Єдиний унікальний номер 240/237/17 Номер провадження 22-ц/775/1141/2017
Єдиний унікальний номер 240/237/17 Головуючий у 1-ій інстанції Шинкаренко А.І.
Номер провадження 22-ц/775/1141/2017 Доповідач: Хейло Я.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів: Мірути О.А., Осипчук О.В.

при секретарі Яворському О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 22 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 12.11.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 10.05.2017 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Донька проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, працює, має постійний заробіток, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає. Просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 заробітку відповідача.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 22 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5 , до досягнення нею повноліття, починаючи з 11.04.2017 року.

З таким рішенням суду не погодився відповідач та в апеляційній скарзі просить змінити рішення в частини визначення розміру аліментів, стягнувши з нього на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/6 частини його заробітку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що ухвалюючи рішення суд не врахував його матеріальне становище, стан здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення , зокрема те, що він вже сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання сина ОСОБА_6 та загальний розмір заробітної плати після утримання аліментів та податків бути складати менш ніж 50% . Він працює у підземних умовах , потребує якісного харчування , останнім часом у нього погіршився стан здоров'я, що може призвести до переведення його на нижчеоплачувану роботу. Задовольняючи позов суд не прийняв до уваги, що позивач має на утриманні доньку від першого шлюбу та не з'ясував чи отримає позивач аліменти на її утримання та в якому розмірі. Вважає, що суд невірно застосував ст.182 СК України, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач та відповідач з 12.11.2013 р. перебували у шлюбі. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олександрівського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 38.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 10.05.2017 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с. 26).

Від шлюбу мають доньку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно довідки Очеретинської сільської ради від 03.04.2017 року № 154/02-28 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з доньками: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 5).

Згідно довідки, виданої управлінням соціального захисту населення Олександрівської РДА № 01/05-162 від 11 квітня 2017 року ОСОБА_3 отримує щомісячну допомогу по народженню дитини у розмірі 1075 грн. на місяць.

Відповідно до довідки про заробітну плату від 28.04.2017 року № 3909, ОСОБА_2 працює на ШУ «Білозерське» шахта «Піонер» ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" та за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року отримав заробітну плату у загальному у розмірі 41453,97 грн.

Згідно рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 13.10.2009 року ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з вересня 2009 року та до повноліття дитини (а.с. 25).

В судовому засіданні позивач проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, рішення суду залишити без зміни.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.61,63).

Апеляційний суд, заслухав позивача, вивчив матеріали справи та доводи апеляційної скарги,вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З урахуванням ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суду суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, ті якими доказами вони підтверджуються ; чи є інші фактичні дані , які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин .

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом,звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься і у частині 1 ст.3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вони посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину.

Відповідач проживає окремо від дитини, однак це не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідач має регулярний дохід, а тому відповідно до положень ст.183 СК України наявні підстави для визначення аліментів у частці від заробітку (доходу).

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.181 СК України)

Частина 2 ст.182 Сімейного Кодексу України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень , наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж

зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). Що ж до

максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» від 05.10.2016 року передбачає, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів , правильно застосувавши положення ст.ст.182,183 СК України, дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі ? частини заробітку, розмір аліментів встановлений судом відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки розмір відрахувань за двома рішеннями суду не буде перевищувати 50 відсотків заробітної плати відповідача.

Доводи апеляційної скарги відповідача в тієї частині, що розмір аліментів має бути зменшений оскільки позивач має отримувати аліменти на другу дитину від першого шлюбу не ґрунтуються на законі, оскільки ці обставини не позбавляють відповідача від обов'язку утримувати власну дитину.

Посилання у скарзі на можливе подальше переведення його на нижчеоплачувану роботу у зв'язку з погіршенням стану здоров'я суд не може прийняти до уваги, оскільки доводи відповідача про погіршення стану здоров'я не підтверджені належними доказами, а що стосується можливого переведення на нижчеоплачувану роботу, то частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у разі зміни у подальшому матеріального чи сімейного стану відповідача або за наявності інших передбачених законом обставин він не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом.

Висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на обставинах, які встановлені в судовому засіданні, наданих сторонами доказах, у відповідності з нормами матеріального і процесуального законодавства.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими, не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд визнає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,308,314,315 ЦПК України апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 22 травня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Головуючий : Судді: