Справа № 2-4606/11
Номер провадження 4-с/489/38/17
УХВАЛА

05 липня 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 р. ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось до суду зі скаргою на дії на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1.

Вказували на те, що 08.05.2012 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва був виданий виконавчий лист по справі №2/1416/1158/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 792,88 грн., та судових витрат. В подальшому зазначений виконавчий лист був предявлений стягувачем до виконання. Проте 05.04.2017 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення вищевказаного виконавчого документу стягувачеві, оскільки не виявлено майна боржника, на яке можна було б звернути стягнення. На переконання скаржника, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків та не в повному обсязі вжив заходів щодо пошуку майна та коштів боржника.

Посилаючись на вищевикладене, скаржник просить суд визнати дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №52581412 від 05.04.2017 р. - неправомірними; постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №52581412 від 05.04.2017 р. скасувати; зобовязати старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 поновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі №2/1416/1158/2012, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 08.05.2012 р.

Справа призначена до розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

19.04.2012 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено. А саме, стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 17 163 грн. 90 коп. заборгованості за тілом кредиту, 1 562 грн. 38 - заборгованості по сплаті відсотків, 12 066 грн. 60 коп. - заборгованість по сплаті комісій, а всього 30 792 грн. 88 коп., а також 307 грн. 93 коп. судового збору.

08.05.2012 р. було видано виконавчий лист по зазначеній справі про стягнення з ОСОБА_2. на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 30 792 грн. 88 коп., та судових витрат.

В подальшому представником скаржника було подано до Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області заяву про примусове виконання вказаного виконавчого листа.

Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

05.04.2017 року старшим держаним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 було винесено Постанову про повернення стягувачу виконавчого документа, відповідно до якої виконавчий лист по справі №2/1416/1158/2012 виданий 08.05.2012 р. було повернуто ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», оскільки майна боржника, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

В обґрунтування своїх вимог представник скаржника посилається на те, що державним виконавцем в ході виконавчого провадження не було вжито всіх необхідних заходів щодо пошуку та виявлення майна боржника.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2016 р. державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та направлена сторонам.

Згідно відомостей з бази даних «Автомобіль» та НАІС ДДАІ МВС України за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек за боржником не зареєстроване нерухоме майно.

Згідно відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців інформація щодо підприємницької діяльності боржника відсутня.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна державним виконавцем було внесено запис про обтяження.

14.03.2017 р. державним виконавцем була винесена Постанова про арешт майна.

04.04.2017 р. державним виконавцем був здійснений вихід за адресою, що вказана у виконавчому документі: АДРЕСА_1, та встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке згідно закону можливо звернути стягнення, про що складено відповідний Акт державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Натомість дослідивши всі надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що державним виконавцем виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 52581412 вчинялись у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, ним було арештовано майно боржника, здійснено відповідні запити щодо наявності у боржника майна або доходів, здійснено вихід за адресою боржника.

Разом з тим, слід зазначити, що без результативність вжитих державним виконавцем заходів не свідчить про неправомірність або бездіяльність його дій.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що державний виконавець при винесенні постанови діяв в межах вимог передбачених Законом України «Про виконавче провадження», суд вважає, що заявлені вимоги необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі ст. 383 ЦПК України, ст.ст. 4,26 ЗУ «Про виконавче провадження» суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного Акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.С. Тихонова