Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/262/17
Провадження по справі 2/281/173/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2017 року смт Лугини
Лугинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Гребенюка В.В.,
за участі секретаря судового засідання Давидюка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач подав клопотання в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без участі його представника та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся двічі належним чином, причину неявки суду не повідомив. В звязку з вказаним суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 договору від 15.11.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5200.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач надав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і банк має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Також, відповідач підтвердив свою згоду, що підписана 15.11.2013 року ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, відповідно до п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками та його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. На підставі п. 2.1.1.12.6.1 Умов надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн. Клієнту нараховується пеня з розрахунку 50 грн. + базова ставка по договору / 30.
Обов'язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Порушенням зобов'язання, за ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вимогами ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобовязання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу).
Однак, позивачем не наведено обставини на обґрунтування надання послуг банком, які є, згідно до п. 2.4 глави 2 розділу II Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18.06.03 року № 255, підставою для нарахування комісійних доходів та не зазначено вартість та період надання відповідних послуг. Також, матеріали справи не містить доказів, що підтверджують надання вказаних послуг.
А в силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Окрім того, позивачем не доведено підстав нарахування пеня виходячи з 100 грн. за порушення, а не з 50 грн. як це визначено п. 2.1.1.12.6.1 Умов надання банківських послуг.
Враховуючи, що пеня розрахована за 17 порушень починаючи з 30.11.2015 року: 100 х 17 = 1700 грн. її сума відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов надання банківських послуг має складати 850 грн. (50 х 17).
Одночасно суд враховує те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі №6-2003 цс15 та є обов'язковою для всіх судів згідно зі ст. 360-7 ЦПК України.
Умовами та правилами надання банківських послуг сплата штрафу (п.2.1.1.7.6.) та пені (п. 2.1.1.12.6.1) передбачені за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, тобто за одне й те саме порушення.
Таким чином, позов в частині стягнення з відповідача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 958.31 грн. штрафу ( процентна складова) не підлягає задоволенню.
При зверненні до суду позивач поніс судові витрати із сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.
Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, та стягує з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору прпорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1420,96 грн.
На підставі викладеного ст. 1054 ч. 2ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте Лугинським районним судом Житомирської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги позивачем, якщо апеляційну скаргу не було подано, та подання письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Гребенюк