Справа № 308/9627/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Шепетко І.О.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради, третя особа Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ЕНД Ю ГРУП» про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Ужгородської міської ради, третя особа Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ЕНД Ю ГРУП» про визнання незаконним та скасування пункту 1.5 рішення №359 Ужгородської міської ради від 30.08.2016, яким надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки з подальшою передачею її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «БІ ЕНД Ю ГРУП» для будівництва та обслуговування інженерної споруди.

Через канцелярію суду представником відповідача подано клопотання про закриття провадження по справі з тих підстав, що розглядається спір з субєктом владних повноважень щодо його рішення, яке носить дозвільний характер, і тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, що також підтверджується практикою Верховного суду України.

В судове засідання представник відповідача не зявилася, надала заяву про розгляд клопотання про закриття провадження за її відсутності, на клопотанні наполягає.

В судове засідання представник відповідача не зявився, надав заяву про розгляд клопотання про закриття провадження за його відсутністю, проти задоволення клопотання не заперечує.

В судове засідання треті особи та представники третіх осіб не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною першою статті 122 ЗК передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК).

За правилами частини першої статті 123 ЗК надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Отже, відповідач при винесенні рішення «Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», що є предметом розгляду даної справи, здійснював владні управлінські функції, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду. Дана позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 січня 2016 року (справа №824/167/15-а).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволенню, а провадження по справі до закриття.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 208-210, 293, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Ужгородської міської ради, третя особа Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Закарпатської філії ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ЕНД Ю ГРУП» про визнання незаконним та скасування рішення - закрити.

Роз'яснити позивачу його право звернутись до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4