Провадження № 2-о/161/217/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі:

головуючого - судді Подзірова А.О.,

присяжних - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі судових засідань ОСОБА_3,

за участю представника психіатричного закладу - ОСОБА_4,

прокурора Яненко В.В.,

законного представника ОСОБА_5,

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку заяву представника Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, заінтересована особа ОСОБА_5, -

в с т а н о в и в:

06 липня 2017 року на адресу суду надійшла заява представника Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6В.), заінтересована особа ОСОБА_5.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що громадянка ОСОБА_6 рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 30 липня 2008 року визнана недієздатною.

05 липня 2017 року о 11:10 вказана громадянка була госпіталізована до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька за направленням лікаря-психіатра Іваничівської ЦРЛ ОСОБА_7 та за згодою і заявою опікуна ОСОБА_5, в звязку з погіршенням стану, що проявляється в неадекватній агресивній поведінці, наносить шкоду собі (рве на собі одяг, царапає шкіру, дере губи) і оточуючим (бється, плюється, неадекватно на них реагує), весь час розмовляє беззвязно сама із собою, нищить все, що попадає в руки, може вночі співати, танцювати, кричати, сваритися, битися.

05 липня 2017 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_6 страждає на легку розумову відсталість, ускладнену поведінковими розладами, яка згідно висновку №2949/2-06.17 потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару.

На підставі наведеного, представник психіатричного закладу просить суд, задовольнити заяву про подальше лікування у психіатричному закладі в примусовому порядку недієздатної ОСОБА_6

Представник психіатричного закладу лікар-психіатр ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Прокурор Яненко В.В. в судовому засіданні просив суд заяву задовольнити.

Законний представник опікун у судовому засіданні просив суд заяву задовольнити.

ОСОБА_6, як особа, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію, не змогла виказати своєї позиції щодо госпіталізації.

Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, законного представника ОСОБА_6 та думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_6 рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 30 липня 2008 року визнана недієздатною. Опікуном призначено ОСОБА_5 (брата) (а.с.4-5).

Як слідує з матеріалів справи, 05 липня 2017 року о 11:10 вказана громадянка була госпіталізована до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька за направленням лікаря-психіатра Іваничівської ЦРЛ ОСОБА_7 та за згодою і заявою опікуна ОСОБА_5, в звязку з погіршенням стану, що проявляється в неадекватній агресивній поведінці, наносить шкоду собі (рве на собі одяг, царапає шкіру, дере губи) і оточуючим (бється, плюється, неадекватно на них реагує), весь час розмовляє беззвязно сама із собою, нищить все, що попадає в руки, може вночі співати, танцювати, кричати, сваритися, битися.

Як зазначено у висновку комісії лікарів-психіатрів від 05 липня 2017 року №2949/2-06.17, за даними медичної картки хворого №45276, медичної картки стаціонарного хворого №2038, ОСОБА_6 хворіє на параноїдну шизофренію з кататонічними включенням з 21 червня 1988 року і перебуває на обліку в психіатричній лікарні. Двічі лікувалася стаціонарно у ВОПЛ №1 м. Луцька. Остання виписка 21 грудня 1990 року. Інвалід І-А групи по психічній хворобі. Недієздатна відповідно до рішення суду, опікуном призначений ОСОБА_5

В день поступлення 05.07.2017 року, при огляду в приймальному відділенні лікарні контакт непродуктивний, дезорієнтована, мислення розірване, аутистичне, сама до себе розмовляє, на поставлені запитання не відповідає. Емоційно знижена, критика відсутня. Виставлено діагноз шизофренія, параноїдна форма з кататонічними включеннями, емоційно-вольовий дефект.

При огляді у відділенні контакт непродуктивний, на запитання відповіді не дає, багатомовна, висловлювання безглузді, відмічається руховий неспокій з руйнівними діями, кричить, метушиться, хоче кудись бігти, схильна до імпульсивних дій, гримасувань, наявний пасивний негативізм (не реагує на звернення до неї, прохання, пропозиції). Мислення розірване, аутистичне. Самокритичність відсутня. Виставлено діагноз - шизофренія, параноїдна форма з кататонічними включеннями, емоційно-вольовий дефект, стан психомоторного збудження з агресивними тенденціями та руйнівними діями.

Виходячи з даних анамнезу та обєктивного стану, громадянка ОСОБА_6 страждає на тяжкий психічний розлад - шизофренія, параноїдна форма з кататонічними включеннями, емоційно-вольовий дефект, стан психомоторного збудження з агресивними тенденціями та руйнівними діями, який позбавляє її здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого вона вчиняла та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих. Потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару як недієздатна (а.с.3-4).

Вказаний висновок підписаний комісією лікарів-психіатрів у складі в.о. головного лікаря ОСОБА_8, завідувача відділення №4 ОСОБА_4, лікара-ординатора відділення №4 ОСОБА_9 та скріплений печаткою Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька (а.с.4).

Вирішуючи питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_6, суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Згідно статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 червня 2016 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", визнано таким, що не відає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Проаналізувавши наявну в матеріалах справи медичну документацію, з якої слідує що ОСОБА_6 тривалий час перебувала на амбулаторному та стаціонарному лікуванні у психіатричному, вивчивши висновок комісії лікарів-психіатрів, з якого слідує що ОСОБА_6 не в змозі задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність та потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару, враховуючи стан ОСОБА_6, яка є недієздатною та не в змозі надати усвідомлювану згоду на психіатричне лікування, та згоду опікуна на примусове лікування його підопічної, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 слід примусово госпіталізувати до психіатричного закладу, а заяву представника Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 м. Луцька задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 210, 282 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 представника Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Надати дозвіл Волинській обласній психіатричній лікарні № 1 м. Луцька на подальше лікування у психіатричному закладі в примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном 45 діб, який рахувати з моменту госпіталізації 11:10 год 05 липня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_10

ОСОБА_11 ОСОБА_1

ОСОБА_2