Провадження №2-о/225/311/2017
Справа №225/3310/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне і вмотивоване)

22 червня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Довженко О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,

заявника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області у м.Торецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Торецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити, що 23.11.2014 року вона, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Ясинувата Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в м.Макіївка Донецької області, Україна, народила дитину жіночої статі ОСОБА_2.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-НО №361067 від 05.11.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №159.

Від зазначеного шлюбу 23.11.2014 року, перебуваючи в Перинатальному центрі м.Макіївки Донецької області, заявниця народила доньку ОСОБА_2, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження №1001 від 23.11.2014 року.

03.12.2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану м.Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області заявницею було отримано свідоцтво про народження дитини серії І-НО №600256, актовий запис №263.

Однак, в подальшому заявниці стало відомо, що отримане нею свідоцтво про народження дитини органами державної влади України не визнається, у зв'язку з тим, що останнє видане в грудні 2014 року на території не підконтрольній українській власті

Таким чином з метою оформлення державної реєстрації народження доньки ОСОБА_2, та отримання свідоцтва про народження встановленого в Україні зразка, заявниця звернулась із відповідною заявою до Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Проте, за результатами такого звернення заявницею отримано письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження №1524/15.16-29 від 20.06.2017 року (а.с.19). В якості правової підстави для відмови у проведенні державної реєстрації народження відділом державної реєстрації актів цивільного стану зазначено, що представлені заявником на підтвердження факту народження дитини документи вимогам наказу Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, не відповідають.

Таким чином, вичерпавши всі можливі засоби щодо реєстрації народження доньки, заявниця змушена була звернутись із заявою про встановлення факту народження дитини до суду.

Заявниця у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, наполягала на їх задоволенні. До початку розгляду справи по суті уточнила позовні вимоги, просила окрім встановлення факту народження нею 23.11.2014 року дитини жіночої статі - ОСОБА_2, матір'ю дитини записати ОСОБА_1, батьком - ОСОБА_3.

Представник заінтересованої особи Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву №1563/15.16-17 від 22.06.2017 року про розгляд справи за його відсутності. Окрім іншого, в заяві реєстраційний орган зазначив, що підставою для державної реєстрації народження дитини є документи, визначені центральним органом виконавчої влади України, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя. Натомість, представлені заявником документи вказаним вимогам не відповідають, тому єдиною підставою для державної реєстрації народження в даних випадках є відповідне рішення суду.

В судовому засіданні 22.06.2017 року, до початку розгляду справи по суті, судом задоволено письмове клопотання заявника від 22.06.2017 року та залучено до участі у справі в якості свідка, згідно зі ст.136 ЦПК України, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Дослідивши матеріали даної справи, вивчивши надані докази в їх сукупності, заслухавши покази свідків, судом встановлено наступне:

згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО №361067 від 05.11.2014 року, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №159, заявниця по справі знаходиться у шлюбі з андросовим ОСОБА_5. (а.с.10).

Судом встановлено, що від вказаного шлюбу заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народила у м.Ясинувата Донецької області доньку ОСОБА_2, про що останній було видане медичне свідоцтво про народження №1001 від 23.11.2014 року.

03.12.2014 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану м.Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області заявницею було отримано свідоцтво про народження дитини серії І-НО №600256, актовий запис №263 (а.с.11). Матір'ю дитини в зазначеному свідоцтві зазначено ОСОБА_1, батьком - ОСОБА_3.

При цьому, суд зауважує на тому, що отримане свідоцтво про народження на непідконтрольній території в період з 01.12.2014 року і по сьогоднішній день, навіть якщо воно видане на українському бланку та з українською печаткою, вважається недійсними на території України, оскільки відповідні записи про народження не внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Також, в якості доказів у справі заявником суду надані обмінну карту пологового відділення "Ясинуватська центральна районна лікарня"; результат обстеження крові №196 від 08.05.2014 року, виданий МЦ "Глорі - Донецьк"; результати комбінованого скринінгу в період першого триместру від 19.05.2014 року Донецького обласного спеціалізованого центру медичної генетики та перенатальної діагностики; протокол ультразвукового обстеження в період другого триместру від 16.07.2014 року Донецького обласного спеціалізованого центру медичної генетики та перинатальної діагностики; протокол ультразвукового обстеження в період першого триместру від 19.05.2014 року Донецького обласного спеціалізованого центру медичної генетики та перинатальної діагностики; результат обстеження крові від 15.04.2014 року, виданий МЦ "Глорі - Донецьк"; довідка №524/04 від 05.06.2017 року, видана Перинатальним центром м.Макіївки Донецької області на ім'я ОСОБА_6, в якій зазначено, що заявниця знаходилась в акушерському відділенні Перинатального центра м.Макіївка у період з 22.11.2014 року по 28.11.2014 року. (а.с.12-18).

Окрім того, факт народження у ОСОБА_1 23.11.2014 року у м.Макіївка Донецької області в Перинатальному центрі м.Макіївка Донецької області дитини жіночої статі підтверджується наданими під присягою показами свідків: ОСОБА_3, який є чоловіком заявниці, та ОСОБА_4, яка є дружиною рідного брата чоловіка заявниці. Свідки викладені в заяві факти повністю підтверджують.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення заяви, суд виходив з наступного:

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», територія м.Макіївка Донецької області, де, як зазначає заявник, народилась її донька - ОСОБА_2, на даний час є тимчасово окупованою територією.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів від 7 листопада 2014р. №1085 зі змінами та доповненнями, м.Маківка Донецької області віднесено до населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження через окупацію території незаконними збройними формуваннями, у зв'язку з чим всі документи, видані органами так званої «Донецької Народної Республіки», є недійсними та юридичних наслідків не створюють.

Таким чином, отримання документів про народження дитини в зазначених органах не тягне настання для заявника юридичних наслідків, зокрема, вона позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження своєї дитини та отримати свідоцтво про народження встановленого на території України зразка.

У звязку із неможливістю виконання повноважень Відділами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької та Луганської областей в районі проведення антитерористичної операції, їх повноваження здійснюють Відділи державної реєстрації актів цивільного стану за межами цих територій. Кожен громадянин України, який переселився з району проведення антитерористичної операції, має право звернутися до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану на його вибір для вирішення питань, що входять до їх компетенції.

Бланки суворої звітності, у тому числі документи про державну реєстрацію актів цивільного стану, які були видані на цих територіях після 01.12.2014 року, не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України та юридичних наслідків не створюють.

В той же час, відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.147 Сімейного Кодексу України, по батькові дитини визначається за іменем батька.

Відповідно до ст.133 Сімейного Кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Положеннями ч.1 ст.7 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Згідно з ч.ч.2,3,4 ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

При цьому, згідно з ч.3 ст.257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, що визначена Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, її батьків.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку щодо наявності об'єктивних перешкод для проведення державної реєстрації народження дитини та, відповідно, наявності правових підстав для задоволення заявлених вимог.

Керуючись ч.1 ст.122 СК України, ст.ст.10,60,212,214,215,223,234,256, 257-1 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги - задовольнити.

Встановити факт, що 23.11.2014 року ОСОБА_1, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Ясинувата Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в м.Макіївка Донецької області, Україна, народила дитину жіночої статі ОСОБА_2.

Записати матір'ю дитини ОСОБА_2, громадянку України - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Записати батьком дитини ОСОБА_2, громадянина України - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя