Справа №: 615/493/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Логвінова А.О.,
при секретарі судового засідання Антоненко М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Валківського районного суду Харківської області цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»
про стягнення заборгованості,
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.07.2013 року відповідач, отримав кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Оскільки відповідач ухилятись від виконання зобовязань, заборгованість за договором не погашає, з метою захисту порушених прав позивач змушений звернутися до суду.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 25.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір № б/н, у відповідності до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 100, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 10).
Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, згідно пункту 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.
Пункт 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (а.с. 24).
Підписанням вказаного договору відповідач надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до пункт 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг (а.с. 29 зворот).
Згідно умов договору Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав належним чином.
Відповідач - ОСОБА_1 належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконував.
За загальним правилом, на особу покладається обов'язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов'язання (частина 1 статті 614 Цивільного кодексу України). Неналежне ставлення до виконання цього обов'язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов'язання.
Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позовній заяві спосіб.
Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до вимог статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтями 610, 612 Цивільного кодексу України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 2 статті 1050 та частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів.
Пунктом 1.1.5.5 "Умов та правил надання банківських послуг" визначено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с. 16 зворот).
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а тому зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.
За таких обставин, у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань, суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення із відповідача заборгованості за договором № б/н від 25.07.2013 року у сумі 6 097,11 грн., законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.
Також позивачем заявлено до стягнення із відповідача суму заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 56 872,29 грн. за період з 29.11.2013 року по 28.02.2017 року та суми заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 705,50 грн. за період з 01.01.2014 року по 28.02.2017 року.
Відповідно до пункту 1.1.7.14 «Умов та правил надання банківських послуг" клієнт зобовязується сплачувати комісії та інші платежі, встановлені банком за банківське обслуговування клієнта, відповідно до тарифів (а.с. 24).
Згідно пункту 2.1.1.12.6 банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік (а.с. 35 зворот).
У разі виникнення прострочення зобовязання на суму від 100 грн., враховуючи прострочення зобовязання, передбачене пунктами 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. умов та правил, клієнт сплачує пеню (пункт 2.1.1.12.6.1).
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суми заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 56 872,29 грн. за період з 29.11.2013 року по 28.02.2017 року та суми заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 705,50 грн. за період з 01.01.2014 року по 28.02.2017 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору позивачем нараховано штрафні санкції, а саме: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 3 333, 74 грн. штраф (процентна складова).
Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафів у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 3 333, 74 грн. (процентна складова), нарахованої позивачем на підставі несвоєчасного повернення відповідачем заборгованості, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 Цивільного кодексу України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 Цивільного кодексу України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 Цивільного кодексу України).
Згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 32).
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суми штрафів у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 3 333, 74 грн. (процентна складова), нарахованої позивачем на підставі несвоєчасного повернення відповідачем заборгованості.
Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя ОСОБА_2