ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/353/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ДАНИЛЕНКА В.В.

при секретарі ПАСЬКО І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, за участю третбої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кудрі Наталії Анатоліївни, про визнання права власності у порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.), звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради про про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, який був батьком позивача. Після його смерті відкрилась спадщина - на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, спадкоємцем першої черги за якою є позивач. На підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини нотаріусом було заведено спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частини даної квартири.

Крім того, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина - на 1/12 частини цієї ж квартири, спадкоємцем першої черги за якою є позивач. На підставі поданої заяви про прийняття спадщини нотаріусом, через відсутність реєстрації правовстановлюючого документу згідно чинного законодавства на частину даного нерухомого майна, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частину цього майна. Відсутність зазначених правовстановлюючих документів і зумовило звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, зокрема на 1/12 частини квартири АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіславши при цьому свої пояснення та заяву про слухання справи за відсутності її представника.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, надіславши при цьому заяву про слухання справи за її відсутності.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, який відповідно до свідоцтва про народження був батьком позивача ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кудрею Наталією Анатоліївною заведено спадкову справу щодо майна померлого №4/2016.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А згідно з ч. 2 ст. 1223 цього Кодексу у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із матеріалів даної спадкової справи, спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_1, яка і звернулася із заявою про прийняття спадщини. Згідно матеріалів даної спадкової справи спадкоємцем першої черги після померлого також є ОСОБА_5, який відмовився від прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька, інших спадкоємців після померлого, які бажали прийняти спадщину, не має. Заповіт померлим також не складався.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами спадкової справи, що 1/6 частина частини квартири АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на житло належала померлому ОСОБА_3 та 1/12 частина даної квартири належала померлому, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом.

За приписами статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1267 та ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Частинами першою та третьою ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

З матеріалів спадкової справи №4/2016 вбачається, що на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини нотаріусом було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.

Крім того, як встановлено судом, позивач, на виконання вимог ст. 1296 ЦК України, звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, проте постановою від 05 жовтня 2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1, як на спадкове майно, через відсутність реєстрації правовстановлюючого документу згідно чинного законодавства на дану частину нерухомого майна.

Таким чином, з огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивач реалізувати своє право на спадщину не може через відсутність у неї правовстановлюючих документів на майно, частка якого належала на праві власності її батьку.

Згідно з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а статтею 16 цього Кодексу встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого, немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, зокрема, може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняла спадщину після померлого ОСОБА_6, але не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно та те, що дії відповідача стосовно визнання позову не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем право власності на спадкове майно за законом, зокрема на 1/12 частку квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись стст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1267, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, стст. 57, 60, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу Украйни, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 у Дарницькому районі міста Києва в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ ДАНИЛЕНКО В.В.