Справа № 442/4947/14-ц
Провадження № 4-с/442/20/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.,

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі скаргу ОСОБА_1, за участі зацікавлених осіб - відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, КП « Туристичний комплекс « Дрогобич» про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобовязання до вчинення дій ,-

встановив:

17.02.2012 заявниця звернулася до суду зі скаргою, якою просить скасувати постанову ВП №49887548 від 24.03.2016 року старшого держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 Т.«Про закінчення виконавчого провадження» по справі № 442/4947/14-ц, про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Туристичний комплекс « Дрогобич»; зобовязати державного виконавця поновити вказане виконавче провадження.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 24.03.2016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 442/4947/14-ц, яка вмотивована тим, що вжито всіх заходів примусового виконання. Однак, на підприємстві не було створено належних умов праці, не надано робочого місця, не передано жодної бухгалтерської документації. Вона неодноразово зверталась з письмовими заявами до директора підприємства ОСОБА_3 про допуск до роботи та вчинення всіх необхідних заходів для забезпечення умов праці, на що керівництво підприємства ніяк не відреагувало, навпаки створювало такі умови, щоб вона не мала, де присісти, оскільки робочого кабінету не має, а особа, яка виконувала обовязки головного бухгалтера, надалі ці обовязки станом на 23.03.2016 року виконувала. Їй не надали робочого стола, документацію для роботи. Створили такі умови, щоб вона не мала змоги приступити до роботи і врешті її звільнили, бо вона не може вісім годин стояти в холодному вестибюлі і чекати на директора підприємства, який у розмові з нею сказав, що працювати вона не буде. До цього часу вона фактично не поновлена на підприємстві на посаді головного бухгалтера.

Разом з тим своєю заявою ОСОБА_3 від 11.03.2016 року адресованою виконавчій службі ствердив, що поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера підприємства не є можливим, оскільки для її поновлення з посади головного бухгалтера потрібно звільнити ОСОБА_4, яка знаходиться у відпустці до 28.03.2016 року.

ОСОБА_3 того, протягом 23-28.03.2016 року вона зверталася зі заявами до директора підприємства, міського голови м. Дрогобича з проханням поновити її на посаді головного бухгалтера.

Заявниця подала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання вимог.

Державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та зацікавлена особа не з»явилися. При цьому, від ДМВ ДВС надійшов лист, в якому зазначено про неможливість виконати вимогу суду про надання матеріалів виконавчого провадження у звязку з його втратою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться виключно на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підстави закінчення виконавчого провадження визначені у ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, п.8 ч.1 вказаної статті передбачає закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ч.3 ст. 49 Закону про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Паращак Маряна Тарасовича Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінню юстиції у Львівській області від 24.03.2016 року у ВП №49887548, закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №442/4947/14-ц, виданого 03.02.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера КП « Туристичний комплекс « Дрогобич» на підставі п.1 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження, зокрема 23.03.2016 року КП « Туристичний комплекс « Дрогобич» було видано наказ №18, від 23.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_1 поновлено на посаді головного бухгалтера КП « Туристичний комплекс « Дрогобич» з 23.03.2016 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом.

Як вбачається із заяв ОСОБА_1 написаних 28-29 березня 2016 року та адресованих ТК « Дрогобич», міському голові, після видачі наказу про поновлення на роботі, фактично до роботи її не допущено.

Передбачений законом строк на оскарження спірної постанови підлягає поновленню, враховуючи попереднє оскарження спірної постанови в порядку адміністративного судочинства, де провадження було закрито та розяснено про необхідність звернення в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, на думку суду, державний виконавець передчасно ухвалив постанову про закінчення виконавчого провадження, не переконавшись у додержанні законної процедури поновлення стягувача на роботі. При цьому, суд також враховує, що спростування такому не надано.

Щодо заявлених вимог про зобовязання вчинити дії по поновленню на роботі, суд вважає в цій частині вимоги такими, що є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки у разі скасування постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець продовжує виконання за виконавчим провадження та проводить виконавчі дії з метою повного виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 210, 386, 387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову ВП №49887548 від 24.03.2016 року старшого держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 «Про закінчення виконавчого провадження» по справі № 442/4947/14-ц про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Туристичний комплекс «Дрогобич».

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення та іншими заінтересованими особами протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя А.П. Хомик