Справа № 418/359/17
22.06.2017 року Міловський районний суд Луганської області
у складі: головуючого-судді Гуцола М.П.
секретаря Ворожейкіна О.С.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням і зняття з реєстраційного обліку , -
до суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням і зняття з реєстраційного обліку.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3. У зазначеному домоволодінні з її згоди були зареєстровані ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, які фактично не проживають у вказаному будинку з початку 2016 року, в зв`язку з чим позивач просить визнати їх такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову.
Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, будучи відповідно до ст. 74 ч.9 ЦПК України належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилися, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали, в зв'язку з чим суд у відповідності зі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
Суд, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними письмовими доказами приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04.12.1985 року ОСОБА_1 є власником домоволодіння (зареєстровано Міловським БТІ за № 2/52 від 02.01.1985 року).
Позивач стверджує, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з початку 2016 року за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_3, не проживають, комунальні послуги не сплачують, та ніякої участі в утриманні даного житла не приймають, та ним не користуються.
На даний час факт реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 негативно впливає на її матеріальне забезпечення, оскільки вона не має права отримувати будь-яку матеріальну допомогу від держави та вільно розпоряджатись своєю приватною власністю.
Згідно ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відносяться до категорії осіб, за якими зберігається право на житлове приміщення у зв'язку з тимчасовою їхньою відсутністю строком більше шести місяців, як зазначено в ст. 71 ЖК України.
Суд вважає, що реєстрація відповідачів перешкоджає власнику будинку в здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4,15 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 386, 391, ЦК України, ст. 71 ЖК України, -
позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3, втратили право користуватися жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.
Копію заочного рішення направити сторонам не пізніше 3- днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разів залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відрахуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Луганської області, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області шляхом її направлення через Міловський районний суд, протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Гуцол М.П.