Провадження № 2/761/829/2017
23 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді: Волошина В.О.,
при секретарі: Савенко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення неустойки; розірвання договору та стягнення авансу,
В травні 2016р. позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом (а.с. 1-4) до відповідача ФОП ОСОБА_2, в якому просила суд, з урахуванням поданої заяви про зміну предмету позову (а.с. 36-39):
Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, подали до канцелярії суду заяву, в якій зазначили, що проти заочного розгляду справи не заперечують, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять справу розглядати у їх відсутність.
Відповідач, у судові засідання не з'являвся, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подавались.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, між ОСОБА_1, як замовником та ФОП ОСОБА_2, як виконавцем було укладено договір, за яким відповідач взяв на себе обов'язок здійснити виготовлення, поставку і встановлення за адресою: АДРЕСА_1
01 вересня 2015р. ОСОБА_1 повідомила виконавця про готовність об'єкту до проведення робіт у відповідності до п. 4.1 договору, однак ФОП ОСОБА_2 не надав позивачці документацію, яка б давала змогу ідентифікувати продукцію, що становить предмету укладеного між сторонами договору, та не приступив до виконання обумовлених договором робіт.
Договір, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, предметом якого є виготовлення, поставка і встановлення металопластикових вікон і броньованих дверей у дачному будинку позивачки, тобто виконання роботи, призначеної для задоволення побутових та інших особистих потреб, слід кваліфікувати як договір побутового підряду у розумінні ст.865 ЦК України, на який поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до ч. 2 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
Судом встановлено, що за змістом п.п.4.1, 4.2 договору відповідач повинен був розпочати роботи зі встановлення металопластикової продукції на об'єкті позивачки до 08 вересня 2015р., а закінчити ці роботи - до 20 жовтня 2015р.
18 грудня 2015р. ОСОБА_1 надіслала відповідачеві письмову претензію (а.с.7, 8), в якій просила у триденний строк розпочати роботи зі встановлення металопластикової продукції, передбаченої договором, на об'єкті за адресою: АДРЕСА_2 а також сплатити їй пеню у відповідності до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Вказану претензію відповідач залишив без відповіді.
Згідно з наданими позивачкою розрахунками станом на 11 травня 2016р. - день подання первісної редакції позову до суду - прострочення з боку відповідача становить 204 дні.
Згідно з правовими позиціями висловленими Верховним Судом України по справі № 6-37цс16 від 11 травня 2016р., пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання.
У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 1653,6 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 224, 229, 294, 360-7 ЦПК України; ст. 22 ЦК України; ст. ст. 4, 6-8, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення неустойки; розірвання договору та стягнення авансу - задовольнити частково.
Розірвати договір № 589526 від 25 серпня 2015р., укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_1.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 1653 /одна тисяча шістсот п'ятдесят три/ грн. 60 коп.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: