Справа № 606/175/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участі секретаря судового засідання Пасько І.Б.

представника позивача Ходинецька Н.М.

відповідача ОСОБА_2

прокурора Яловіца В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації, третя особа служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відібрання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення її батьківських прав, передавши дитину на опікування органові опіки і піклування Теребовлянської райдержадміністрації для подальшого влаштування.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_3. Родина перебувала на обліку служби у справах дітей з лютого 2009 року, оскільки мати неналежно займалася доглядом і вихованням дітей. Рішенням Теребовлянського районного суду № 606/2607/13-ц від 12.12.2013 року у ОСОБА_2 відібрано дітей без позбавлення батьківських прав. 16.01.2014 року розпорядженням голови Теребовлянської районної держадміністрації ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Розпорядженням голови Теребовлянської райдержадміністрації від 19.03.2014 року № 99 - од ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштовано на повне державне забезпечення в Бережанську обласну комунальну загальноосвітню школу - інтернат І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на повному державному забезпеченні в КУТОР " Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини". Рішенням Теребовлянського районного суду №606/1345/15-ц від 17 серпня 2015 року повернуто ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є ученицею Буданівського професійного ліцею, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є учнем Бережанської школи-інтернату, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка виховується у КУТОР «Тернопільський обласний будинок дитини їх матері ОСОБА_2. Відповідач перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра. Згідно матеріалів соціально-правового інспектування мати зловживає спиртними напоями, внаслідок чого в сім'ї часто виникають конфлікти, які переростають в бійки. Це негативно позначається на фізичному та розумовому розвитку дитини ОСОБА_3 В квартирі безлад, не дотримані санітарно-гігієнічні норми проживання, догляд за дитиною незадовільний. Відповідач неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків Такі дії зі сторони ОСОБА_2 суперечать чинному законодавству спрямованому на захист інтересів дітей та прямо шкодять розвитку дитини. Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15.06.2017 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, з приводу вчинення відносно ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження, та умисного вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. Дані про батька в актовому записі про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері дитини. За вказаних обставин Орган опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації просить відібрати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у її матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 без позбавлення її батьківських прав та передати її органу опіки і піклування Теребовлянської районної державної адміністрації для подальшого влаштування.

У судовому засіданні представник Органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації позов підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просить відібрати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у її матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 без позбавлення її батьківських прав та передати її органу опіки і піклування Теребовлянської районної державної адміністрації для подальшого влаштування.

Відповідач ОСОБА_2 просила не відбирати дитину, обіцяла виправити свою поведінку .

Прокурор в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав вважає за доцільне відібрати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у її матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 без позбавлення її батьківських прав та передати її органу опіки і піклування Теребовлянської районної державної адміністрації для подальшого влаштування.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, думку прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі "Батьки" відсутній запис про батька дитини , матір'ю - ОСОБА_2 - відповідачка по справі.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження №7 відомості про батька в актовому записі про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері дитини "ОСОБА_7".

Рішенням Теребовлянського районного суду № 606/2607/13-ц від 12.12.2013 року у ОСОБА_2 відібрано дітей без позбавлення батьківських прав .

16.01.2014 року розпорядженням голови Теребовлянської районної держадміністрації № 4-од „ Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 " ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

Розпорядженням голови Теребовлянської райдержадміністрації від 19.03.2014 року № 99 - од „ Про влаштуванні дітей позбавлених батьківського піклування" ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 влаштовано на повне державне забезпечення в Бережанську обласну комунальну загальноосвітню школу - інтернат І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням трудового навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на повному державному забезпеченні в КУТОР " Тернопільський обласний спеціалізований будинок дитини".

Рішенням Теребовлянського районного суду №606/1345/15-ц від 17 серпня 2015 року повернуто ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є ученицею Буданівського професійного ліцею, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є учнем Бережанської школи-інтернату, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка виховується у КУТОР «Тернопільський обласний будинок дитини їх матері ОСОБА_2.

Згідно акту обстеження матеріально -побутових умов проживання гр. ОСОБА_2 від 06.02.2017 року житлово -побутові умови в край задовільному стані, в кімнатах брудно, розкидані речі, стійкий сморід зіпсованих продуктів .

Згідно висновку Органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації від 08.02.2017 року №01-199/02-20 орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у її матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 без позбавлення її батьківських прав.

Після повернення дітей ставлення матері до їх здоров»я, утримання та виховання знову погіршилося, зокрема судом встановлено, що мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 не виконує батьківських обов'язків, зловживає алкоголем, умови проживання незадовільні .

Згідно відповіді Теребовлянського відділу поліції ГуНП в Тернопільській області 05.12.2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 184 КУпАП (а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей вчинене повторно).

Так, згідно довідки від 07.02.2017 року, виданої Теребовлянської центральною комунальною районною лікарнею поліклінічним відділом, про те, що ОСОБА_2, 1974 року народження, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом легка розумова відсталість.

Як вбачається із результатів психодіагностичного обстеження ОСОБА_3 під час бесіди з дитиною на запитання про походження синців, дівчинка розповіла, що її побила мати, яка повернулася ввечері додому в стані алкогольного сп'яніння. Зі слів дитини, мати систематично застосовує щодо неї фізичні покарання. У дівчинки спостерігається страх перед власним домом, вона немає бажання повертатися туди після школи, помітна схильність до „мандрів" бродяжництва. У дитини занижена самооцінка, вона не відчуває піклування з боку матері, замкнена. Дитина не здатна справитися з рядом емоційних розладів , тому можна вважати , що вона пристосувалася до ситуації в якій вона живе. Схильна до вигадок та фантазій, може розповідати вигадані історії про себе, про побутові умови , про відносини в сім'ї, так як не може справитися з травматичною реальністю.

Вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15.06.2017 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, з приводу вчинення відносно ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження, та умисного вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Згідно із ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування

Статтею 9 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до положень ст. 12 ч.1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформувати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосується дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю

Згідно 6-го Принципу Декларації прав дитини від 20 листопала 1959 року (резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і, у всякому випадку, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові на це обставини, бути розлученою з матір'ю.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8)

Як закріплено ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

У Принципі 6 Декларації прав дитини закріплено, що дитина повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням та під відповідальністю своїх батьків та у всякому разі в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли маються виключні обставини, бути розлученим зі своєю матір'ю.

Взявши до уваги те, що на даний час відповідачем не створено належних умов для проживання та виховання дитини, а також враховуючи дані про стан відповідача, яка зловживає алкоголем, та перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра , тому з метою захисту інтересів дитини, суд приходить до переконання про необхідність відібрання малолітньої доньки у відповідача та передачу її органу опіки і піклування Теребовлянської районної державної адміністрації для подальшого влаштування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 155, 164, 170 Сімейного кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації, третя особа служба у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - задоволити.

Відібрати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у її матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 без позбавлення її батьківських прав та передати її органу опіки і піклування Теребовлянської районної державної адміністрації для подальшого влаштування.

Стягнути із ОСОБА_2в користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Марціцка