Справа № 660/669/17
Номер провадження 2-н/660/3/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

25 липня 2017 року смт. Нововоронцовка

Суддя Нововоронцовського районного суду Херсонської області Гончаренко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про зміну розміру стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

24.07.2017 року заявник звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про зміну розміру стягнення аліментів на дитину.

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу, вважаю, що заявнику слід відмовити у прийнятті заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано судом, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб ; заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Заявником заявлено вимогу про зміну розміру стягнення аліментів на дитину, що не входить до переліку вимог визначених у ст. 96 ЦПК України, отже не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу не передбачену ст. 96 ЦПК України.

Крім того, до заяви долучено копію рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 21.09.2010 року (справа № 2-548/2011), яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.08.2011 року і до повноліття дочки ОСОБА_3, тобто до 19.05.2028 року.

Зазначене рішення суду набрало законної сили.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі в зв'язку із відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, поєднання в одному зверненні до суду вимог позовної заяви та заяви про видачу судового наказу, діючим законодавством України не передбачено.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити заявнику ОСОБА_1 у відкритті наказного провадження відносно ОСОБА_2 про видачу судового наказу про зміну розміру стягнення аліментів на дитину.

Крім того, суд розяснює позивачці її право, у випадку виникнення необхідності вирішення питання щодо зміни (збільшення/зменшення) розміру аліментів, які вже стягнуті судом на її користь, звертатися до суду із відповідною позовною заявою в порядку, визначеному ст. 192 Сімейного Кодексу України.

Керуючись ст. ст. 100, 209 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про зміну розміру стягнення аліментів на дитину.

Розяснити заявнику ОСОБА_1, що вона не позбавлена права звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Донецької області м. Маріуполя через Володарський районний суд Донецької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Гончаренко