Справа № 450/2756/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/2316/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою, в якій просила визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області Пакош О.О. щодо розшуку грошових коштів і рухомого майна боржника ОСОБА_5 та визнати неправомірним рішення цього державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що у власності боржника є квартира по вул.Кармелюка, 12/35 в с.Лапаївка Пустомитівського району Львівської області, однак, державний виконавець не вжила передбачених законом заходів щодо розшуку цього майна та звернення стягнення на нього в рахунок погашення боргу.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.10.2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2, просить її скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт вважає ухвалу незаконною з тих підстав, що в матеріалах виконавчого провадження є її заява від 04.06.2016 року, в якій вона повідомила державного виконавця про те, що у власності боржника є частка у квартирі АДРЕСА_1, на підтвердження чого нею долучено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень, однак, суд безпідставно не приєднав до справи копії матеріалів виконавчого провадження та не дав їм належної правової оцінки.

В судове засіданні інші учасники судового розгляду не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони заявника в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані на вимогу апеляційного суду копії матеріалів виконавчого провадження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що заявник ОСОБА_2 є стягувачем у виконавчому провадженні №49955099, відкритому постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Пакош О.О. від 27.01.2016 року на підставі виконавчого листа, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області 10.12.2015 року, про стягнення з боржника ОСОБА_5 50000 грн. моральної шкоди та 3524 грн. 08 коп. витрат на правову допомогу, який стягувач пред'явила до виконання 26.01.2016 року.

Постановою названого державного виконавця від 27.01.2016 року було накладено арешт на все майно, яке належить боржнику.

З метою розшуку рухомого майна та доходів боржника державним виконавцем 15.02.2016 року зроблено запити, однак, ні транспортних засобів, ні земельних ділянок, ні іншого рухомого та нерухомого майна боржника виявлено не було.

Запит щодо нерухомого майна було сформовано державним виконавцем по ідентифікаційному коду боржника, однак, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.03.2016 року, за вказаними параметрами запиту у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.

11.03.2016 року боржник подав заяву до відділу ДВС про те, що він зобов'язується погашати борг перед стягувачем і з цією метою шукає роботу.

20.04.2016 року боржник подав до названого відділу ДВС довідку про те, що він з 16.03.2016 року офіційно працює в ПП «Оліяр» в цеху рафінації дезодорованої олії зливальником-розливальником і 21.04.2016 року головним державним виконавцем Пакош О.О. винесено постанову про звернення стягнення на доходи (заробітну плату) боржника.

На підставі цієї постанови ПП «Оліяр» проводилось відрахування із заробітної плати боржника на користь стягувача.

Своєю заявою від 04.06.2016 року стягувач ОСОБА_2 повідомила названий відділ ДВС про те, що у власності боржника є частка в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, на підтвердження чого надала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в якій всі вони зареєстровані і проживають.

15.06.2016 року стягувач подала у відділ ДВС заяву, в якій просила проводити стягнення у її користь із заробітної плати боржника, а в подальшому, цю заяву відкликала.

Отже, з урахуванням наведених вище обставин, встановлених із досліджених апеляційним судом матеріалів виконавчого провадження, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання неправомірними бездіяльності державного виконавця щодо розшуку рухомого та нерухомого майна та рішення державного виконавця щодо звернення стягнення на дохід (заробітну плату) боржника, оскільки, як уже зазначалось вище, будь-якого майна та грошових коштів, за рахунок звернення стягнення на які можна було б виконати рішення суду, у боржника не виявлено.

Та обставина, що після прийняття державним виконавцем рішення про звернення стягнення на дохід (заробітну плату) боржника, стягувач надав відомості про наявність у боржника нерухомого майна на праві спільної сумісної власності з іншими особами, не перешкоджає вирішувати питання щодо звернення стягнення на це майно у встановленому законом порядку.

Таким чином, визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду немає, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

Копняк С.М.