№ 207/2213/16-ц
№ 2/207/7/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

при секретарі Мозоль О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Третя Дніпродзержинська нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Третя Дніпродзержинська нотаріальна контора про стягнення інфляційних нарахувань, 3% річних, процентів за користування чужими коштами, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який неодноразово уточнювала, остаточно просить визнати за нею право на обєкт нерухомого майна, магазину (вбудоване приміщення№01) номер 26 загальною площею 133,2 кв.м., який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вул. Алтайська. Стягнути з відповідачки на її користь понесені судові витрати у розмірі 3020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 січня 2012року, між нею та відповідачем ОСОБА_5, був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу магазину (вбудоване приміщення № 01) № 26 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вул. Алтайська. За умовами зазначеного договору, продавець ОСОБА_3 передає у власність покупцю ОСОБА_1 магазин, при цьому покупець зобовязується прийняти майно і сплатити обговорену грошову суму. Згідно умов договору продаж за домовленістю сторін вчинено за суму 302 000 (триста дві тисячі) гривень 00 коп. Загальна вартість нерухомого майна (пункт 2.3 зазначеного договору) складає - 302 000грн. Відповідно до умов договору, покупець сплачувала вартість нерухомого майна частками, а саме, покупцем виплачувалися продавцю грошові кошти доларами США.

Останній платіж який складався з різниці не виплаченої суми, покупець ОСОБА_1, мала намір сплатити 22 липня 2016року, про що заздалегідь повідомила продавця ОСОБА_3

22 липня 2016року, о 09 годині 30 хвилин, (відповідно до, вимог пункту 2.2 зазначеного договору), ОСОБА_1 та ОСОБА_3, за попередньою домовленістю, зустрілися в приміщенні третьої нотаріальної контори для остаточного розрахунку за умовами договору. Позивачем були покладені на стіл грошові кошти для остаточного розрахунку. Однак ОСОБА_3 відмовилася виконувати умови договору ( в частині отримати от покупця грошових коштів) піднялася із за стола і вийшла з кабінету завідуючою нотаріальної контори. Свою відмову продавець ОСОБА_3 мотивувала тим, що вона бажала отримати грошові кошти в іноземній валюті, а саме в американських доларах.

Невиконання обовязків продавцем ОСОБА_3, порушує певні права покупця, а саме позивач ОСОБА_1, позбавлена права вільно розпоряджатися майном, яке їй повинно бути належним на підставі договору купівлі-продажу з подальшою реєстрацією його права власності, через те що відповідач своїми діями утримує позивача в набутті права власності на об'єкт нерухомого майна за договором.

Відповідач ОСОБА_3 фактично ухилялася від виконання умов договору купівлі-продажу, тому позивач не з своєї вини не мала можливості виконати умови договору купівлі-продажу, а тому була змушена звернутися за захистом свого порушеного права до суду.

Відповідач ОСОБА_3 за первісним позовом звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь інфляційні нарахування в розмірі 78209,00 грн., три проценти річних з простроченої суми боргу у розмірі 8275,00 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 50671,00 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 409,51 грн. (2 283,05 грн. + 126,46 грн.).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 січня 2012 року між нею та ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу магазину (вбудоване приміщення №01), загальною площею 133,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Алтайська, 26. Цей Договір було посвідчено державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №1-100.

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Договору продаж за домовленістю сторін вчинено за суму триста дві тисячі гривень 00 коп. За домовленістю сторін встановлений такий порядок розрахунків між ними із сплати ціни за магазин (вбудоване приміщення №01): покупець для сплати залишку ціни будинку здійснює платежі за наступним графіком у такому розмірі: до 01 січня 2013 року - сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2014 року - сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2015 року - сто дві тисячі гривень 00 коп. Розрахунок має бути здійснено в приміщенні Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, з одночасним підтвердженням цього факту письмовою заявою продавця, що є невідємною частиною цього договору, справжність підпису на який засвідчується нотаріально.

Вона, як продавець, належним чином і повністю виконала свої обовязки продавця, передбачені п 3.1 Договору купівлі-продажу, передавши ОСОБА_1 приміщення магазину у повне розпорядження у належному технічному стані.

Натомість ОСОБА_1 належним чином, тобто у відповідності до умов укладеного ними договору, зобовязання щодо сплати за приміщення магазину не виконала.

Так, у строк до 01.01.2013 р. ОСОБА_1 сплатила лише: 25.03.2012 - 3993 грн., 25.04.2012 - 7988 грн., 26.05.2012 - 7993 грн., 01.07.2012 - 7993 грн., 13.08.2012 -7993 грн., 28.09.2012 - 7993 грн., 01.10.2012 - 7993 грн., 05.11.2012 - 7993 грн., 05.12.2012 - 7993 грн.

Всього у строк до 01.01.2013 р. ОСОБА_1 сплачено: 67932 грн. замість передбачених договором 100 000 грн. Заборгованість на 01.01.2013 року складає 32 068 грн.

У строк до 01.01.2014 р. ОСОБА_1 сплатила: 04.01.2013 - 7993 грн., 05.02.2013 -7993 грн., 05.03.2013 -7993 грн., 05.04.2013 - 7993 грн., 07.05.2013 - 7993 грн., 07.06.2013 - 7993 грн., 09.07.2013 - 7993 грн., 09.08.2015 -7993 грн., 09.09.2013 -7993 грн., 09.10.2013 - 7993 грн., 11.11.2013 - 7993 грн., 16.12.2013 - 7993 грн.

Всього сплачено: 95 916 грн. Заборгованість на 01.01.2014 року складає: (100 000 гр. - 95 916 гр.1 + 32 068 гр. (заборгованість, що виникла на 01.01.2013 р.) + 36 152 грн.

У строк до 01.01.2015 р. ОСОБА_1 сплатила: 23.01.2014 -7993 грн., 13.02.2014 - 8551 грн., 15.05.2014 - 11663 грн., 05.08.2014 - 6149 грн.

Всього: 34 356 грн. Заборгованість на 01.01.2015 року з урахуванням заборгованостей за попередні роки складає: (102 000грн. - 34 356грн.) + 36 152грн. = 103 796 грн.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.01.2015 р. складає 103 796 грн.

В період з 1 січня 2015 р. та по цей час ОСОБА_1 ніяких грошових коштів на виконання умов договору купівлі-продажу магазину їй не платила.

Отже ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. У зв'язку з чим просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року у розмірі 50 671 грн.

Крім того просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь інфляційні витрати за вказаний період у розмірі 78 209 грн. та 3 проценти річних з простроченої суми боргу у розмірі 8 275 грн.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Зазначила, що за домовленістю з відповідачкою 16.06.2016 року виплатила останній суму заборгованості за договором купівлі-продажу в розмірі 103 796 грн. Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнає, оскільки несвоєчасне виконання договору купівлі-продажу сталось не з її вини, оскільки ОСОБА_3 всіляко ухилялася від отримання грошових коштів, вимагаючи сплати у доларах США за дійсним курсом. Просить у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. У зустрічному позові ОСОБА_3 просив відмовити, тому що саме з її вини не відбулося своєчасне виконання договору купівлі-продажу, оскільки остання ухилялася від отримання грошових коштів.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1В не визнала, зазначивши, що не ухилялася від отримання грошових коштів за договором. Але ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов'язання. Повна сума за договором купівлі-продажу була сплачена лише 16.06.2017 року. У зв'язку з простроченням грошового зобов'язання ОСОБА_1 просить задовольнити її позовні вимоги щодо стягнення інфляційних нарахувань, 3 процентів річних з простроченої суми боргу, процентів за користування чужими грошовими коштами у повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального права. Позовні вимоги ОСОБА_3 просила задовольнити у повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов'язання і повинна відшкодувати матеріальні втрати ОСОБА_3

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу магазину (вбудоване приміщення №01), загальною площею 133,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Алтайська, 26. Цей Договір було посвідчено державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №1-100 (а.с.9-10).

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Договору продаж за домовленістю сторін вчинено за суму триста дві тисячі гривень 00 коп. За домовленістю сторін встановлений такий порядок розрахунків між ними із сплати ціни за магазин (вбудоване приміщення №01): покупець для сплати залишку ціни будинку здійснює платежі за наступним графіком у такому розмірі: до 01 січня 2013 року - сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2014 року - сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2015 року - сто дві тисячі гривень 00 коп. Розрахунок має бути здійснено в приміщенні Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, з одночасним підтвердженням цього факту письмовою заявою продавця, що є невідємною частиною цього договору, справжність підпису на який засвідчується нотаріально.

