РІШЕННЯ

іменем України

19 липня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бібіка О.В.

за участю секретаря - Кошевої А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Зміївської міської ради Харківської області, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, 3-тя особа: ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Зміївської міської ради Харківської області з вимогами: визнати на ними право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Змієві Харківської області матері та дружини ОСОБА_5 по 1/2 частині житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Змієві Харківської області померла рідна сестра ОСОБА_5 - ОСОБА_6.

ОСОБА_6 на момент смерті була одинокою, хворою та потребувала стороннього догляду, а тому за адресою її реєстрації (АДРЕСА_2) постійно проживала ОСОБА_5, на ім'я якої ОСОБА_7 за життя (17.04.2001 року) склала заповіт, згідно умов якого заповідала все належне їй на час смерті майно ОСОБА_8

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт постійного проживання ОСОБА_8 разом з її сестрою на момент смерті підтверджується актом, що складений депутатом Зміївської міської ради у присутності свідків.

Тобто, ОСОБА_8 прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

За життя ОСОБА_6 на праві особистої приватної власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 (літ. А-1, загально площею 50,50 кв.м., житлова площа 40,60 кв.м.) з надвірними будівлями, що підтверджується: - даними технічного паспорту на житловий будинок за наступною адресою: АДРЕСА_3, з якого вбачається, що будинок було збудовано у 1942 році (дані на будинок наявні в інвентаризаційній справі №284 КП „Зміївське БТІ"); - довідкою КП „Зміївське БТІ" №1057 від 02.02.2016 року, якою підтверджено, що згідно архівних матеріалів БТІ, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 належав в цілому ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 за життя не оформлялося, що підтверджується записами технічного паспорту на вказаний житловий будинок.

ОСОБА_7 за життя склала заповіт на ім'я ОСОБА_5, а тому має місце спадкування за заповітом.

На момент смерті ОСОБА_7 у вказаному вище будинку ніхто не був зареєстрований, але станом на момент смерті ОСОБА_7 постійно проживала ОСОБА_5, на ім'я якої ОСОБА_7 за життя і склала заповіт.

До нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 ніхто не звертався.

З урахуванням прийняття ОСОБА_8 спадщини після смерті ОСОБА_7 вона (спадщина) належала їй (ОСОБА_8.) фактично.

ОСОБА_8 за життя не переоформляла на своє ім'я право власності на вказаний житловий будинок, оскільки ОСОБА_7 не передавала їй правовстановлюючого документу на будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Змієві Харківської області померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1

ОСОБА_2 та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Змієві Харківської області ОСОБА_8 перебували у ареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2.

Останнім місцем реєстрації та проживання померлої була наступна адреса: АДРЕСА_4

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, яка складається із успадкованого нею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Змієві Харківської області ОСОБА_6 житлового будинку за наступною адресою: АДРЕСА_3 (літ. А-1, загально площею 50,50 кв.м, житлова площа 40,60 кв.м) з надвірними будівлями.

Станом на момент смерті ОСОБА_8 разом з нею за однією адресою був зареєстрований та постійно проживав ОСОБА_2, а також син - ОСОБА_1.

При цьому, ОСОБА_5 за життя (27.09.2014 року) склала заповіт, згідно умов якого заповідала все належне їй на день смерті майно онукові ОСОБА_4, який спадщину після смерті бабусі не приймав і на неї не претендує.

Таким чином існує 2 спадкоємці 1-ї черги, за законом, які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Змієві Харківської області ОСОБА_5.

Після звернення у 2017 році до Зміївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, було вказано нотаріусом на те, що факт проживання зі спадкодавцем за однією адресою підтверджується тільки реєстрацією (мається на увазі прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6) і, крім того, необхідно надати правовстановлюючий документ на будинок (свідоцтво про право на спадщину), однак, що надати такого документу не має можливсті, так як ОСОБА_8 не отримувала такого документу від ОСОБА_6, було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 та їх представник ожко Д.О. не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами фіксування, на задоволенні позовної заяви наполягають.

Представник відповідача Зміївської міської ради по довіреності ОСОБА_9 подала заяву, в якій просила провести судове засідання за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на думку суду.

Третя особа ОСОБА_4 подав заяву, де його підпис нотаріально засвідчений, в якій зазначив, що не заперечує проти визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_8, просив розглянути справу за його відсутністю.

Розгляд справи проведено за відсутності сторін та інших осіб, які беруть участь у справі за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Зміїв Харківської області померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3

За життя 17.04.2001 року ОСОБА_6 склала заповіт, згідно умов якого заповідала все належне їй на час смерті майно ОСОБА_8 (а. с. 28).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (літ. А-1, загально площею 50,50 м2, житлова площа 40,60 м2) з надвірними будівлями, що підтверджується, що підтверджується даними технічного паспорту на житловий будинок та довідкою КП „Зміївське БТІ" №1057 від 02.02.2016 року, з якої вбачається, що згідно архівних матеріалів БТІ, житловий будинок за адресою:: АДРЕСА_3 належав в цілому ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину. (а.с. 29-32, 33)

На момент смерті ОСОБА_7 у вказаному вище будинку, окрім неї, ніхто не був зареєстрований. (а.с. 34, 35-37, 45).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Зміїв Харківської області померла ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4

З 12.07.1957 року ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2. (а. с. 39).

В шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився син ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва НОМЕР_5

За життя, 27.09.2014 року ОСОБА_8 склала заповіт, за яким все своє майно, де б воно не знаходилося, з чого б не складалося і взагалі , все те, що їй буде належати на день смерті заповідала ОСОБА_4. (а.с. 43)

ОСОБА_4 є онуком померлої ОСОБА_8, а сином ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_6

Як вбачається з копії будинкової книги, на момент смерті ОСОБА_8 за адресою її реєстрації: АДРЕСА_5 були зареєстровані та проживали чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 (а. с. 54-63).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, трудових відносин.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ЦК України передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У той же час, згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, 05.08.1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30 липня 2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства Юстиції України № 19-32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Нотаріальний процес оформлення спадщини регламентовано п. 4.15. "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затв. наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зарєстр. в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Отже, колізія закону щодо виникнення права власності на нерухоме майно, яке відноситься до спадкової маси за законодавством, що діяло на час створення об'єкту нерухомості та відсутність державної реєстрації речового права на ім'я спадкодавця на час оформлення спадкових прав, унеможливлює в нотаріальному порядку оформити спадщину.

В матеріалах справи міститься інформація про проведення технічної інвентаризації та виготовлення технічного паспорта на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_6 що є спадковим майном, яке залишилось після смерті ОСОБА_6

ОСОБА_8 прийняла спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак не оформила свої спадкові права.

Тобто, відбувся перехід права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_7 у зв'язку з спадкуванням.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 спадщину не приймав, проти задоволення позову не заперечував. Отже, має місце спадкування за законом.

Позивачі є спадкоємцями першої черги, прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оформити спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_8 не мають можливості за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Таким чином, оскільки позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 (літ. А-1, загально площею 50,50 кв.м., житлова площа 40,60 кв.м.) з надвірними будівлями, за кожним має бути визнане судом.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Змієві Харківської області матері - ОСОБА_5 на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 (літ. А-1, загально площею 50,50 кв.м., житлова площа 40,60 кв.м.) з надвірними будівлями.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Змієві Харківської області дружини - ОСОБА_5 на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 (літ. А-1, загально площею 50,50 кв.м., житлова площа 40,60 кв.м.) з надвірними будівлями.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Головуючий: