Справа № 567/562/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на майно

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно звернулись ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2

В обґрунтування позову зазначають, що відповідно до погосподарської книги за ОСОБА_6, який на даний час помер, рахується садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с. Вельбівно Острозького району по вул. Вербова,28. Вказують, що дане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору та станом на 1991 рік у ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, а тому їх частка як членів колгоспного двору становила по 1/4 частці даного будинковолодіння за кожним.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 зазначає, що вона має право на 1/4 частку зазначеного будинковолодіння, як спадкоємець ОСОБА_6 за заповітом.

Водночас, позивачі вказують, що не можуть реалізувати свого права на майно, так як за життя спадкодавець не зареєстрував за собою право власності на будинковолодіння та не виготовив свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз в звязку з його смертю.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представник позивача позов підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, просять суд позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилась, подала суду заяву в якій позов підтримала та просить здійснювати розгляд в її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що фактично у власності ОСОБА_6, який на даний час помер, перебував житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Вельбівно Острозького району по вул. Вербова,28.

Вказує, що дане будинковолодіння відносилося до типу колгоспного двору та станом на 15 квітня 1991 року у ньому були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, а отже спірне будинковолодіння належало їм в рівних частинах.

10.11.2016 року помер ОСОБА_6

На день своєї смерті ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з своєю дружиною ОСОБА_4, дочкою ОСОБА_1, онуком ОСОБА_2, онукою ОСОБА_7, та правнуками ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_11

На день своєї смерті ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому 14.10.1959 року ОСОБА_5 сільською радою Острозького району Рівненської області шлюбі з ОСОБА_6 (прізвище до реєстрації шлюбу Шевчук) М.Г. (актовий запис №21 від 14.10.1959 року).

За життя, а саме 02.09.2016 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вельбівненької сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 22, у якому він залишив особисте розпорядження на випадок своєї смерті, відповідно до якого належну йому земельну ділянку, що розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області, яка належить йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №030153, виданого Острозьким районним відділом земельних ресурсів 28.02.2005 року, заповів синові ОСОБА_12; все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося - заповів дочці ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_4 було подано заяву про відмову від обовязкової частки в спадщині на користь дочки ОСОБА_1, ОСОБА_13 та ОСОБА_1 було подано заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Зазначає, за наслідками вказаних вище заяв що після смерті ОСОБА_6, 19.12.2016 року приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_14 було заведено спадкову справу № 134/2016.

Таким чином, оскільки для ОСОБА_6, як члену колгоспного двору у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Вельбівне Острозького району Рівненської області вул.Вербова,28, належала 1/4 частка, а тому з врахуванням вищевикладеного право на неї переходить до ОСОБА_1, як спадкоємця за заповітом.

Окрім того вказує, що оскільки станом на 1991 рік в садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області вул. Вербова,28, проживали та були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, їхні частки як членів колгоспного двору у даному садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями є рівними та становлять по 1/4 частці за кожним.

Пояснив, що за життя ОСОБА_6 не виготовив необхідної технічної документації, не зареєстрував право власності на будинковолодіння та не виготовив свідоцтво про право власності на нього, що перешкоджає реалізації прав позивачів на дане майно.

Враховуючи наведені обставини, просить позов задовольнити та визнати за ОСОБА_4 як членом колгоспного двору право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку та господарсько-побутові будівлі, які знаходиться в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області по вул.Вербова, 28; визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку та господарсько-побутові будівлі, які знаходиться в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області по вул.Вербова, 28; визнати за ОСОБА_1 як членом колгоспного двору право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку та господарсько-побутові будівлі, які знаходиться в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області по вул.Вербова, 28; визнати за ОСОБА_2 як членом колгоспного двору право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку та господарсько-побутові будівлі, які знаходиться в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області по вул.Вербова, 28.

Позивач ОСОБА_2 додатково пояснив, що є внуком ОСОБА_6 та сином ОСОБА_1 Зазначив, що проживає в спірному будинковолодінні з народження, братів та сестер немає. На даний час проживає в даному будинку разом з сім'єю - дружиною ОСОБА_7 (яка помилково була вказана в довідці сільської ради як онука ОСОБА_6С.) та пятьма малолітніми дітьми.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Острозького району в судове засідання не з"явився, в поданій суду заяві позов визнав та просить здійснювати розгляд справи в його відсутності.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що в с. Вельбівно Острозького району по вул. Вербова,28 розташований садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який обліковується за ОСОБА_6

Зазначене підтверджується випискою з погосподарської книги №7 (особовий рахунок №0602), з якої встановлено, що житловий будинок №28 по вул.Вербова в с.Вельбівно Острозького району рахується за ОСОБА_6

З технічного паспорту на садибний житловий будинок №28 по вул.Вербова в с.Вельбівно Острозького району Рівненської області вбачається, що його власником зазначений ОСОБА_6 та даний житловий будинок (А1) складаться з: коридору 1-1-1, коридору 1-1?2, кухні 1-1-3, кладової 1-1-4, коридору 1-1-5, житлової 1-1-6, житлової 1-1-7, житлової 1-1-8, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м., та господарсько-побутових будівель: веранди а, веранди а2, ганок а1, літньої кухні, сараю Б, сараю б, сараю б1, сараю Г, сараю г, сараю Д, огорожі № 1, огорожі № 2, колодязя К, вбиральні В.

Відповідно до повідомлення КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" №2362 від 03.04.2017р. встановлено, що право власності на вказаний житловий будинок не зареєстровано.

Відповідно до довідки ОСОБА_5 сільської ради Острозького району №77 від 25.01.2017р., даний житловий будинок відносився до типу колгоспного двору та членами колгоспного двору станом на 1991 рік були ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, які були зареєстрованими та проживали в зазначеному житловому будинку.

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних долях належав житловий будинок з надвірними будівлями в с.Вельбівне Острозького району по вул.Вербова,28 - по 1/4 частці за кожним.

Зі свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №192016 встановлено, що ОСОБА_6 помер 10.11.2016 року (актовий запис №28 від 11.11.2016р.).

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно довідки ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області № 76 від 25.01.2017 року на день своєї смерті ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з своєю дружиною ОСОБА_4, дочкою ОСОБА_1, онуком ОСОБА_2, онукою ОСОБА_7, правнуками ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8 та ОСОБА_11

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_6 був батьком ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-УР № 438829 видане 12.08.1961 року, відповідно до якого він вказаний батьком позивача, а ОСОБА_4 матірю (актовий запис №61 від 12.09.1961 року), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 14.02.2017 року, відповідно до якого після державної реєстрації шлюбу позивачу було присвоєно прізвище "Онопрійчук" (актовий запис № 6 від 16.03.1985 року) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ГЮ № 308280 виданим 05.09.1990 року, відповідно до якого після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище "Онопрійчук" (актовий запис № 54 від 05.09.1990 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя, а саме 02 вересня 2016 року ОСОБА_6 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 22, у якому залишив особисте розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого належну йому земельну ділянку, що розташована на території ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області, яка належить йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 030153, виданого Острозьким районним відділом земельних ресурсів 28.02.2005 року, заповів синові ОСОБА_12; все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів дочці ОСОБА_1

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №46213002 від 19.12.2016р. встановлено, що вказаний заповіт змінено чи скасовано не було.

19.12.2016 року приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_15 після смерті ОСОБА_6 було заведено спадкову справу №134/2016.

Частиною 1 ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1273, ч. 1 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

19.12.2016 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_14 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 Таким чином, відповідно до ст.ст. 1216, 1269 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після його смерті.

Згідно довідки приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_14 від 11.05.2017р. встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 на належну йому земельну ділянку є син спадкодавця ОСОБА_13, а на все інше майно дочка спадкодавця ОСОБА_1 Відомості про інших спадкоємців відсутні.

На день своєї смерті ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому 14.10.1959 року ОСОБА_5 сільською радою Острозького району Рівненської області шлюбі з ОСОБА_6 (прізвище до реєстрації шлюбу Шевчук) М.Г. (актовий запис №21 від 14.10.1959 року), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-УР № 402043 виданим 14.10.1959 року.

Згідно ч. 1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Водночас, із заяви нотаріусу за місцем відкриття спадщини від 03.03.2017 року встановлено, що ОСОБА_4 безумовно і остаточно відмовилася від обовязкової частки у спадщині, що залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_6 на користь дочки ОСОБА_1

Оскільки ОСОБА_6, як члену колгоспного двору у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Вельбівне Острозького району Рівненської області вул. Вербова,28, належала 1/4 частки, а тому право на неї переходить до ОСОБА_1, як спадкоємця ОСОБА_6 за заповітом.

Вказані докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що після звернення ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_14 за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Вельбівне Острозького району Рівненської області вул. Вербова,28, у такій видачі їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_14 № 320/02-14 від 11.05.2017 року.

Після звернення позивачів до ОСОБА_5 сільської ради Острозького району Рівненської області із заявою про прийняття рішення про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Вельбівне Острозького району Рівненської області вул. Вербова,28, на імя померлого ОСОБА_6 та їхні імена як членів колгоспного двору, ними було отримано повідомлення відповідно до якого прийняти рішення про оформлення права власності та видачу свідоцтва про право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями немає можливості, так як ОСОБА_6 помер 10.11.2016 року, також є неможливим прийняття такого рішення на імена позивачів як членів колгоспного двору, оскільки відповідно до по господарського обліку сільської ради зазначений садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями рахується за померлим ОСОБА_6

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу).

За ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В той же час, право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_6 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст.1216, 1233-1235 ЦК України ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті ОСОБА_6, то за ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом слід визнати право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться с. Вельбівне Острозького району по вул. Вербова,28.

Окрім того, беручи до уваги те, що позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 були членами колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, суд вважає, за можливе задовольнити позовну заяву і в цій частині та визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як колишніми членами колгоспного двору право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться с.Вельбівно Острозького району по вул. Вербова,28 по 1/4 частці за кожним.

На підставі п. 4 ст. 25, п. 11 ч.1 ст. 346, ст.ст. 328, 1216, 1233-1235, 1269, 1299 ЦК України, ст. 123 ЦК УРСР, Закону України "Про власність", керуючись ст.ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 як членом колгоспного двору право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку (А-1), що складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, кухні 1-1-3, кладової 1-1-4, коридору 1-1-5, житлової 1-1-6, житлової 1-1-7, житлової 1-1-8, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: веранду - а, веранду а2, ганок а1, літню кухню, сарай Б, сарай б, сарай б1, сарай Г, сарай г, сарай Д, огорожу №1, огорожу - №2, колодязь К, вбиральню В, які знаходиться в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області по вул.Вербова, 28.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку (А-1), що складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, кухні 1-1-3, кладової 1-1-4, коридору 1-1-5, житлової 1-1-6, житлової 1-1-7, житлової 1-1-8, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: веранду - а, веранду а2, ганок а1, літню кухню, сарай Б, сарай б, сарай б1, сарай Г, сарай г, сарай Д, огорожу №1, огорожу - №2, колодязь К, вбиральню В, які знаходиться в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області по вул.Вербова, 28.

Визнати за ОСОБА_1 як членом колгоспного двору право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку (А-1), що складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, кухні 1-1-3, кладової 1-1-4, коридору 1-1-5, житлової 1-1-6, житлової 1-1-7, житлової 1-1-8, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: веранду - а, веранду а2, ганок а1, літню кухню, сарай Б, сарай б, сарай б1, сарай Г, сарай г, сарай Д, огорожу №1, огорожу - №2, колодязь К, вбиральню В, які знаходиться в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області по вул.Вербова, 28.

Визнати за ОСОБА_2 як членом колгоспного двору право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку (А-1), що складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, кухні 1-1-3, кладової 1-1-4, коридору 1-1-5, житлової 1-1-6, житлової 1-1-7, житлової 1-1-8, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: веранду - а, веранду а2, ганок а1, літню кухню, сарай Б, сарай б, сарай б1, сарай Г, сарай г, сарай Д, огорожу №1, огорожу - №2, колодязь К, вбиральню В, які знаходиться в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області по вул. Вербова, 28.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_16