Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/177/15-ц
Провадження № 2-з/376/17/2017
УХВАЛА

"10" липня 2017 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Ярошенко С.М., розглянувши заяву заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури про забезпечення позову,

встановив:

У провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Реєстраційної служби Сквирського районного управління юстиції, ОСОБА_1, Фермерського господарства «Аграрні технології», Фермерського господарства «Техно-фарм», треті особи: Державна інспекція сільського господарства України, Фермерське господарство «Багатий край», про визнання недійсними наказів Головного управління Держземагенства в Київській області та договорів оренди земельних ділянок, скасування реєстрації договорів оренди землі.

Заявник, в порядку забезпечення позову, просить накласти арешт на: земельну ділянку площею 31,7746 га, кадастровий №:05:010:0030, розташовану на території Рогізнянської сільської ради Сквирського району Київської області; земельну ділянку площею 18,5566 га, кадастровий №:06:011:0013, розташовану на території Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області; земельну ділянку площею 12,5552 га, кадастровий №:06:014:0025; розташовану на території Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області; земельну ділянку площею 37,9208 га, кадастровий №:04:020:0025; розташовану на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області, та заборонити будь-яким особам вчиняти дії по відчуженню і передачі в користування вищевказаних земельних ділянок та по проведенню на вказаних земельних ділянках сільськогосподарських робіт, що включає в себе обробіток, посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції.

Ухвалою суду від 30.03.2017 року заяву задоволено.

22.06.2017 року ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області, ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 30.03.2017 року про забезпечення позову скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має

з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх

вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно

виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення

виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати

обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також

відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати,

що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності

юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і

зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до

уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких

можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В порушення вимог ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову не зазначено та не надано доказів, які б свідчили про неможливість виконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому, а також не наведено обґрунтувань доцільності вжиття таких заходів забезпечення позову.

Вказані недоліки позбавляють суд дійти до висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури про забезпечення позову, повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_2