У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В. О., Ізмайлової Т. Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вказаним позовом в обгрунтування якого посилалося на те, що відповідно до укладеного договору № 378/ФКВ-07 від 20 квітня 2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 16 570,00 дол. США, на строк до 20 квітня 2007 року по 18 квітня 2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00 % річних, банк виконав свої обов'язки, а відповідач допустив порушення умов договору, що стало наслідком утворення кредитної заборгованості на загальну суму 25 915 грн 16 коп.

Виконання позичальником зобов'язань забезпечено порукою відповідно до укладеного договору поруки № 378/ZФКВ-07 від 20 квітня 2007 року між банком та ОСОБА_3

У зв'язку з наведеним позивач просив позов задовольнити та стягнути солідарно кредитну заборгованість.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 378/ФКВ-07 від 20 квітня 2007 року у розмірі 25 915 грн 16 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що 20 квітня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 378/ФКВ-07, за умовами якого банк надав позивальнику кредитні кошти у розмірі 16 570,00 дол. США, до 18 квітня 2014 року.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та строки, визначені цим договором та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, комісію, а також встановлено відповідальність за порушення умов та строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість ОСОБА_1 станом на 17 листопада 2014 року становить 25 915 грн 16 коп.

20 квітня 2007 року для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 378/ZФКВ-07 за умовами якого поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів кредитних зобов'язань на користь ПАТ «Дельта Банк».

Встановивши, що ОСОБА_1 має кредитну заборгованість, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про солідарне стягнення з позичальника та поручителя кредитної заборгованості у розмірі 25 915 грн 16 коп.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Т. Л. Ізмайлова