Справа № 307/1139/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П., суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі: Шукаль О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 26 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Вільхівської сільської ради, третя особа ОСОБА_3, про зобовязання учинити певні дії і відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Вільхівської сільської ради Тячівського району у квітні 2016 р.

Просила зобовязати відповідача в особі голови ОСОБА_4, погодити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, виготовлену відповідно до державного акту серії 4-ЗК № 041997 і рішення Тячівського районного суду від 11.06.2009 р., а також стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 100000 грн. і судові витрати.

На обґрунтування зазначала, що через бездіяльність відповідача вона не в змозі одержати свідоцтво про право власності на частину належної їй на праві користування земельної ділянки, а це завдало їй моральних страждань.

Рішенням Тячівського районного суду від 26 квітня 2017 р. у позові відмовлено (а.с.74-77).

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про повне задоволення позову. Доводить про недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення норм процесуального права (оцінка доказів). Указує, що питання земельної ділянки розміром 13х12х5.5 м зі сторони с. Вільхівці (Сасово) було вирішено судом на її користь, а відповідач не довів, що саме ця ділянка є підїзною дорогою до житлового будинку № 90 та узаконена ОСОБА_5 (померлим).

Письмових заперечень або пояснень на скаргу Вільхівська сільська рада не подала, в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце такого була належно повідомлена.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення скасуванню із ухваленням нового, з таких мотивів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позову. При цьому встановив, що земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства було передано ОСОБА_2 рішенням Вільховецької сільської ради від 20.09.2001 р., а підїзд до будинку ОСОБА_5 (нині покійного) за № 90 у с. Сасово , було встановлено рішенням виконкому Вільховецької сільської ради № 42 від 17.11.1997 р. «Про узаконення підїзду до будинку ОСОБА_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, 90», тобто ще за чотири роки до виділення ОСОБА_2 земельної ділянки. У звязку з цим виготовлена позивачем технічна документація на цю ділянку без зазначення у ній підїзної дороги до будинку ОСОБА_5 є неналежною і погодженню сільським головою не підлягає.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком через порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Рішенням Тячівського районного суду від 11.06.2009 р., яке набрало законної сили та є чинним, зобовязано Вільхівську сільську раду після виготовлення ОСОБА_2 відповідної технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, видати ОСОБА_2 державний акт про право власності на ту частину земельної ділянки розміром 13х12х5.5 м зі сторони с. Вільхівці (Сасово), що частково межує із земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні ОСОБА_5, наданої ОСОБА_2 відповідно до рішення Вільхівської сільської ради від 20.09.2001 р. площею 0.60 га, що перебувала в її користуванні, яка не була врахована при виготовленні державного акту про право власності на земельну ділянку серії 1-ЗК № 032270, виданого Вільхівською сільською радою 20.10.2000 р., зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів про право власності на землю № 311 (а.с.15-16).

Рішенням Тячівського районного суду від 22.06.2016 р., яке ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06.10.2016 р. залишено без змін, у позові ОСОБА_2 до Вільховецької сільської ради про скасування рішення виконкому цієї ради за № 42 від 17.11.1997 р. «Про узаконення підїзду до будинку ОСОБА_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2» відмовлено (а.с.65-70).

Вільхівська сільська рада відмовляється погодити виготовлену позивачем технічну документацію на земельну ділянку, оскільки при її виготовленні не враховано підїзну дорогу до будинку ОСОБА_5, яка узаконена чинним рішенням виконкому Вільховецької сільської ради № 42 від 17.11.1997 р.

Тобто, виниклий спір безпосередньо зачіпає права та інтереси ОСОБА_3 (спадкоємиці ОСОБА_5М.), яка за заявою ОСОБА_2 залучена до участі в справі лише як третя особа без самостійних вимог, а не як відповідач.

За загальним процесуальним правилом суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість незалучення кого-небудь з них до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості.

Оскільки суд першої інстанції залишив цю обставину (субєктний склад відповідачів) поза увагою, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних можливостей усунути вказане порушення, то оскаржене рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з процесуальних мотивів, що водночас не позбавляє зацікавлених осіб звернутися у суд із новим позовом до належних відповідачів.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що за правилами ст. 184 ч. 14 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, п.4, ч.3, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2.Рішення Тячівського районного суду від 26 квітня 2017 року скасувати.

3.У позові ОСОБА_2 відмовити.

4.Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: