаря Сніжно О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3, на ухвалу Староміського районного суду м. Вінниці від 15 вересня 2011 року про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Вінницького регіонального управління про забезпечення позову цієї юридичної особи до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2011 року ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Вінницького регіонального управління звернулось до суду із вказаним позовом та просило суд стягнути з ОСОБА_2 на користь банку кредитну заборгованість у розмірі 3 110 грн. 18 коп.

Із метою забезпечення пред'явленого позову позивач подав до суду заяву та просив до закінчення провадження у справі вжити заходів для забезпечення цього позову шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 15 вересня 2011 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати, а у задоволенні заяви позивача відмовити.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені ст. 152 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання (ч. 5 ст. 153 ЦПК України).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, керуючись наведеними нормами процесуального права, виходив із того, що невжиття заходів забезпечення цього позову шляхом заборони відповідачу тимчасово виїжджати за межі України відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із такими висновками суду погодитись не можна, оскільки положеннями ст. 152 ЦПК України такого виду забезпечення позову, як обмеження особи у тимчасовому виїзді за межі України, не передбачено.

Натомість, у п. 7 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз'яснив, що заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою ст. 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга ст. 152 ЦПК), оскільки відповідно до ст. 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Таким чином, враховуючи, що цивільним процесуальним законодавством не передбачено застосування судом у порядку ст. ст. 151 - 153 ЦПК України такого виду заходу забезпечення позову як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення цієї заяви позивача, тому оскаржуване судове рішення залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, з постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні вказаної заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником ОСОБА_3, задовольнити, ухвалу Староміського районного суду м. Вінниці від 15 вересня 2011 року - скасувати.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі філії Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Вінницького регіонального управління про забезпечення позову цієї юридичної особи до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : В.П. Рибчинський

Л.О. Голота