Справа № 307/80/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П., суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі: Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 04 квітня 2017 року за позовом представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та державного нотаріуса Тячівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 про скасування договору купівлі-продажу та визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і державного нотаріуса ОСОБА_7 у січні 2017 р.

Після зміни позовних вимог просив скасувати договір купівлі-продажу житлового будинку № 25 по вул. Народній (Леніна) в с. Добрянське Тячівського району та визнати ОСОБА_2 власником цього будинку.

На обґрунтування зазначав, що ОСОБА_6 без згоди ОСОБА_2 і всупереч довіреності від продавця будинку ОСОБА_8 оформив указаний будинок на ОСОБА_4 та ОСОБА_5, хоча такий мав бути оформлений на ОСОБА_2 як платника грошових коштів за будинок.

Рішенням Тячівського районного суду від 04 квітня 2017 р. у позові відмовлено (а.с.74-77).

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про повне задоволення позову. Доводить про неналежну оцінку доказів. Указує, що оплатив будинок він, а ОСОБА_4 ніякого відношення до купленого будинку не має.

У письмових запереченнях і в судовому засіданні ОСОБА_9 не визнав скарги як безпідставної і просить залишити рішення суду без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення скасуванню із ухваленням нового, з таких мотивів.

Суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність позову. При цьому встановив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на законних підставах набули право власності на житловий будинок № 25 по вул. Народній у с. Добрянське Тячівського району. Натомість обраний позивачем спосіб захисту своїх інтересів законом не передбачений і належних підстав для визнання позивача власником указаного будинку немає.

Колегія суддів частково не погоджується із цим висновком через порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Згідно з положеннями ст. 303 ч.3 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, обєкта житлової нерухомості від 04.09.2015 р. сторонами (учасниками правочину) є ОСОБА_8 (продавець), від імені якої діяв ОСОБА_6 на підставі довіреності від 03.03.2015 р. за реєстровим номером 1-138, та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (покупці).

Указаний договір є предметом спірних правовідносин, однак продавець ОСОБА_8 як сторона оспореного правочину не залучена до участі в справі. При тому, що в матеріалах останньої містяться суперечливі дані щодо фактичної і правової позиції у спорі ОСОБА_8 Натомість цілком безпідставно залучені в якості відповідачів державний нотаріус і представник продавця ОСОБА_6

Верховний Суд України в п.26 постанови № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" розяснив, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Колегія суддів зауважує, що в порядку виконання вимог ст. 10 ЦПК України (щодо сприяння всебічному та повному зясуванню обставин справи) і ст. 130 ч.6 п.2 ЦПК (щодо вирішення питання про склад осіб, які братимуть участь у справі) суд першої інстанції мав усунути цей істотний недолік.

Про такий обов'язок суду йдеться також у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.09 р. № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду».

Тобто, за загальним процесуальним правилом суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість незалучення кого-небудь з них до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості.

У разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Оскільки суд першої інстанції залишив цю обставину (субєктний склад відповідачів) поза увагою, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних можливостей усунути вказане порушення, то оскаржене рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з процесуальних мотивів, що водночас не позбавляє зацікавлених сторін звернутися у суд із новим позовом до належних відповідачів.

З приводу предявленого позову колегія суддів також констатує, що всупереч положенням ст.ст. 30, 38 ЦПК України позивачем зазначений ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності, а не сам ОСОБА_2 як безпосередній учасник матеріально-правового спору. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника, однак процесуальний представник не заступає сторону в цивільному процесі (за винятком законних представників - батьків, опікунів, піклувальників), а діє поряд з нею, на захист її суб'єктивних прав і охоронюваних законом інтересів.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, ч.3, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

2.Рішення Тячівського районного суду від 04 квітня 2017 року скасувати.

3.У позові представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відмовити.

4.Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: