Справа № 405/4490/15-ц
Провадження №2/405/1001/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Шумейко Ю.В., Береді Я.І., Левченко Я.В.,

представника позивачів ОСОБА_1

та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 територіальне управління юстиції в Кіровоградській області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких діє представник ОСОБА_1, звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 територіальне управління юстиції у Кіровоградській області, в якому просили визнати недійсним шлюб, укладений 27.08.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції; усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_5 спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_7; Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності по ? частині спадкового майна після померлого ОСОБА_7, а саме: по ? частині житлового будинку №1 по вул.Маріупольській у м.Кіровограді, та по ? частині земельної ділянки за адресою: Кіровоградський район, Соколівська сільська рада, садове товариство «Долина», кадастровий номер №:02:000:3231.

На обгрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що у березні, 2014 року ОСОБА_3 уклала з відповідачем ОСОБА_5 усний договір, за умовами якого, остання за плату в розмірі 100 євро на місяць буде готувати їжу, виконувати іншу хатню роботу (прибирати в будинку, прати одяг) для її (позивача) батька ОСОБА_7, та, крім того, ОСОБА_5 буде безкоштовно проживати в будинку її батька та харчуватися за рахунок його пенсії. Свідком зазначеної угоди була рідна сестра ОСОБА_7 ОСОБА_8 Така необхідність виникла у звязку з тим, що позивач ОСОБА_3 проживає за кордоном у Словаччині, позивач ОСОБА_4 проживає у Єлизаветградському психоневрологічному інтернаті, є інвалідом ІІ-ої групи, а ОСОБА_9, мати позивачів, померла ще 06.11.1997 року.

Оплату послуг відповідача здійснювала позивач ОСОБА_3 за березень, 2014 року готівкою, за квітень, травень, червень, липень, серпень, 2014 року шляхом переказу коштів, крім того, додатково перераховувала кошти для харчування та придбання ліків, так як у 2014 році ОСОБА_7 постійно хворів. 02 вересня 2014 року ОСОБА_7 помер та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок №1 по вул.Маріупольській у м.Кіровограді, та земельна ділянка за адресою: Кіровоградський район, Соколівська сільська рада, садове товариство «Долина», кадастровий номер №:02:000:3231, при цьому, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом та у приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 05.09.2014 року було відкрито спадкову справу за номером у спадковому реєстрі №56499022, за номером у нотаріуса 24/2014. За закінченням шестимісячного строку позивач ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса за інформацією, а саме, які документи необхідні для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, на що приватним нотаріусом їй було повідомлено про ще одного спадкоємця дружину спадкодавця, при цьому, як виявилося пізніше ОСОБА_5 та ОСОБА_7 27.08.2014 року зареєстрували шлюб, а вже 02.09.2014 року останній помер, реєстрація шлюбу відбулася за паспортом серії ЕВ 362977, виданого 23.08.2014 року; в той час як видача свідоцтва про смерть від 03.09.2014 року серія І-ОЛ №195053 відбулася за паспортом серія ЕА 946446, виданого 26.06.2002 року. зазначили, що в останній місяць життя спадкодавець не міг говорити, самостійно їсти та пити, відповідно, не міг самостійно прийти до Ленінського РС у м.Кіровограді УДМС України в Кіровоградській області за паспортом, та 27.08.2014 року до Кіровського РАЦСу для реєстрації шлюбу. Позивачі вважають, що шлюб, укладений між ОСОБА_5 та їх батьком ОСОБА_7 укладений без наміру створити сімю, а відповідач переслідувала корисливі мотиви, повязані з набуттям права власності на будинок або з метою отримати кошти за частку у спадщині, при цьому, відповідач також скористалася безпорадним станом ОСОБА_7 причиною смерті ОСОБА_7 стала ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз. Крім того, через хвороби та похилий вік, 74 роки, спадкодавець був неспроможний самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, яке йому за плату забезпечувала відповідач. Усі витрати, повязані з проведенням поховання, оплатою послуг похоронного агенства за проведення поховальної процесії, купівлею усіх інших речей, необхідних для проведення похорону, взяла на себе позивач ОСОБА_3

З огляду на зазначене, позивачі вважають, що ОСОБА_5 повинна бути усунута від права на спадкування за законом, оскільки знаючи про стан здоровя ОСОБА_7, усвідомлювала, що останні місяці життя він важко хворів, знаходився у безпорадному стані, розуміла, що доглядає його за плату, а не з почуття обовязку дружини, зважаючи на те, що у шлюбі вони перебували лише 6 днів, та за цей час спільного майна не придбали.

Представник позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_1 (діє на підставі нотаріально посвідчених довіреностей від 17.06.2015 року) під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини підстави позову, зазначені в позові, в інтересах позивачів просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необгрунтованими та безпідставними, просив відмовити позивачам в задоволенні вимог про визнання шлюбу недійсним за недоведеністю позовних вимог. Крім того, зазначив, що заявлення позивачами в одному провадженні позовних вимог про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно, разом з вимогами про визнання шлюбу недійсним, є процесуально неправильним, так як заявлені позивачами вимоги про усунення від права на спадкування та визнання права власності на спадкове майно, є похідними від позовної вимоги про визнання шлюбу недійсним. Відповідач ОСОБА_5, в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, при цьому, будучи присутньою в попередніх судових засіданнях позов не визнала, просила відмовити позивачам в їх задоволенні, зазначивши на обгрунтування заперечень, що з ОСОБА_7 була знайома раніше, познайомилися з ним приблизно у 1984 році, він приїжджав до неї, привозив то квіти, то цукерки, телефонував, потім тривалий час не спілкувалися, в подальшому зустрілися у 2011 році в с.Гірничому м.Кіровограда, коли вона їхала в автобусі, вказала, що близько 6-ти років вона проживала в Росії, в березні, 2014 року їй зателефонувала сестра ОСОБА_7 та попросила її доглядати за ОСОБА_7, вона погодилася, побула три дні, при цьому ОСОБА_7 більше лежав, чим ходив, в туалет ходив під себе, однак цього сестра їй не сказала, ОСОБА_7 попросив її, щоб вона залишилася, їй також телефонувала позивач ОСОБА_3 та сказала їй, що вона про неї хорошої думки, запропонувала 100 Євро в місяць, сестра ОСОБА_7 також залишила на місяць 400 грн. Вказала, що гроші, які присилала ОСОБА_3 всі йшли в сімю. Зазначила, що в обовязки жінки-доглядальниці не входить ходити на ринок за продуктами, відвідувати разом з ОСОБА_7 стоматолога. Крім того, зазначила, що сестра ОСОБА_7 сказала їй, щоб вона приїжджала та жила разом з братом ОСОБА_7, також зазначила, що вона поралася по господарству, купила 100 штук курей, готувала ОСОБА_7 курячі бульйони, в серпні, 2014 року приїхала донька ОСОБА_7 ОСОБА_3, сказала, що треба щось робити з будинком, ОСОБА_7 з донькою не спілкувався, так як вона набрала боргів, а потім залишила маленьку доньку з чоловіком, та поїхала. Крім того, вказала, що сестра ОСОБА_7 забирала пенсію ОСОБА_7, їм залишала 400 грн., та вона (відповідач) разом з ОСОБА_7 жили за кошти, які пересилала ОСОБА_3 та на її (відповідача) пенсію. 02.09.2014 року ОСОБА_7 помер та вона здійснила його поховання за свої гроші, приблизно в червні місяці, 2014 року, за життя ОСОБА_7 вони виявили відсутність паспорта останнього, він з цього приводу дуже хвилювався, однак вона його заспокоїла, та сказала, що можна зробити новий паспорт. Зазначила, що ОСОБА_7 запропонував їй укласти шлюб, щоб вона не почувала себе «незахищеною». Через тиждень після смерті ОСОБА_7 їй сказали звільнити будинок, у звязку з чим вона зібрала речі та виїхала з будинку.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ГТУ юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, судом повідомлявся про час та місце розгляду справи, подано клопотання за вх.ЕП-98/15ВХ від 14 вересня 2015 року про розгляд справи за відсутності представника ГТУ юстиції у Кіровоградській області.

Заслухавши пояснення представника позивачів, заперечення представника відповідача, враховуючи заперечення відповідача ОСОБА_5, надані в судовому засіданні 15.04.2016 року, заслухавши свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулися позивачі, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_11 народилася 13.03.1973 року, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ОЛ №306750, актовий запис в Книзі реєстрації актів про народження за №968; ОСОБА_4 народився 08 серпня 1975 року, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ОЛ №376772, актовий запис в Книзі реєстрації актів про народження за №3019, їх батьками в свідоцтвах про народження зазначені в графі «Батько» ОСОБА_7, в графі «Мати» ОСОБА_9.

Відповідно до свідоцтва про одруження (Словацька республіка) 04.06.2011 року ОСОБА_12 (дівоче прізвище Мардар) зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 в м.Братиславі - Старе Место, про що в книзі реєстрації актів про одруження органу ЗАГСу Братислава Старе Место зроблено запис за №158, та після реєстрації шлюбу наречена змінила прізвище на «Кендра».

Судом також встановлено, що мати позивачів ОСОБА_9 померла 05 листопада 1997 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОЛ №071731, актовий запис за №3075.

Також встановлено, що батько позивачів ОСОБА_7 помер 02 вересня 2014 року у віці 74 роки, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОЛ №195053, виданого міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що 03 вересня 2014 року складено актовий запис за №2315.

Згідно з довідкою про причину смерті №41 причиною смерті ОСОБА_7, який помер 02 вересня 2014 року, є ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз.

Також судом встановлено, що після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, до складу якої входять житловий будинок по вул.Маріупольській, 1 у м.Кіровограді, що належить спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на будинок від 08 вересня 1975 року, та земельна ділянка загальною площею 0, 12 га, що знаходиться за адресою Кіровоградська обл., Кіровоградський район, с/рада Соколівська, «Долина» садове товариство, земельна ділянка 164, кадастровий номер :02:000:3231, що належить спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.05.2014 року, та, відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 заведена спадкова справа №24/2014 ( номер у спадковому реєстрі 56499022).

Відповідно до копії спадкової справи №24/2014 до майна померлого 02 вересня 2014 року ОСОБА_7, судом встановлено, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 звернулися: 05 вересня 2014 року (заява зареєстрована за вх.№64) донька спадкодавця ОСОБА_7 - ОСОБА_3; 10 лютого 2015 року (заява зареєстрована за вх.№16) дружина спадкодавця ОСОБА_5.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.06.2015 року, яка винесена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10, ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька 02.09.2014 року ОСОБА_7, з підстав пропуску спадкоємцем ОСОБА_4 шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначена відмова у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_4 не оскаржувалася, не звертався також ОСОБА_4 до суду з позовними вимогами про надання додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Окрім того, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 27 серпня 2014 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №555 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ №079043.

В свою чергу, позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 предявили позов до суду з вимогами про визнання зазначеного шлюбу, укладеного між їх батьком ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_5, - недійсним, зазначаючи як на підстави позовних вимог в цій частині, які були підтримані під час судового розгляду справи представником позивачів, що зазначений шлюб був укладений без вільної згоди ОСОБА_7 на його укладення, так як останні місяці життя ОСОБА_7 тяжко хворів, знаходився у безпорадному стані, не спроможний був самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, які йому за плату, а не з почуття обовязку дружини, надавала відповідач.

Крім того, зазначили, що реєстрація шлюбу відбулася за паспортом серія ЕВ 362977, виданий 23.08.2014 року, тоді як видача свідоцтва про смерть від 03.09.2014 року серія І-ОЛ №195053 відбулася за паспортом серія ЕА 946446, виданий 26.06.2002 року.

Відповідно до інформації УДМС України в Кіровоградській області від 14.12.2015 року №1/3-17499 на запит суду, за обліками відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в області, місце проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, значилось зареєстрованим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, по паспорту серії ЕВ №362977, виданого 23.08.2014 року Ленінським РВ УМВС України в Кіровоградській області, 17.10.2014 року ОСОБА_7 був знятий з реєстраційного обліку яку померлий. Крім того, паспорт громадянина України серії ЕВ 362977, оформлений 23.08.2014 року Ленінським РС УДМС України в Кіровоградській області у звязку з втратою та на підставі паспорта громадянина України серії ЕА №946446, виданого 26.06.2002 року. За обліками Ленінського РС у м.Кіровограді УДМС України в області 19.08.2014 року до вказаного територіального підрозділу надійшла заява ОСОБА_7 про втрату ним паспорта громадянина України серії ЕА №946446, та, оскільки заявник внаслідок хвороби не міг самостійно звернутись до Ленінського РС УДМС України в області посадові особи вказаного підрозділу самостійно виїхали за адресою проживання заявника та прийняли від нього заяву на втрату. 23.08.2014 року на імя ОСОБА_7 оформлено паспорт громадянина України серії ЕВ №362977, який також був особисто вручений заявнику посадовими особами Ленінського РС у м.Кіровограді УДМС України в області, за місцем проживання заявника, у відповідності до п.9.1 Розділу ІХ Порядку оформлення та видачі паспорту громадянина України, затвердженого наказом МВС України №320-2012. 07.10.2014 року за вх..№372 на адресу Ленінського РС УДМС України в області з міського відділу по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції надійшло повідомлення про смерть ОСОБА_7 разом з паспортом серії ЕА №946446, який раніше заявником був зазначений як втрачений. Станом на 14.12.2015 року, паспорт громадянина України серії ЕВ №362977 вважається таким, що не повернутий після смерті.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 пояснили, зокрема, свідок ОСОБА_8 повідомила суду, що позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_18 є її племінниками, ОСОБА_7 є її рідним братом, та приблизно в грудні, 2013 року брат, який проживав один в будинку не міг ходити, впав, не міг піднятися, пролежав на підлозі, та з того періоду, приблизно, кінець грудня, 2013 року початок січня, 2014 року, вона шукала людину («сиделку»), яка могла б доглядати за її братом, їй запропонували жінку, яка не має свого житла і вона могла б дивитися за братом, було запропоновано плату за зазначені послуги в розмірі 800 грн., - відмовилася, приходило ще дві жінки, потім вона знову зателефонувала першій жінці в лютому, 2014 році, погодили суму в розмірі 1 000 грн., вона погодилася працювати з 06.03.2014 до 02.09.2014 року, два рази на місяць у неї було два вихідних, перший місяць племінниця ОСОБА_7 висилала гроші в Євро, другий місяць вона (свідок) їй віддала 1 000 грн., так як була затримка у виплаті коштів зі сторони ОСОБА_3, крім того, вона (свідок) розраховувалася за крапельниці, які ставили ОСОБА_7, купувала ліки. Вказала, що брат був дуже заощадливий, тримав господарство, у червні, 2014 року вона навідувала брата, брат самостійно пересувався, а в кінці червня, 2014 року брат майже не ходив, лежав. 20 липня 2014 року, коли приїхала донька ОСОБА_7 ОСОБА_3, зібрали всі документи, які були в будинку, та передали на зберігання сусіду, якому довіряли, пенсія у брата була 2 100 грн. Крім того, зазначила, що ще за життя її брата, ОСОБА_5 постійно запитувала у ОСОБА_3, чи буде та претендувати на спадщину. Вказала, що її брат раніше ніколи не знав ОСОБА_5, аж доки вона не привела її (відповідача) в будинок.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що відповідача по справі знає з 90-их років, вона їй фактично замінила матір, дружила з її (відповідача) донькою, в період 2012-2013 років ОСОБА_5 проживала у неї, ОСОБА_7 був знайомим ОСОБА_5, вони один одного знали давно, він приходив в гості, пізніше онук зняв ОСОБА_5 квартиру, вона проживала на квартирі, а потім переїхала проживати до «дяді ОСОБА_16» (Мардар), вона (свідок) спілкувалася і з ним, приїжджала до них в серпні, 2014 року, приблизно 15 серпня, вони збиралися одружитися. Вказала, що ОСОБА_7 хворів, у нього було хворе серце, також охарактеризувала його як одинокого чоловіка похилого віку, який років десять прожив один, про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 одружилися, вона дізналася пізніше, ОСОБА_5 запросила сестра «дяді ОСОБА_16», гроші не платили, все було на словах. Також зазначила, що ОСОБА_7 розповідав їй, що його хочуть оформити в будинок престарілих.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7 проживав по сусідству один, в лютому місяці, 2014 року з останнім проживала рідна сестра, а з березня, 2014 року ОСОБА_5, яка доглядала за ним. Вказав, що в січні місяці, 2014 року він приїхав після роботи, помітив, що в будинку ОСОБА_7 не горить світло, тому він вирішив піти до нього додому, в будинку знайшли ОСОБА_19 на підлозі, йому стало погано і він впав, викликали швидку, зателефонував сестрі ОСОБА_7, після чого з ним протягом місяця була сестра. Вказав, що стан здоровя ОСОБА_7 трошки покращився, однак в серпні місяці, 2014 року, за тиждень до смерті ОСОБА_7 його практично не впізнав. Зазначив, що дружина ОСОБА_7Т померла давно, приблизно у 1997 році, та після смерті дружини ОСОБА_7 проживав один. Також зазначив, що приблизно у квітні-травні сестра ОСОБА_7 принесла йому на зберігання папку з документами, пізніше папку забрала ОСОБА_15.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що з позивачами вона проживала по сусідству, з ОСОБА_3 є близькими подругами, ОСОБА_3 у 1998 році виїхала в м.Братиславу, відповідач є тіткою її чоловіка, в січні, 2014 року ОСОБА_7 впав в будинку, тривалий час пролежав на підлозі, йому викликали швидку медичну допомогу, зателефонували рідній сестрі ОСОБА_7, яка проживає в м.Жовті Води, а так як він (ОСОБА_7Т.) був дуже слабкий, то його сестра повідомила їй про те, що треба знайти людину, яка могла б дивитися за її братом, та вона (свідок) згадала про тітку чоловіка ОСОБА_16, що їй не було де жити та вона запропонувала їй пожити та доглядати за ОСОБА_7, тітка ОСОБА_16, в свою чергу зателефонувала сестрі ОСОБА_7 та спочатку вони не домовилися, однак в подальшому домовилися між собою, та з березня, 2014 року ОСОБА_5 почала проживати в будинку ОСОБА_7, доглядала останнього, в свою чергу ОСОБА_3 висилала гроші за попередньою домовленістю в розмірі 100 Євро, в будинку було чисто, прибрано, всі документи, а саме, документи на будинок, паспорт ОСОБА_7, трудова книжка, домова книжка знаходилися у неї (свідка), при цьому ОСОБА_5 неодноразово просила у неї паспорт ОСОБА_7 Вказала, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 раніше ніколи не знали один одного, більш того, ОСОБА_5 також повідомляла їй, що їй неприємно було доглядати за ОСОБА_7 Також вказала, що ОСОБА_7, після смерті дружини, яка померла у 1997 році. все життя прожив одноосібно, одинаком, до 2013 року він (ОСОБА_7Т.) працював.

Свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що він працює сімейним лікарем в КЗ «Амбулаторія загальної практики- сімейної медицини», в медичному закладі обслуговувався ОСОБА_7, останнім часом (2013-2014 роки) у хворого ОСОБА_7 був лікар ОСОБА_20

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог та надати суду докази, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, враховуючи норми ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, який вважає, що його субєктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Підставу позову складають власне не норми матеріального права, які просить застосувати позивач, а зазначення фактичних обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин.

Відповідно до ч.1 ст.42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у звязку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність яких обмежена.

Частиною 1 ст.40 СК України визначено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Відповідно до положень частини 2 статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловікома бо одним із них без наміру створення сімї та набуття прав та обовязків подружжя.

При цьому, визнання шлюбу недійсним на підставі частини 1 статті 40 СК України та визнання шлюбу недійсним на підставі частини 2 статті 40 СК України є різними підставами визнання шлюбу недійсним, які обумовлюють встановлення різних обставин та доведення таких різними доказами.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України).

Позивачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 заявлено вимоги про визнання зареєстрованого 28 серпня 2014 року шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 недійсним на підставі частини 1 статті 40 СК України, при цьому, судом відзначається, що позовна заява містить посилання на статтю 40 СК України в цілому, однак зміст заявлених вимог та обставин, якими обґрунтовано вимоги, вказують на те, що вимогу про визнання шлюбу недійсним заявлено саме з підстав частини 1 статті 40 СК України, а саме: з підстав, що шлюб зареєстрований без вільної згоди чоловіка як то ОСОБА_7

Частина 2 статті 31 ЦПК України визначає, що до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

В свою чергу, до початку судом розгляду справи по суті представником позивачів письмова заява про зміну підстав позову про визнання шлюбу недійсним не подавалася, відтак, слід виходити з того, що позивачами вимоги про визнання шлюбу недійсним предявлено з підстав частини 1 статті 40 СК України, яка передбачає реєстрацію шлюбу без вільної згоди чоловіка, а саме батька позивачів ОСОБА_7

При цьому, відповідно до положень частини 1 статті 40 СК України встановленню підлягає реєстрація шлюбу без вільної згоди в даному випадку чоловіка. Так, згода особи не вважається вільною, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного спяніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб добровільний сімейний союз жінки та чоловіка, спрямований на створення сімї, зареєстрований у встановленому порядку та з дотриманням вимог закону, і, такий, що породжує у них особисті та майнові права подружжя, умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди, які беруть шлюб.

