УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Дем'яносова М.В., СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго», третя особа - ОСОБА_5, про зобов'язання підключити будинок до електроенергії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 рокуОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» (далі - ПАТ «ЕК «Житомиробленерго»), у якому зазначала, що 22 липня 2015 року працівники Коростишівського РЕМ без попереджень відключили будинок АДРЕСА_1, у якому вона проживає, від електропостачання. Будинок належить на праві власності її тітці ОСОБА_5, яка проживає в іншому місті та цим будинком не користується. Вона проживає та зареєстрована у будинку з дозволу власника. У даному житлі разом із нею проживають донька та онук, який є інвалідом. Діями працівників відповідача її сім'ї причинені незручності, оскільки відсутня можливості приготувати їжу та зберігати продукти. Відповідач на її письмові звернення не реагує. Враховуючи викладене, просила зобов'язати відповідача підключити будинок АДРЕСА_1 до електропостачання.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18 жовтня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, щовласником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 (а. с. 11, 12).

Власник у будинку не проживає. Натомість у ньому проживає позивач із сім'єю.

Між власником будинку та позивачем склалися непрості відносини.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24 жовтня 2012 року, ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні позову про виселення ОСОБА_4 (а. с. 4−6).

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 19 грудня 2013 року, відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову до ОСОБА_5 про визнання права користування спірним будинком (а. с. 89, 90).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 січня 2014 року, яким було зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звільнити житловий будинок, та рішення апеляційного суду Житомирської області від 27 березня 2014 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 було відмовлено, скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с. 8, 9).

З фотокопії паспорта ОСОБА_4 вбачається, вона знята з реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 19 квітня 2013 року (а. с. 79, зворот).

З відповіді Коростишівського РС УДМС України у Житомирській області від 16 липня 2015 року № 22/1098 на ім'я ОСОБА_5 вбачається, що поновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, вчинене 18 квітня 2014 року за її заявою - скасовано (а. с. 81).

Із заяви-попередження ОСОБА_5 від 27 червня 2013 року вбачається, що ОСОБА_5 попереджала ОСОБА_4 про розірвання з 27 вересня 2013 року усного договору найму житла і просила звільнити житловий будинок АДРЕСА_1 (а. с. 86).

Між відповідачем та ОСОБА_5 16 січня 2006 року укладено договір про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_1 (а. с. 19, 20).

ОСОБА_5 звернулася до Коростишівського РЕМ ПАТ «ЕК «Житомиробленерго» із заявою від 20 липня 2015 року щодо проведення відключення електроенергії за вищевказаною адресою (а. с. 22). До заяви були додані документи, які підтверджували особу заявниці та право власності на житловий будинок.

Відповідно до положень п. 6 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, енергопостачальник 22 липня 2015 року припинив подачу електричної енергії на об'єкт споживача шляхом відключення на межі розподілу, тобто електропостачання до житлового будинку було припинено (а. с. 23).

Починаючи з 23 липня 2015 року позивач зверталася до відповідача із заявами про підключення будинку до електроенергії, але постачання електричної енергії до житлового будинку не відновлено (а. с. 104, 105).

Відповідно до п. 7 Правил користування електричною енергією для населення для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією.

Враховуючи, що власником спірного будинку залишається ОСОБА_5, а позивачка не надала суду доказів наймання спірного житла, то ОСОБА_5, а не позивачу, належить право володіння, користування та розпорядження житловим будинком АДРЕСА_1 у тому числі право відключити або підключити свій будинок до електроенергії.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Дем'яносов М.В. Ступак О.В.