АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5546/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/789/528/17 Доповідач - Міщій О.Я.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю представника позивача-ОСОБА_13, представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.03.2017 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю "Медіа Дім Ріа", ОСОБА_6, Національної телекомпанії України ТОВ "Агенція"Тернопіль - медіа" про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачі поширили про нього недостовірну інформацію, чим порушили його особисті немайнові права. З урахуванням уточнених вимог просив визнати такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в інтернет виданні «20 хвилин» в публікації під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1» наступну недостовірну інформацію: «ІНФОРМАЦІЯ_1», «...до неї підійшли кілька чоловіків просто витягнули з натовпу, втиснули в кут. ... серед чоловіків вони упізнали ОСОБА_3. ...Вони намагались затягнути її в кабінет ... Звучали прямі погрози.» та зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДІА - ДІМ РІА» в особі філії № 5 товариства спростувати дану інформацію шляхом опублікування в черговому випуску інтернетвидання «20 хвилин» після набрання рішенням суду законної сили спростування в спецвипуску, чи в тій же рубриці, на тій самій полосі і тим самим шрифтом, в обсязі не меншому, що й спростовувана інформація.

Крім того, ОСОБА_3 просив визнати такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у телепрограмі «Новини» (загальний випуск) на Першому каналі у відеосюжеті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_10», наступну інформацію: «Її силою витяг із зали і вдарив головою об стінку син колишнього губернатора ОСОБА_7 - ОСОБА_3...», «почав трусити» її та «головою в стіну... гримнув...» та зобов'язати Національну телекомпанію України спростувати дану інформацію шляхом розміщення спростування в черговому випуску телепрограми «Новини» на Першому каналі після набрання рішенням суду законної сили в спецвипуску чи в загальному випуску в обсязі не меншому, що й спростовуваний відеосюжет.

Також позивач просив визнати такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену в друкованому засобі масової інформації «Нова Тернопільська газета» під № НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_4 - ІНФОРМАЦІЯ_5 року на 4 сторінці під заголовком «ОСОБА_4: «На нас напала група чоловіків спортивної статури» наступну інформацію: «...група чоловіків спортивної статури витягла з гурту і намагалась затягнути ОСОБА_4 у один з кабінетів школи. Жінку побили.»... «... до депутата підійшли кілька чоловіків спортивної статури, затягнули в кут і побили. Серед цих чоловіків помічник депутата упізнала ОСОБА_3 .... Вони погрожували ОСОБА_4...» та зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ «ТЕРНОПІЛЬ-МЕДІА» спростувати дану інформацію шляхом опублікування спростування в черговому випуску друкованого видання «Нова Тернопільська газета» після набрання рішенням суду законної сили в спецвипуску чи в тій же рубриці, на тій самій сторінці, полосі і тим самим шрифтом, в обсязі не меншому, що й спростовувана інформація

Позивач також просив визнати такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_6 р. ОСОБА_4 на власній сторінці у соціальній інтернет мережі Фейсбук такого змісту: «...У той момент, коли я стояла поруч із виходом, зайшов ОСОБА_3 та почав силоміць витягувати мене на коридор. ...під час того як ОСОБА_3 намагався мене затягнути до комірчини і я чинила опір, він «трусанув» мене два рази об стіну. Зі сторони ОСОБА_3 також лунали погрози...» та зобов'язати ОСОБА_4 спростувати дану інформацію шляхом опублікування спростування на власній сторінці у соціальній інтернет мережі Фейсбук у 10-денний строк після набрання рішенням суду законної сили, тим самим шрифтом, в обсязі не меншому, що й спростовувана інформація.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що зазначені публікації та аудіовізуальний сюжет, що поширені у засобах масової інформації у формі фактичних тверджень, є такими, що принижують його честь і гідність та ділову репутацію, оскільки не відповідають дійсності, формують негативну громадську думку про нього, як про особу, яка порушує закон, а також про його низькі моральні якості й етичні принципи.

Вказав, що відповідачі заподіяли йому моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях, зниженні його ділового престижу. Розмір шкоди оцінює в 20 000 грн., які просив стягнути з відповідачки ОСОБА_4

