Справа № 185/3519/17
Провадження № 6/185/174/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О.,

за участю секретаря Мерцалової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2017року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 257/13725/13-ц (провадження № 2/257/3316/13) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і на утримання непрацездатної дружини.

Для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа необхідно відновити втрачене судове провадження по зазначеній цивільній справі.

Сторони у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відновлення втраченого судового провадження справи № 257/13725/13-ц (провадження № 2/257/3316/13) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і на утримання непрацездатної дружини.

Відповідно до ст.402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 403 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Зі статті 407 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Відповідно до статті 408 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження. Строк зберігання судового провадження не має значення для вирішення заяви про його відновлення, крім випадку звернення з такою заявою для виконання рішення, якщо строк на пред'явлення виконавчого листа для виконання закінчився і судом не поновлено.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше предявленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення Київського районного суду м. Донецька від 20 листопада 2013 року у справі № 257/13725/13-ц (провадження № 2/257/3316/13).

Згідно рішення Київського районного суду м. Донецька від 20 листопада 2013 року у справі № 257/13725/13-ц (провадження № 2/257/3316/13) з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частина та на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/3 частини до досягнення дитиною трьох років.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне відновити втрачене судове провадження № 257/13725/13-ц (провадження № 2/257/3316/13) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і на утримання непрацездатної дружини, рішення якого міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 402, 403, 407, 408 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відновити повністю втрачене судове провадження у справі № 257/13725/13-ц (провадження № 2/257/3316/13) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і на утримання непрацездатної дружини, за результатами якого 20 листопада 2013 року Київським районним судом м. Донецька винесено рішення про задоволення позову,згідно тексту якого:

Справа № 2-757/11

« &nbsp; &nbsp; &nbsp; ;

Р І Ш Е Н Н Я Справа №№ 2 / 257 / 3316 / 13

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №№ 257 / 13725 / 13-ц

20 листопада 2013 року Київський районний суд міста Донецка Донецької області в складі:

головуючого - судді Рассуждай Я.М..,

при секретарі- Фадєєвої О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Донецьку цивільну справу за позовом:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і на утримання непрацездатної дружини.

Мотивує свої заявлені вимоги тим, що вона перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем, 3 жовтня 2012року в них народилася дитина син ОСОБА_4. Фактичні шлюбні відносини між нею та ОСОБА_3 були припинені, вона разом з дитиною проживає окремо від відповідача. Син знаходиться на її утриманні, а відповідач, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Дитина потребує матеріальної допомоги, тому вона звернулася до суду і просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно.

Крім того позивачка просить суд стягнути з відповідача на її корить і на її утримання аліменти у розмірі 1 / 3 частини із усіх доходів відповідача у зв*язку із тим, що вона в даний час знаходиться у декретній відпустці до трьохрічного віку дитини сторін. Між тим відповідач на її утримання добровільно матеріальної допомоги не надає.

У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею позовні вимоги і наполягала на стягненні з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх його видів заробітку щомісячно до досягнення їх дитиною повноліття і на її утримання до виконання дитиною трьохрічного віку у розмірі 1 / 3 частини з усіх видів доходів відповідача пояснив таке тим, що відповідач має постійний прибуток та змогу допомагати своїй дитині і їй як непрацездатній дружині, але свої обов*язки не виконує належним чином. Оскільки відповідач добросовісно не виконує свої батьківські обов*язки і обов*язки чоловіка вона вважала за необхідне стягнути з нього аліменти примусово, про що й просила суд.

Відповідач в судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодився з визначеним позивачкою розміром цих аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання непрацездатної дружини, пояснивши те, що він повністю визнає свій обов*язок щодо утримання своєї дитини - сина ОСОБА_4 та непрацездатної дружини ОСОБА_2.ОСОБА_5 працює офіційно та має постійний прибуток, не має утримань за виконавчими документами, а також інших утриманців, тому він має змогу та намір допомагати дитині та дружині матеріально.

Вислухав пояснення сторін, дослідив надані суду докази та проаналізував встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступними підставами.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

>Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно ст.180 СК України, батьки зобов`язани утримувати дитину до досягення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до положень ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

<FONT class="fs106">Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються &nbsp;від дня пред»явлення позову в суд.ONT></P>

<fONT class="fs105"> Відповідно до вимог ст. ст. 77 СК України … утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Згідно із ст. ст. 80 СК України … аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку / доходу / другого з подружжя і / або / у твердій грошовій сумі. На підставі вимог ст. ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років</f

Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, сторони по цій справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу в них народилася дитина син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Ця дитина мешкає з матір»ю ОСОБА_2 за адресою: місто Донецьк проспект Київський 79-5 і знаходиться на її утриманні. Відповідач, який є батьком цієї дитини, мешкає від неї окремо і добровільно допомогу на утримання дитини і непрацездатної дружини не надає. При цьому, він має змогу таку матеріальну допомогу надавати, оскільки є працездатним, має офіційно місця роботи і постійний і стабільний дохід і не має інших утриманців чи утримань за виконавчими документами. Ці обставини сторонами у справі не оспорювались, а тому в порядку ст.61 ЦПК України додаткового доведення не потребують і приймаються судом до уваги.

Проаналізувавши надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд дістається висновку, що відповідач ОСОБА_3, який є батьком неповнолітньої дитини, не виконує покладених на нього Сімейним законодавством України батьківських обов»язків відносно утримання своєї неповнолітньої дитини, не виконує він своїх матеріальних обов*язків і щодо своєї непрацездатної дружини тому кошти на утримання дитини і непрацездатної дружини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку у вигляді аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини, передбачені ст. 79, 80, 84, 182 Сімейного Кодексу України, у тому числі й стан здоров»я дитини та відповідача, їх матеріальне становище, можливість відповідача надавати допомогу своїй дитині і непрацездатній дружині, наявність в нього регулярного доходу, тому вважає, що позивач обґрунтовано ставить питання про стягнення з відповідача аліментів саме у частці від заробітку (доходу) і таке не суперечить положенням ст. 79, 80, 84, 183 ч.1 СК України. Приймаючи до уваги вищенаведене, а також факт визнання позову відповідачем, суд погоджується з визначеним позивачем розміром аліментів і вважає що з відповідача на користь позивача необхідно стягувати щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки і на її утримання аліменти у розмірі 1 / 3 частини з усіх доходів відповідача і до досягнення дитиною сторін трьохрічного віку.

Інших обставин, які б мали істотне значення у справі судом &nbsp;встановлено не було.

Як передбачено ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня пред*явлення позову в суд.

З відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60,131, 209,214,215 ,224, 367 ЦПК України , ст.ст. 180,182,184 , 191 Сімейного Кодексу України , суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і на утримання непрацездатної дружини задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в селищі міського типу Донське Волноваського району Донецької області на користь ОСОБА_2 у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів доходів ОСОБА_3 щомісячно, починаючи з 1 листопада 2013 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і до досягнення дитиною повнолітнього віку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь і на утримання ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1 / 3 частини з усіх видів доходів ОСОБА_3 і до досягнення неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 трьохрічного віку тобто до 3 жовтня 2015 року.

Стягнення аліментів почати з 20 листопада 2013 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 367 СК України … суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_3 в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 51 гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суд може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд міста Донецька протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Я.М. Рассуждай »

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Суддя: В. О. Головін