Справа №265/3399/17
Провадження №2/265/1059/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів соціальної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів соціальної допомоги посилаючись на те, що з 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг за адресою фактичного мешкання: АДРЕСА_1. Допомогу було призначено з 12 лютого 2016 року по 11 серпня 2016 року та з 18 серпня 2016 року по 17 лютого 2017 року.

Чоловік відповідачки ОСОБА_2 також перебуває на обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб Лівобережного району з 10 лютого 2016 року та отримує щомісячну адресну допомогу у складі родини дружини.

Однак, згідно перевірки обґрунтованості видачі та достовірності документів, поданих для призначення грошової допомоги головним державним соціальним інспектором управління було встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна у володінні ОСОБА_1 є 1/3 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Крім того, згідно інформації з КЗ «Маріупольський навчально виховний комплекс «Ліцей школа № 48» Маріупольської міської ради Донецької області» син відповідачки ОСОБА_3 в даному закладі не навчається. Тобто відповідачка ОСОБА_1 при зверненні до управління 20 лютого 2017 року з питання подовження виплати допомоги надала недостовірну інформацію щодо факту навчання її сина.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що права на отримання допомоги на покриття витрат на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 12.02.2016 року по 11.08.2016 року та з 18.08.2016 року по 17.02.2017 року, що в сумі становить 26410,35 гривень, відповідачка не мала. Спеціалістами управління відповідачку було повідомлено про надмірно виплачені кошти та запропоновано добровільно їх внести на рахунок управління, але станом на 15 травня 2017 року сума боргу не погашена. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму виплачених надміру у вигляді адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам грошових коштів у розмірі 26410,35 гривень.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідачка в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, заперечувала проти задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (надалі в тексті рішення - Порядок) за її заявами від 12.02.2016 року та 18.08.2016 року призначено щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеній особі.

Відповідно до рішень УСЗН від 17.02.2016 року, 19.10.2016 року ОСОБА_1 була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на такі періоди: з 12.02.2016 року по 11.04.2016 рік, з 12.04.2016 року по 11.06.2016 рік, з 12.06.2016 року по 11.08.2016 рік, з 18.08.2016 року по 17.02.2017 рік відповідно (а.с.11,13).

З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись до УСЗН із заявами про призначення допомоги, ОСОБА_1 вказувала, що у будь-кого з членів сім,ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції немає (а.с.9, 10, 12, 14).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №82291179 від 14.03.2017 року, ОСОБА_1 має у власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 (а.с.6-7).

Частина 2 ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлює, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

При цьому, ч.1 цієї статті передбачає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

14 квітня 2014 року відповідно до указу в.о. Президента України, Голови Верховної Ради України Т.О.В. від 14 квітня 2014 року N 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" на території України розпочато проведення антитерористичної операції.

Згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а, Донецька і Луганська області визначені районами проведення антитерористичної операцiї з 07 квітня 2014 року.

Відповідно до п.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Кабінету Міністрів України доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

30 жовтня 2014 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м.Маріуполь включено до вказаного переліку.

02 грудня 2015 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р, знову затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, відповідно до якого, м.Маріуполь також включено до вказаного переліку.

Відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, в редакції, що діяла до 03.06.2017 року (надалі Порядок №505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення;

Доказів того, що м. Маріуполь, де знаходиться по проспекту Перемоги 1/3 частка квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_1, було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також те, що м.Маріуполь не відноситься до району проведення антитерористичної операції, що було б підставою для задоволення позову, суду не надано, внаслідок чого суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.10.2014 р. №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1276-р), оскільки п.6 Порядку №505 передбачає, що житлове приміщення, повинно бути розташоване саме в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а не в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Вказана позиція, на думку суду, також узгоджується з абз.2 п.6 Порядку №505, який було викладеного в новій редакції після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2017 р. №370, та який зараз передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 213-215, 218, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів соціальної допомоги, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Костромітіна