ОСОБА_1 на виконання умов зазначеного договору було сплачено:25.03.2012 - 3993 грн., 25.04.2012 - 7988 грн., 26.05.2012 - 7993 грн., 01.07.2012 - 7993 грн., 13.08.2012 -7993 грн., 28.09.2012 - 7993 грн., 01.10.2012 - 7993 грн., 05.11.2012 - 7993 грн., 05.12.2012 - 7993 грн.

Всього у строк до 01.01.2013 р. ОСОБА_1 сплатила: 67932 грн. Заборгованість на 01.01.2013 року складає 32 068 грн.

У строк до 01.01.2014 р. ОСОБА_1 сплатила: 04.01.2013 - 7993 грн., 05.02.2013 -7993 грн., 05.03.2013 -7993 грн., 05.04.2013 - 7993 грн., 07.05.2013 - 7993 грн., 07.06.2013 - 7993 грн., 09.07.2013 - 7993 грн., 09.08.2015 -7993 грн., 09.09.2013 -7993 грн., 09.10.2013 - 7993 грн., 11.11.2013 - 7993 грн., 16.12.2013 - 7993 грн.

Всього сплачено: 95 916 грн. Заборгованість на 01.01.2014 року складає: (100 000 гр. - 95 916 гр.1 + 32 068 гр. (заборгованість, що виникла на 01.01.2013 р.) + 36 152 грн.

У строк до 01.01.2015 р. ОСОБА_1 сплатила: 23.01.2014 -7993 грн., 13.02.2014 - 8551 грн., 15.05.2014 - 11663 грн., 05.08.2014 - 6149 грн.

Всього: 34 356 грн. Заборгованість на 01.01.2015 року з урахуванням заборгованостей за попередні роки складає: (102 000грн. - 34 356грн.) + 36 152грн. = 103 796 грн.

16.06.2017 року ОСОБА_1 було сплачено ОСОБА_3 останній платіж за договором у розмірі 103 796 грн.

Ці обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Грошові зобов'язання охоплюють усі сфери суспільного життя і виникають насамперед у сфері приватноправових (цивільно-правових) відносин.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов'язанням.

Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, відповідно до частини п'ятої якої у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 стверджувала, що саме ОСОБА_3 всіляко ухилялася від отримання грошових коштів за договором купівлі-продажу, вимагаючи сплати у доларах США за дійсним курсом, тому прострочення грошового зобов'язання сталося не з її вини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, допитана у судовому засіданні державний нотаріус Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 пояснила, що нею 13.01.2012 року був посвідчений договір купівлі-продажу магазину №26 по вул. Алтайський у м. Кам'янське укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Сторони домовилися про продаж магазину за суму 302 000 грн., зі сплатою платежів за встановленим графіком: До 01 січня 2013 року - Сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2014 року - сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2015 року - сто дві тисячі гривень 00 коп.

22.07.2016 року до неї в кабінет приходили сторони за вказаним договором. Але в її присутності ОСОБА_1 гроші не передавала і не мала наміру їх передавати. Вона виходила зі свого кабінету для надання можливості сторонам усунути суперечності. Розмова між сторонами відбувалась на підвищених тонах. ОСОБА_1 гроші ОСОБА_3 не передавала. Не домовившись між собою сторони пішли.

Відповідно до ч.1 ст. 537 ЦПК України - боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори у разі ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

Позивачем ОСОБА_1 не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що вона вживала заходів щодо своєчасного виконання грошового зобов'язання, а також те, що порушення грошового зобов'язання сталося не з її вини.

Згідно ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок трьох відсотків річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою:

Сума боргу ? 3% / 365 (кiлькiсть днів у році) ? кiлькiсть днів прострочення.

2013 рік: 32068 х 3% / 364 = 959,00 грн.

2014 рік: 36152 х 3% / 364 = 1082,00 грн.

2015 рік: 103 796 х 3% / 364 = 3105,00 грн.

2016 рік: 103796 х 3% / 365 = 3114,00 грн.

Отже три проценти річних з простроченої суми боргу становить 8260 грн. 00 коп.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.91 №1282-ХІІ, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

2013 рік: січень 100,2%; лютий 99,9%; березень 100,0%; квітень 100,0%; травень 100,1%; червень 100,0%; липень 99,9%; серпень 99,3%; вересень 100,0%; жовтень 100,4%; листопад 100,2%; грудень 100,5%;

2014 рік: січень 100,2%; лютий 100,6%; березень 102,2%; квітень 103,3%; травень 103,8%; червень 101,0%; липень 100,4%; серпень 100,8%; вересень 102,9%; жовтень 102,4%; листопад 101,9%; грудень 103,0%;

2015 рік: січень 103,1%; лютий 105,3%; березень 110,8%; квітень 114,0%; травень 102,2%; червень 100,4%; липень 99,0%; серпень 99,2%; вересень 102,3%; жовтень 98,7%; листопад 102,0%; грудень 100,7%;

2016 рік: січень 100,9%; лютий 99,6%; березень - 101%; квітень - 103,5%; травень - 100,1%; червень - 99,8%; липень - 99,9%; серпень - 99,7%; вересень - 101,8%; жовтень - 102,8%; листопад - 101,8%; грудень - 100,9%.

Розрахунок суми інфляції здійснюється за формулою:

(Сума боргу х процент інфляції) сума боргу. Отже інфляційні нарахування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року складають 66937 грн. 80 коп.

Перевіривши наданий відповідачем ОСОБА_3 розрахунок інфляційних витрат, суд вважає за необхідне зазначити, що із розрахунку вбачається, що до розміру заборгованості за грошовим зобов'язанням відповідачем додавався ще розрахунок інфляційних витрат за попередній рік і вже з цієї суми відповідачем здійснювався розрахунок інфляційних витрат за наступний рік.

Нарахування інфляційний витрат на інфляційні витрати отримані за попередній період не ґрунтується на законі.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами суд зазначає наступне.

Підставами для застосування до правовідносин сторін ст. 536 Цивільного кодексу України є :

по-перше, факт користування чужими коштами;

по-друге - установлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

Вони нараховуються саме у зв'язку з користуванням чужими грошима.

Крім того застосування відповідальності у вигляді сплати процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами, передбаченої статтею 625 ЦК України, та одночасне стягнення процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами відповідно до ст. 536 ЦК України є недопустимими, оскільки дані норми доповнюють одна одну і встановлюють одну і ту ж відповідальність.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню в частині стягнення інфляційних витрат і 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання з урахуванням наведеного розрахунку.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання права власності на об'єкт нерухомості суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується відповідними доказами, що станом на день ухвалення рішення позивачем ОСОБА_1 проведений повний розрахунок з ОСОБА_3 за договором купівлі продажу і останній сплачено 302 000 грн. Отже позивачем повністю виплачена сума продажу у розмірі 302 000 грн. встановлена договором.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання права власності на об'єкт нерухомості підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково. Судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 розрахунок за договором купівлі-продажу був проведений після подачі позову до суду її вимоги щодо стягнення з ОСОБА_7 на її користь судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 3020,00 грн. задоволенню не підлягають.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з ОСОБА_1 на її користь необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог в сумі 751,97 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Третя Дніпродзержинська нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 право власності на магазин (вбудоване приміщення № 01) номер 26, загальною площею 133,2 кв.м., розташований в Дніпропетровській області, м. Кам'янське (Дніпродзержинськ) вул. Алтайська.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа Третя Дніпродзержинська нотаріальна контора про стягнення інфляційних нарахувань, 3% річних, процентів за користування чужими коштами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 66937 (шістдесят шість тисяч дев'ятсот тридцять сім) грн. 80 коп. та три проценти річних з простроченої суми боргу у розмірі 8260 (вісім тисяч двісті шістдесят) грн. 00 коп., а всього 75197 (сімдесят п'ять тисяч сто дев'яносто сім) грн. 80 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 751 гривня 97 копійок.

Встановити строк для ознайомлення з повним рішенням суду 22 червня 2017 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня проголошення, через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений і підписаний 22 червня 2017 року.

Суддя: Л.О.Бистрова