Справа № 502/863/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради

про

встановлення факту належності житлового будинку та

визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом в якому вказали, що 17 січня 2008 року помер чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який на день смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (після перейменування Українська), 50 та після якого залишилося спадкове майно, яке складалося з житлового будинку з будівлями та спорудами розташованими за вищезазначеною адресою. Право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано. Позивачі відповідно до ст. 1261, 1268 ЦК України є єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 та спадщину, яка залишилася після його смерті, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як спадкоємці за законом прийняли шляхом фактичного прийняття, у звязку з тим, що були зареєстровані зі спадкодавцем за однією адресою. Позивачі як спадкоємці за законом звернулися до нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3 та їм приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 було надано розяснення, в якому зазначено, що відсутні відомості щодо реєстрації права власності житлового будинку на спадкодавця. Таким чином документ, який б підтверджував державну реєстрацію спадкових прав на житловий будинок по вул. Українська, 50 ОСОБА_3, померлого 17 січня 2008 року відсутній. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку.

В звязку з вищезазначеним позивачі просили суд ухвалити рішення, яким:

- встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Українська (до перейменування Кірова), 50 ОСОБА_3, померлому 17 січня 2008 року;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Українська, 50 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 17 січня 2008 року;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Українська, 50 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 17 січня 2008 року.

На дату розгляду справи, позивачі в судове засідання не зявилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, згідно яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача, Кілійської міської ради, повідомлений про дату та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 74-76 ЦПК України, в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі письмових заяв позивачів, представника відповідача, суд ухвалює рішення за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, заяву представника відповідача та надані докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 351094 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 15 травня 1984 року у м. Кілія РайЗАГС Кілійського району Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 67. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Іваненко». /а.с. 8/

Відповідно до свідоцтва про народження V-ЖД № 340496, зареєстрованого Кілійським Р/ЗАГС Кілійського району Одеської області, запис акта про народження № 161 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 129497, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 24, ОСОБА_3, помер 17.01.2008 року. /а.с. 9/

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради № 1114 від 17.05.2017 р., за адресою: м. Кілія, вул. Українська (Кірова), 50 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно довідки № 79 від 27.02.2017 р. наданої КПКРР «РБТІ», ОСОБА_3, є користувачем будинку № 50 розташованого в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Українська (колишня вул. Кірова) на підставі рішення виконкому Кілійської районної ради № 359 від 15.11.1988 р.

Відповідно до технічного паспорту, складеного Кілійським районним бюро технічної інвентаризації, садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Українська, 50 (колишня вул. Кірова) в м. Кілія Кілійського району Одеської області в цілому складається з: житлового будинку - літ. А; веранди літ. а; сараю - літ. Б; сараю - літ. В; сараю - літ Г; гаражу - літ. Д; навісу літ. д; убиральні літ. Е, надвірних споруд - № 1-7;І; навісу літ. в.

З інформаційного листа приватного нотаріуса ОСОБА_4 № 336/01-16 від 27.07.2016 р. вбачається, що правовстановлюючий документ на спадкове майно, відсутній та у разі відсутності необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку.

Згідно інформаційної довідки відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 47949483 від 02.06.2017 р. наданої Білгород Дністровською міською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Згідно інформаційної довідки відносно заповітів/спадкових договорів № 47949492 від 02.06.2017 р. наданої Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, заповіти та спадкові договори повязані з ОСОБА_3, у спадковому реєстрі відсутні.

Як вбачається з інформаційного повідомлення на офіційному сайті Кілійської міської ради в розділі «Рішення 5 сесії 7 скликання Кілійської міської ради», 15 січня 2016 року Кілійською міською радою було прийнято рішення №56-VII-5 «Про перейменування вулиці Кірова на вулицю Українська» без зміни поштових номерів. Рішення набрало чинності з дня офіційного оприлюднення в місцевих засобах масової інформації.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно /житлові будинки, будівлі, споруди тощо/ виникає з моменту завершення будівництва /створення майна/, прийняття його до експлуатації та державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок був збудований у 1991 році.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Крім цього, як зазначено в п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 р., - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Отже, положення ЦК України щодо виникнення права власності на відповідний будинок лише після державної реєстрації, на спірні правовідносини не розповсюджуються.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачі, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 17.01.2008 року прийняли спадщину, позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташований в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Українська (колишня вул. Кірова), 50 ОСОБА_3, померлому 17 січня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Українська, 50 та складається з: житлового будинку - літ. А; веранди літ. а; сараю - літ. Б; сараю - літ. В; сараю - літ Г; гаражу - літ. Д; навісу літ. д; убиральні літ. Е, надвірних споруд - № 1-7;І; навісу літ. в, - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 17 січня 2008 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з будівлями та спорудами, який розташований в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Українська, 50 та складається з: житлового будинку - літ. А; веранди літ. а; сараю - літ. Б; сараю - літ. В; сараю - літ Г; гаражу - літ. Д; навісу літ. д; убиральні літ. Е, надвірних споруд - № 1-7;І; навісу літ. в, - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 17 січня 2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6