Справа № 357/7548/14-ц Головуючий у І інстанції Подрєзова Г. О.
Провадження № 22-ц/780/3036/17 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 26 12.07.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.,

за участю секретаря : Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

у с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 4 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 1007/П/33/2007/840, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 65 145,00 дол. США для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу квартири зі сплатою 10,70 % річних та з кінцевим строком повернення до 3 грудня 2032 року. 1 жовтня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, в якій вони домовились внести зміни в деякі умови кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 4 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2. Оскільки позичальником порушено умови взятого на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення суми кредиту та процентів за його користування в порядку і на умовах зазначених в кредитному договорі, станом на 28 березня 2015 року у неї існує заборгованість в загальному розмірі 80 692,18 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 875 526,29 грн., в рахунок погашення якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу ПАТ «КБ «Надра» із застосуванням процедури, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з

укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності із наданням ПАТ «КБ «Надра» усіх повноважень продавця предмета іпотеки.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2014 року позов задоволено.

В рахунок погашення боргу ОСОБА_2 перед ПАТ «КБ «Надра» за кредитним договором № 1007/П/33/2007/840 від 4 грудня 2007 року в розмірі 80 692,18 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 28 березня 2014 року - 875 526,29 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно із договором іпотеки від 4 грудня 2007 року, у вигляді квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,3 кв.м, яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 4 грудня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної контори за реєстровим номером № 1-6738, шляхом продажу ПАТ «КБ «Надра» із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь якою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, з наданням ПАТ «КБ «Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки, з передачею на час реалізації предмета іпотеки в управління ПАТ «КБ «Надра». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 9 березня 2017 року заяву представника відповідача - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник відповідача подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити рішення про відмову у задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що її довіритель була позбавлена можливості захищати свої права та інтереси під час розгляду даної справи, оскільки не повідомлялася судом у встановленому законом порядку. Відповідач не заперечує факту укладення кредитного та іпотечного договорів, проте після взяття її під варту не мала можливості сплачувати обов'язкові платежі в рахунок погашення заборгованості. При цьому вимогу банку про усунення порушень вона не отримувала, а долучений до позову розрахунок заборгованості не ґрунтується на умовах кредитного договору.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону ухвалене у справі судове рішення повністю не відповідає.

Судом встановлено, що 4 грудня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 1007/П/33/2007/840, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 65 145,00 дол. США для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу квартири зі сплатою 10,70 % річних та з кінцевим строком повернення до 3 грудня 2032 року.

1 жовтня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, в якій вони домовились внести зміни в деякі умови кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 4 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 1.2. договору іпотеки вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 328 982,00 грн., що в еквіваленті на долари США по офіційному курсу НБУ на день укладення цього договору складає 65 145,00 дол. США.

Відповідно до п. 4.4. договору іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов'язань з цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором, іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки, в порядку, передбаченому цим договором. Порядок такого способу задоволення визначається ст. 5 цього договору.

Встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в розмірі 65 145,00 дол. США, проте відповідач прийняті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, своєчасно мінімально необхідні платежі в сумі 631,96 дол. США в рахунок погашення кредиту не вносила, а тому станом на 28 березня 2015 року вона має заборгованість в загальному розмірі 80 692,18 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ - 875 526,29 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 59 795,43 дол. США, що дорівнює 648 792,37 грн.; заборгованості за відсотками 12 902,71 дол. США, що дорівнює 139 996,97 грн., пені за прострочення сплати кредиту 1 479,54 дол. США, що дорівнює 16 053,32 грн., штрафу 6 514,50 дол. США, що дорівнює 70 683,63 грн.

Дані обставини повністю підтверджуються меморіальним валютними ордерами № 1 від 4 грудня 2017 року та розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що внесення платежів проводилася частково до квітня 2012 року, всього було сплачено за тілом кредиту 5 349,57дол. США, а за відсотками - 29 524,73дол. США.

Задовольняючи позов ПАТ «КБ «Надра», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 порушила умови взятого на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення суми кредиту та відсотків за його користування в порядку і на умовах зазначених в кредитному договорі, у зв'язку з чим згідно іпотечного договору, Закону України «Про іпотеку» та норм цивільного законодавства, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у ст. ст. 589-591 ЦК України та у ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ( ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Правилами ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, порядок та процедура такого продажу.

При цьому ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього (ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки резолютивна частина рішення суду має відповідати вимогам ч. 6 ст. 38, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» та положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України й у ній повинна зазначатись, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Водночас суд має право указати, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Крім того, в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

На порушення зазначених вище вимог закону та умов договору іпотеки, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, в резолютивній частині рішення не вказав початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій) та не зазначив усі складові заборгованості, в рахунок погашення якої звертається стягнення на предмет іпотеки.

Безпідставним є посилання представника відповідача про ненаправлення позивачем письмової вимоги про усунення порушених зобов'язань за кредитним договором, оскільки така вимога наявна в матеріалах справи (а.с. 22). Більш того, невиконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про розгляд справи у відсутність відповідача без її належного повідомлення, то вони приймаються до уваги апеляційного суду, проте оскільки під час перегляду заочного рішення обґрунтованих заперечень проти позову або ж належних доказів, які б спростовували обставини, які наведені позивачем, відповідачем та її представником не надано, то підстав для відмови в задоволенні позову не вбачається.

За таких обставин, ухвалене судове рішення підлягає зміні з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, з викладенням його резолютивної частини у редакції, яка відповідатиме вимогам ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Оскільки під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження відповідачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, то згідно із вимогами ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 в дохід держави слід стягнути 4 019,40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2014 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» за кредитним договором № 1007/П/33/2007/840 від 4 грудня 2007 року в загальному розмірі 80 692,18 дол. США, що еквівалентно за курсом Національного банку України станом на 28 березня 2014 року - 875 526,29 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 59 795,43 дол. США, що дорівнює 648 792,37 грн.; заборгованості за відсотками 12 902,71 дол. США, що дорівнює 139 996,97 грн., пені за прострочення сплати кредиту 1 479,54 дол. США, що дорівнює 16 053,32 грн., штрафу 6 514,50 дол. США, що дорівнює 70 683,63 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки вартістю 328 982,00 грн., що еквівалентно за курсом Національного банку України станом на 4 грудня 2007 року 65 145,00 дол. США, згідно договору іпотеки від 4 грудня 2007 року, у вигляді квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,3 кв.м, яка зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 4 грудня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної контори за реєстровим номером № 1-6738, шляхом продажу публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь якою особою-покупцем за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна), з наданням публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» всіх повноважень продавця предмету іпотеки та з передачею на час реалізації предмета іпотеки в його управління.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 3 654,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 4 019,40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Ю.М. Кулішенко

Л.П. Сушко