АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1894/17 Справа № 183/5349/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська, треті особи: Міністерство Оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України, Черкаська селищна рада, про визнання протиправним та скасування рішення, визнання права на приватизацію та зобовязання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року позивачі звернулись до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вони на підставі ордеру №240 від 18 грудня 1997 року, довідки про переоформлення особового рахунку №35 від 13 січня 2000 року, довідки про переоформлення особового рахунку №1442 від 18 квітня 2016 року, дозволів на реєстрацію проживають та зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Позивачі звернулися до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська з заявою про передачу їм квартири у приватну власність у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпропетровська, як органом приватизації прийнято рішення №3417 від 19 вересня 2016 року, яким відмовлено в приватизації вищезазначеної квартири, в зв'язку з тим, що рішення про відчуження військового нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України, яке на даний час відсутнє. Такі дії та рішення відповідача неправомірні, не відповідають діючому законодавству України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Тому позивачі просили визнати незаконним рішення Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська №3417 від 19 вересня 2016 року; визнати право на приватизацію квартири та зобов'язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, як орган приватизації, вжити заходів щодо приватизації квартири, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року позов задоволено, визнано незаконним рішення Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпропетровська №3417 від 19 вересня 2016 року; зобов'язано Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпропетровська, як орган приватизації, вжити заходи щодо приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка використовується ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на умовах найму згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року; стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпропетровська на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1102,40 грн.

В апеляційній скарзі квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно ордеру №240 від 18 грудня 1997 року, довідки про переоформлення особового рахунку №35 від 13 січня 2000 року, довідки про переоформлення особового рахунку №1442 від 18 квітня 2016 року, дозволів на реєстрацію №4436 від 23.10.2015 року та №2785 від 28.07.2016 року позивачі проживають та зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14, 15).

Житлове приміщення (квартира) №56 в буд. 9 по вул. Лісній в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області належить до житлового фонду Міністерства оборони України, перебуває у повному оперативному управлінні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська.

19 серпня 2016 року позивачі звернулися до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська з заявою про передачу їм квартири у приватну власність у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с. 10).

Рішенням Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська за вих. №3417 від 19 вересня 2016 року позивачам відмовлено в приватизації квартири та повідомлено про відсутність повноважень Начальника КЕВ м. Дніпропетровська щодо оформлення передачі квартири у приватну власність, через те, що зазначена квартира є військовим майном і рішення щодо відчуження військового майна приймає лише КМУ, а такого рішення не має (а.с. 11-12).

Судом першої інстанції також встановлено, що будинок №9 по вул. Лісній в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області перебуває на балансі БУ №2 Гвардійської КЕЧ району, яке є структурним підрозділом КЕВ м. Дніпропетровська.

Встановлено, що загальна площа квартири АДРЕСА_2 становить 49,7 кв.м.

Позивач ОСОБА_3 зареєстрована в спірному житловому приміщенні, участі у приватизації державного житлового фонду не брала. Позивач ОСОБА_2 приймав участь у приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_3 на чотирьох членів родини, що склало по 17,325 кв.м. на одного члена сім»ї. Тобто в разі невикористання житлових чеків має право на додаткову приватизацію 6,175 кв.м.

Згідно з положенням, затвердженим Наказом Міністра оборони України №215 від 21 квітня 2011 року та Наказом Міністра Оборони України №448 від 03 липня 2013 року визначення «закрите військове містечко» та коло осіб, які мають право затверджувати перелік закритих військових містечок виключені.

03 вересня 2010 року Начальником Генерального штабу - Головнокомандуючим Збройних сил України затверджений останній чинний (він базується на Наказі Міністра оборони СРСР №75 від 22 лютого 1977 року) «Перелік закритих військових містечок, які мають у своєму складі житловий фонд», селища міського типу Гвардійське та Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області не були включені до цього переліку.

На підтвердження того, що смт. Черкаське не наданий статус закритого військового містечка свідчить і Наказ Міністра оборони №569 від 15 вересня 2011 року «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» з затвердженими переліками військового майна.

Відповідно до зазначеного вище Наказу Міністра оборони України №569 «Про безоплатну передачу військового майна у приватну власність до територіальних громад», безоплатно передається у комунальну власність територіальним громадам смт. Черкаське і смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, зазначений Наказ є обов'язковим для виконання КЕВ м. Дніпропетровська та Черкаською і Гвардійською селищними радами.

За змістом ст. 9 Житлового кодексу України, до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Відповідно до ст. 1 Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах, та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), житлові приміщення в гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків - пам'яток садово - паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають у аварійному стані, квартири (будинки, кімнати), які віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки) житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС».

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється, зокрема, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

Відповідно до ч.5 ст. 5 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати житло, яке він займає безоплатне в межах номінальної вартості житлового чеку, або частковою доплатою один раз.

Згідно ч. 10 ст. 8 зазначеного вище Закону, органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків передбачених законом.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16 грудня 2009 року, встановлюють порядок передачі квартир в приватну власність.

Зазначена процедура передбачена ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до якої приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що житловий фонд військового містечка смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області не відноситься до військових містечок зі статусом «закритих», місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність захисту прав позивачів, які мають право на приватизацію житла як такі, що раніше це право не використали у повному обсязі, а, отже, відповідач зобовязаний вжити заходи щодо приватизації квартири позивачів. Таким чином, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та ухвалив законне рішення.

У відповідності до Положення про Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська, зазначений відділ здійснює безпосередньо квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин, дислокованих у межах відповідальності. Квартирно-експлуатаційне забезпечення - це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об'єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном. Згідно п. 3.2.4 Положення, на Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська покладений обов'язок та повноваження щодо утримання житлового фонду.

Таким чином, не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки саме на балансі квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська знаходиться будинок №9 в смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи правильне застосування місцевим судом вимог ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді