Дата документу 13.07.2017 Справа № 554/313/17
Провадження №2/554/1209/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні особистим майном; третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та з уточненими позовними вимогами до відповідачів, які обґрунтовує наступним. 09.12.2008 року рішенням Постійно діючого третейського суду при Українській товарно-земельній біржі за позивачем визнано право власності на блок-бокс гаража (ряд Е, місце 1-а) в м.Полтаві по вул..Чорновола,2-г, який для нього побудував ВАТ «Полтаватрансбуд» замість знесеного його гаражу. Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 14.06.2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було задоволено, відповідача зобовязано усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою, площею 28 кв.м, виділеної йому для будівництва гаража у м.Полтаві по вул..Чорновола, 2-г, ряд «Е», гараж №18 в авто гаражному колективі «Козацький курінь»; зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в здійсненні ним дій по реєстрації права приватної власності на будівлю гаража у м.Полтаві по вул..Чорновола, 2-г, ряд «Е», гараж №18 в авто гаражному колективі «Козацький курінь»; та користування земельною ділянкою, площею 28 кв.м за вказаною адресою. На вказаний гараж на імя позивача був даний технічний паспорт. 25.02.2015 року по даній справі був виданий виконавчий лист та 16.03.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Проте, в порушення встановленого законом порядку, 27.12.2016 року державний виконавець О.Шкурупій, Селіщев Є.О. та невідомі особи із застосуванням фізичного насилля, спиляли замки позивача на дверях гаража та викинули його з приміщення гаража, позбавивши права користуватися своєю власністю та речами, які знаходилися і знаходяться в цьому гаражі.

Згідно уточнених позовних вимог, позивач просив зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати йому користуватися його майном будівлею гаража №18 ряд «Е» місце 1-а по вул.В.Чорновола,2-г в м.Полтаві в гаражному колективі «Козацький курінь», а також його майном, яке заходиться в цій будівлі (гаражі) : рибацьким приладдям, двокамерним холодильником «Сінол», меблями, запасними частинами до автомобіля, продуктами харчування, які знаходяться у названому холодильнику та в підвалі цього приміщення, електричним приладдям та іншим майном, що знаходиться у цій будівлі, а також 10000 доларами США і 850 гривнями, які належать членам кооперативу на загальну суму 59475 гривень та 10000 доларів США, передавши йому ключі від замків вхідних дверей зазначеної будівлі (гаражу), якими закритий доступ до вище переліченого особистого майна або шляхом спиляння замків на вхідних дверях гаражу для відновлення становища., яке існувало до порушення його прав 27.12.2016 року.

Ухвалою суду від 03.04.2017 року у справі притягнуто в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Ухвалою суду від 05.05.2017 року за заявою представника позивача позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні особистим майном залишено без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні уточнений позов підтримав, просив його задовольнити повністю. Пояснив, що ОСОБА_2 самочинно заволодів гаражем, який належить на праві власності позивачу; на даний час позивач не має доступу до гаража та свого майна; відповідач поставив свої замки на вхідних дверях; позивач не може користуватися як своїм гаражем так і своїм майном, що знаходиться в цьому гаражі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що рішення третейського суду 2008 року скасоване, технічний паспорт позивача втратив юридичну силу. За рішенням Октябрського районного суду м.Полтави 2009 року за відповідачем визнано право власності на гараж, і воно діюче. При здійсненні виконавчих дій по виконанню рішення суду були присутні працівники поліції, ніякого насилля щодо позивача не було. Все майно було сфотографовано, передано йому на зберігання, але позивач не бажає його забирати. Він не згоден спилювати свої замки, бо це його гараж.

Відповідач - державний виконавець Шкурупій О.Ю. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що на виконанні у ВДВС перебуває 2 виконавчих провадження. Постановою державного виконавця на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду був накладений штраф. До виконавчої служби звернувся ОСОБА_2 і прохав провести виконавчі дії, залучивши працівників поліції. 21.12.2016 року була винесена постанова про залучення працівників поліції. Замки не пиляли, ОСОБА_1 сам надав доступ до гаража, ніякого насилля не було. Дане провадження має зобовязальний характер, тому було лише здійснено фотографування майна та складено 2 акта; всі речі були передані ОСОБА_2 24.03.2016 року ОСОБА_1 було зобовязано вимогою державного виконавця забрати речі до 10.04.2017 року, проте він відмовився забрати майно.

Представник третьої особи до суду не зявився, тертя особа надала письмові заперечення та просила справу розглядати у відсутність свого представника, у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представника позивача, відповідачів, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Згідно позовних вимог ОСОБА_1, 09.12.2008 року рішенням Постійно діючого третейського суду при Українській товарно-земельній біржі за позивачем визнано право власності на блок-бокс гаража (ряд Е, місце 1-а) в м.Полтаві по вул.Чорновола,2-г, який для нього побудував ВАТ «Полтаватрансбуд» замість знесеного його гаражу (а.с.6), та його право власності порушується ОСОБА_2, який чинить перешкоди в користуванні будівлею гаража та майном, яке в ній знаходиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Окрім цього ч.1 та ч.2 ст. 386 ЦК України вказують, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.07.2011 року скасоване рішення Постійно діючого третейського суду при Українській товарно-земельній біржі від 09.12.2008 року, яким визнано за ОСОБА_1 право власності на блок-бокс гаража, ряд «Е», місце 1-а за адресою: м.Полтава, вул.В.Чорновола,2-Г(а.с.139-142). Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.11.2011 року зазначена ухвала залишена без змін (а.с.143-146).

Відповідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 08.01.2009 року за ОСОБА_2 визнано право власності на самовільно збудований відповідачем ОСОБА_1 гараж на виділеній позивачу земельній ділянці в м.Полтаві по вул.Чорновола,2-б, ряд «Е», гараж №18 в авто гаражному колективі «Козацький курінь» (а.с.102-103; а.с. 38-39 виділених матеріалів).

Згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14.06.2013 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було задоволено, відповідача зобовязано усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою, площею 28 кв.м, виділеної йому для будівництва гаража у м.Полтаві по вул..Чорновола, 2-г, ряд «Е», гараж №18 в авто гаражному колективі «Козацький курінь»; зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в здійсненні ним дій по реєстрації права приватної власності на будівлю гаража у м.Полтаві по вул..Чорновола, 2-г, ряд «Е», гараж №18 в авто гаражному колективі «Козацький курінь»; та користування земельною ділянкою, площею 28 кв.м за вказаною адресою (а.с.7-8).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням вище перелічених правових норм, правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (Правова позиція у справі №6-137цс14 від 17.12.2014 року Верховного Суду України).

Зважаючи на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 не доведено факт порушення прав позивача та у чому ці порушення полягають.

Твердження позивача про самочинність дій відповідача спростовується вказаними рішеннями судів, технічним паспортом ОСОБА_2 на гараж №18, ряд «Е» по вул..В.Чорновола, 2-г в м.Полтава (а.с.66-68); постановами державного виконавця про відкриття виконавчого провадження (а.с.52,53), постановою державного виконавця від 25.08.2016 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 (а.с.54); актами державного виконавця (а.с.55,56); постановою державного виконавця від 21.12.2016 року про залучення співробітників поліції та дільничного інспектора (а.с.64); вимогою державного виконавця (а.с.88); листом ОСОБА_1 на вимогу державного виконавця (а.с.89).

Таким чином позивачем не доведено підстави для задоволення позовних вимог, не спростовано твердження відповідача ОСОБА_2, що пиляння його замків, користування його гаражем, буде грубим порушенням його права власності.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача. Покази допитаних в ході судового розгляду свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ніяким чином не спростовують як доводів відповідача, так і висновків суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.319,321 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні особистим майном; третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М.Чуванова