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27.03.2017 р. у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ТзОВ "Медіа Дім Ріа", ОСОБА_6, Національної телекомпанії України про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 15.03.2017 р. в частині позовних вимог до ТОВ «АГЕНЦІЯ «ТЕРНОПІЛЬ-МЕДІА» - провадження закрите, у зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на те, що рішення не відповідає обставинам справи та вимогам закону. ОСОБА_3 вказав, що поширена інформація не є оціночними судженнями, це твердження, які не відповідають дійсності. У зв'язку з цим, ОСОБА_3 зазначив, що суд помилково не застосував до правовідносин у даній справі вимоги ст. 277 ЦК України, яка передбачає право особи на спростування недостовірної інформації, особисті немайнові права якої порушено, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої здійснення свободи на вираження поглядів є обмеженою законом. Також суд не дослідив факту приниження честі, гідності та ділової репутації, що завдало позивачу моральних страждань, та помилково не застосував ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, згідно з якими моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Представник позивача - ОСОБА_9 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсязі та просила суд її задовольнити, з підстав викладених у апеляційній скарзі, та пояснила, що за вимогою про визнання такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача інформації, розміщеної в інтернетвиданні «20 хвилин» в публікації під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідачами є ТзОВ «МЕДІА ДІМ РІА» в особі філії № 5 ТзОВ «МЕДІА ДІМ РІА», ОСОБА_6, яка зазначена як автор публікації, та ОСОБА_1, як особа, яка надала інформацію; за вимогою про зобов'язання спростувати дану інформацію в черговому випуску інтернет видання «20 хвилин» є його засновник - Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДІА ДІМ РІА» в особі філії № 5 Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІА ДІМ РІА»; за вимогою про визнання такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача інформації поширеної ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у телепрограмі «Новини» (загальний випуск) на Першому каналі у відеосюжеті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_10» є Національна телекомпанія України, як особа, яка поширила інформацію та ОСОБА_4, як особа, яка надала інформацію (джерело інформації); за вимогою про зобов'язання спростувати дану інформацію відповідачем є Національна телекомпанія України; за вимогою про визнання такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача інформації поширеної в газеті «Нова Тернопільська газета» за № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5 року під заголовком «ОСОБА_4: «На нас напала група чоловіків спортивної статури», відповідачем є ОСОБА_1, як особа, яка надала інформацію (джерело інформації); за вимогою про визнання такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, інформації поширеної ІНФОРМАЦІЯ_6 р. ОСОБА_4 на власній сторінці у соціальній інтернет мережі Фейсбук, щодо вищевказаних обставин, відповідачем є ОСОБА_4

Також представник позивача - ОСОБА_9 зазначила, що доводи НТКУ щодо начебто недоведення позивачем поширення вказаного аудіовізуального твору та невикористання права на спростування даної інформації не відповідають закону, оскільки запис даного аудіовізуального сюжету долучений в суді першої інстанції відповідно до вимог ст. 165 ЦПК України на матеріальному носії (диску) як речовий доказ та досліджений відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України, а право особи на звернення до суду в разі поширення засобами масової інформації недостовірної інформації, яка порушує особисті немайнові права фізичної чи юридичної особи, є безумовним, згідно з ч.2 ст. 124 Конституції України.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_10 відносно задоволення апеляційної скарги заперечила, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що у справі відсутні докази поширення відповідачами недостовірної інформації та порушення права позивача.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно із ст. 10 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована згідно Закону України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватись своїх поглядів і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку, ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять перевірені фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно ч.ч. 1, 4, 6 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв'язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Як зазначено у пункті 15 постанови Пленум Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. У пункті 20 наведеної постанови зазначено, що з огляду на положення статті 32 Конституції України, належить розрізняти справи про захист гідності, честі чи ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації (права на відповідь) від справ про захист інших особистих немайнових прав, зокрема, перелічених у статті 270 ЦК, порушених у зв'язку з поширенням про особу інформації, недоторканість якої спеціально охороняється Конституцією та законами України і поширення якої може завдати моральну шкоду навіть у випадку, якщо ця інформація відповідає дійсності і не порочить гідність, честь чи ділову репутацію. Тобто, якщо інформація, яка порушує особисті немайнові права особи, є достовірною, вимоги про її спростування не можуть бути задоволені.

Судом першої інстанції установлено факти надання та поширення інформації у засобах масової інформації та соціальній інтернет мережі, яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати. Так, представник позивача падала оригінал газети «Нова Тернопільська газета» під № НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5 року; викопіювання зі сторінки інтернетвидання «20 хвилин» від ІНФОРМАЦІЯ_2 р., власником якого є ТОВ «МЕДІА ДІМ РІА», з розміщенням публікації ОСОБА_6 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», з посиланням на цифровий та символьний ідентифікатор доменних імен - інтернетадресу ІНФОРМАЦІЯ_8, яка на момент подання позову та ухвалення рішення містила вказану публікацію; надала на матеріальному носії (диску) запис аудіовізуального сюжету, поширеного ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у телепрограмі «Новини» (загальний випуск) на Першому каналі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_10» з посиланням на інтернетадресу ІНФОРМАЦІЯ_9, яка на момент подання позову та ухвалення рішення містила вказаний відеосюжет; надала викопіювання зі сторінки ОСОБА_4 у соціальній інтернетмережі Фейсбук за ІНФОРМАЦІЯ_6 р. з посиланням на інтернетадресу ІНФОРМАЦІЯ_11), яка на момент подання позову та ухвалення рішення містила інформацію, яку позивач просить спростувати.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_11 визнали, що надали для поширення та поширили інформацію, щодо подій ІНФОРМАЦІЯ_2 р., однак зазначили, що відомості є достовірними, і описані події дійсно відбулись у приміщенні школи № 23 м. Тернополя.

Зокрема, ОСОБА_4 пояснила, що позивач силоміць витягнув її із зали, де відбувалось нагородження учасників змагань, на коридор, де затиснув в кут, погрожував, намагався завести в кабінет школи, а потім, взявши за руки, "трусанув", в результаті чого вона вдарилась головою у стіну. Ці події відповідачка описала на власній сторінці у Фейсбук, а також дала інтерв'ю у телепрограмі "Новини" на Першому каналі.

Відповідачка ОСОБА_1, яка була очевидцем подій, підтвердила пояснення ОСОБА_4 і вказала, що в інтернетвиданні "20 хвилин", власником якого є ТОВ "Медіа Дім Ріа", в публікації журналістки ОСОБА_6 з її слів розповсюджено інформацію про події, які дійсно відбулись ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Вона бачила, як стався конфлікт між сторонами, в ході якого позивач, застосовуючи фізичну силу, витягнув з натовпу ОСОБА_4, втиснув її в кут, намагався затягнути її в кабінет , звучали погрози.

Крім того, ОСОБА_1 пояснила, що вказана інформація з її слів була також поширена в друкованому засобі масової інформації "Нова Тернопільська Газета" НОМЕР_2 за ІНФОРМАЦІЯ_7 - ІНФОРМАЦІЯ_5 р., де вона повідомила, що ОСОБА_4 побили.

Суд при вирішенні спору взяв до уваги вказані пояснення, а також інші докази, які згідно ст. 277 ЦК України, ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України подані відповідачами.

Так, ОСОБА_4 долучила до матеріалів справи виписки з Тернопільської університетської лікарні та Хмельницької обласної лікарні, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні. Із змісту виписок із вказаних лікувальних закладів видно, що відповідачка скаржилась на головний біль та нудоту після отримання удару головою об стіну. Після виписки, 04.04.2016 р. з Хмельницької обласної лікарні констатовано, що у відповідчки виявлено стан після закритої черепно - мозгової травми ІНФОРМАЦІЯ_2 р. (а.с. 93-95,169).

ОСОБА_4 також звернулась із заявою в чергову частину ВП ГУНП в Тернопільській області про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 у приміщенні школи № 23 м. Тернополя заподіяв їй тілесні ушкодження.

Із змісту письмових пояснень відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_4, поданих апеляційному суду, долученої до матеріалів справи постанови про закриття кримінального провадження від 31.05.2017 р. видно, що у цій справі проведено судово - медичну експертизу, якою встановлено, що утворення ЗЧМТ ІНФОРМАЦІЯ_2 р. у ОСОБА_4 не виключається в час та за обставин, вказаних відповідачкою.

В письмових поясненнях відповідачі зазначили також, що відповідно до постанови від 31.05.2017 р. кримінальне провадження за заявою ОСОБА_4 закрито за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, однак встановлено факт спричинення діями позивача легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4

Вказані пояснення підтверджуються постановою про закриття кримінального провадження від 31.05.2017 р., яку згідно ч. 2 ст. 303 ЦПК України долучено до матеріалів справи.

Допитані в суді свідки ОСОБА_3, ОСОБА_12 пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. вони перебували у школі № 23 м. Тернополя, де проводився спортивний турнір. Між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбувся словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 не заподіяв ОСОБА_4 будь - яких ушкоджень.

Представник ОСОБА_3 в апеляційному суді пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в школі № 23 м. Тернополі під час словесного конфлікту ОСОБА_3 як вихований чоловік намагався вивести ОСОБА_4 в коридор для продовження розмови.

Враховуючи подані сторонами докази, взявши до уваги позицію позивача, який не заперечує, що мав словесний конфлікт у час та в місці, вказані ОСОБА_4, колегія суддів вважає правильним висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Крім того, слід погодитись з висновком суду про те, що твердження відповідачів, які використали спеціальні мовні засоби для створення враження у читачів щодо описаних подій, є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Зокрема, вживання гіпербол " накинулись у школі", "витягнули з натовпу", "втиснули в кут", хотіли "затягнути в кабінет" "звучали погрози"є оціночними судженнями в контексті повідомлення щодо намагання вивести особу, яка зайнята своїми справами, для розмови в інше приміщення. Такі судження спрямовані для підсилення емоційних переживань читачів та глядачів і не містять конкретних фактичних даних.

У випадку,якщо позивач вважає, що зазначені оціночні судження принижують його честь, гідність та ділову репутацію він може скористатись своїм правом на відповідь з метою обгрунтування безпідставності поширених відомостей, надавши їм іншу оцінку.

Колегія суддів також вважає правильним висновок суду про те, що відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, оскільки позивач не довів настання моральних страждань внаслідок дій відповідачів.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 27.03.2017 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Я. Міщій