Згідно із ч.1 ст. 24 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивачі в позові, та в судовому засіданні представник позивачів, відсутність вільної згоди чоловіка ОСОБА_7 на укладення шлюбу з відповідачем ОСОБА_5 обґрунтували тим, в останній місяць життя ОСОБА_7 хворів, він не міг говорити, самостійно їсти та пити, та через хвороби та похилий вік був неспроможний самостійно забезпечити умови свого проживання, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування.

Крім того, судом відзначається, що шлюб реєструється в органах державної реєстрації шлюбу, реєстрація шлюбу передбачає певну процедуру і особисту присутність осіб, які укладають шлюб, уповноважені державою особи на здійснення реєстрації шлюбу зобовязані зважати на стан особи, яка має намір зареєструвати шлюб.

Окрім того, позивачі як на обґрунтування позовних вимог, та в заявлених підставах позову не посилаються на те, що у відношенні їх батька ОСОБА_7 було фізичне чи психічне насильство, а також, що в момент реєстрації шлюбу ОСОБА_7 страждав тяжким психічним розладом, або ж перебував у стані алкогольного спяніння, в результаті чого не усвідомлював сповна значення своїх дій і (або) не міг керувати ними, на підставі чого дані обставини зясуванню не підлягають.

Аналізуючи зібрані у справі докази, пояснення сторін, свідків, які в наданих суду показах, фактично зазначили про перебіг подій за період з березня, 2014 року по вересень, 2014 року, та не зазначали суду про наявність обставин, передбачених ч.1 ст.40 СК України, за яких шлюб може бути визнано не дійсним, на підставі чого суд приходить до висновку про недоведеність позивачами передбачених частиною 1 статті 40 СК України правових підстав для визнання шлюбу недійсним, відповідно в позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним шлюбу, який було укладено 27.08.2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції на підставі ч.1 ст.40 СК України слід відмовити.

Крім того, судом відзначається, що при розгляді даного спору про визнання шлюбу недійсним, необхідно встановити наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси позивачів, разом з тим, в ході судового розгляду, представником позивачів в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України, не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушення відповідачем законних прав та інтересів позивачів.

Судом також відзначається, що позивачами заявлено також вимоги про усунення від права на спадкування за законом відповідача ОСОБА_5 спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_7 з підстав ч.4 ст.1224 ЦК України, та визнання за ОСОБА_3, ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності по ? частині спадкового майна після померлого ОСОБА_7, а саме: по ? частині житлового будинку №1 по вул.Маріупольській у м.Кіровограді, та по ? частині земельної ділянки за адресою: Кіровоградський район, Соколівська сільська рада, садове товариство «Долина», кадастровий номер №:02:000:3231, в задоволенні яких позивачам слід відмовити, з тих підстав, що зазначені вимоги є похідними від вимог про визнання шлюбу недійсним.

Більш того, заявлені позивачами вимоги про визнання за ними права власності в порядку спадкування на спадкове майно жодним чином не обґрунтовані та не доведені.

Також судом відзначається, що відповідно до положень ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що, в свою чергу, не позбавляє позивачів права звернутися до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним з підстав, передбачених ч.2 ст.40 СК України, при цьому, при розгляді даної справи в межах заявлених позивачами позовних вимог та підстав позову давати оцінку доведеності недійсності шлюбу з правових підстав, передбачених ч.2 ст.40 СК України є безпідставним, оскільки письмова заява про зміну підстав позову про визнання шлюбу недійсним з ч.1 ст.40 СК України на ч.2 ст.40 СК України представником позивачів до початку розгляду справи по суті про зміну підстав позову не подавалася, відповідно, суд не вправі був самостійно визначати предмет та підставу позову, більш того, зміст позовної заяви, пояснення представника позивачів вказує на те, що позивачами заявлено вимоги про визнання шлюбу недійсним саме з підстав ч.1 ст.40 СК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-59, 60, 61, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_21 Вікторівни, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 територіальне управління юстиції в Кіровоградській області, про визнання шлюбу, який укладений 27 серпня 2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №555, - недійсним, про усунення від права на спадкування за законом ОСОБА_5 спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_7, який помер 02 вересня 2014 року, про визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку спадкування права власності по 1/2 частині спадкового майна за кожним після смерті ОСОБА_7, який помер 02 вересня 2014 року, а саме: житлового будинку по вул.Маріупольська, буд.1 у м.Кіровограді (нинішня назва м.Кропивницький) та земельної ділянки за адресою Кіровоградський район, Соколівська сільська рада, садове товариство «Долина», кадастровий номер №:02:000:3231, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова