Справа № 222/354/17
Провадження № 2/222/196/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

при секретарі Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське в порядку ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 25.11.2009 року відповідачка ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, згідно укладеного між сторонами договору № б/н від 25.11.2009 року. Згідно п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідачка зобовязалася повертати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, однак нею не виконуються належним чином зобовязання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання. Станом на 28.02.2017 року відповідачка має заборгованість в сумі 54070,09 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 5296,32 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 42710,91 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 3250,00 грн., а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 2562,86 грн. штраф (процентна складова). В звязку з чим просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 54070,09 грн. за кредитним договором № б/н від 25.11.2009 року та судові витрати у виді судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але в позовній заяві просив справу розглянути без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, місце і час розгляду справи.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі в звязку з пропущенням позивачем строку позовної давності, оскільки протягом трьох років з дня закінчення строку на виконання грошового зобовязання позивач не звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів. Крім цього, зазначає, що відповідачка повністю погасила суму боргу та відсотки за користування кредитом.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу в порядку ст. 197 ЦПК України у відсутність незявившихся учасників процесу.

Розглянувши письмову заяву представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 25.11.2009 року відповідачка ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з анкетою-заявою про бажання отримати кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць із розрахунку 360 днів на рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В вищевказаній анкеті-заяві є підпис відповідачки ОСОБА_2 про те, що вона ознайомлена та згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення у письмовому вигляді, т.б. відповідачка прийняла зазначені умови споживчого кредиту.

Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідачки перед ПАТ КБ «Приватбанк» за договором № б/н від 25.11.2009 року, станом на 28.02.2017 року становить 54070,09 грн., з яких: 5296,32 грн. залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 42710,91 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3250,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 2812,86 грн. заборгованість по судовим штрафам.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із ч.1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Також, слід зазначити, що 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст. 2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобовязаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно п. 5 ч. 2 цього Розпорядження с. Зоря Нікольського (Володарського) району Донецької області, де зареєстрована та фактично проживає відповідачка ОСОБА_2, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте, 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження № 1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року № 1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа № 826/18330/14).

Згідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено с. Зоря Нікольського (Володарського) району Донецької області.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки на теперішній час с. Зоря Нікольського (Володарського) району Донецької області, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідачку ОСОБА_2 і звільняють її від обовязку по оплаті пені та штрафів на користь ПАТ КБ «Приватбанк», з урахуванням положень ст. 5 ЦК України та ст. 58 Конституції України.

Отже, позивачем безпідставно в порушення вимог зазначеного Закону нараховані: пеня в сумі 3250,00 грн. та штрафи в сумі 250 грн. (фіксована частина) та 2562,86 грн. (процентна складова), а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Таким чином, враховуючи, що відповідачці ОСОБА_2 було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобовязань, але ж вона їх належним чином не виконала, суд вважає, що з неї слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.11.2009 року, яка утворилась станом на 28.02.2017 року в розмірі 48007,23 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 5296,32 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 42710,91 грн., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині.

Суд не бере до уваги доводи сторони відповідача з приводу того, що відповідачка повністю погасила суму боргу та відсотки за користування кредитом, оскільки з цього приводу жодних доказів суду не надано, а заявлені стороною позивача вимоги підтверджені й доведені дослідженими в судовому засіданні доказами.

Також слід зазначити, що суд до спірних правовідносин не застосовує строки позовної давності, на застосуванні яких наполягав представник відповідачки, з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 261, 265 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В силу вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України закінчення строку позовної давності (спливу позовної давності) до предявлення позову є підставою для відмови в позові.

Як встановлено судом, згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, а саме з 25.11.2009 року. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

За п. 4.8 вищевказаних Умов банк зобовязаний подовжити строк дії картки з новою датою закінчення строку дії, при наявності коштів в межах платіжного ліміту на відповідному картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картрахунку.

За змістом п. 9.3 Умов та правил надання банківських послуг картрахунок відкритий на невизначений час, за виключенням настання подій, визначених у п.п. 9.6, 9.7, зокрема при нульовому залишку коштів на неактивному рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1.3 розділу ІІ «Правила користування платіжною карткою» Умов та правил надання банківських послуг, з якими ОСОБА_2 була ознайомлена під час написання заяви про укладення договору, по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку і при дотримання інших умов продовження, передбачених Договором.

Відповідачка ОСОБА_2, досягнувши із кредитором погодження у відповідності з ч.4 ст. 202 ЦК України про лонгацію договору, маючи, як встановлено судом, заборгованість внаслідок нездійснення платежів, із заявою про закінчення кредитного договору чи про розірвання кредитного договору, чи про закриття картрахунку до позивача не зверталась. Платіжна картка, при продовжуваних зобовязальних відносинах, що не завершились належним виконанням, активна на погашення і не закрита.

Таким чином, у звязку з незаявленням відповідачкою ОСОБА_2 вимог про розірвання або про закінчення дії кредитного договору, він не припинив свою дію, строк договору було продовжено сторонами конклюдентними діями, з огляду на узгоджені умови, а тому строки давності стороною позивача порушено не було, в звязку з чим підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивачем при зверненні до суду було сплачено вірну суму судового збору в розмірі 1600,00 грн. і суд задовольнив 88,79 % заявлених позивачем позовних вимог від суми 54070,09 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційна розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1420,64 грн., решта суми судового збору пропорційна розміру позовних вимог, в яких позивачу відмовлено, стягненню на користь останнього не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-61, 88, 169, 197, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 256, 257, 260, 261, 267, 526, 530, 610, 611, 629, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (розрахунковий рахунок № 3111, МФО 305299, ) 5296 (пять тисяч двісті девяносто шість) гривень 32 копійки заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.11.2009 року, яка виникла станом на 28.02.2017 року, 42710 (сорок дві тисячі сімсот десять) гривень 91 копійка - заборгованість за відсотками за користування кредитом та судові витрати у виді судового збору в розмірі 1420 (одна тисяча чотириста двадцять) гривень 64 копійки, а всього 49427 (сорок девять тисяч чотириста двадцять сім) гривень 87 копійок.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Подліпенець