ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4226/17
провадження № 2/753/3688/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Комаревцевої Л.В.,

за участю секретаря - Гаврилюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" про визнання припиненими правовідносин за іпотечним договором та за договором поруки,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом про визнання припиненими правовідносин за іпотечним договором та за договором поруки.

Обґрунтовуючи позов посилалась на те, що 05.04.2007 року між ВАТ «Український Професійний Банк» (правонаступником якого є ПАТ "Український Професійний Банк" (далі за текстом - ПАТ «УПБ»)) та ТОВ «Сіріус Плюс» було укладено договір про відкриття кредитної лінії №241, за умовами якого, ПАТ «УПБ» надав ТОВ «Сіріус Плюс» кредит, а останній зобов'язався повернути, не пізніше 02.04.2009 року, кредитні кошти в сумі 3 000 000,00 грн. та сплатити плату за користування кредитними коштами в порядку і на умовах зазначених договором.

Крім того, 05.04.2007 року між ПАТ «УПБ» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №241-1, згідно з умовами якого, остання взяла на себе зобов'язання солідарно та в повному обсязі відповідати перед ПАТ «УПБ» за належне виконання ТОВ «Сіріус Плюс» своїх зобов'язань за кредитним договором.

Також, 05.04.2007 року між ПАТ «УПБ» було укладено та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л. Л. іпотечний договір, реєстровий номер 3044, згідно з умовам якого ОСОБА_2 передала в іпотеку Банку належне останній на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру №168, загальною площею 137,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2016 року задоволено заяву ПАТ "УПБ" про визнання кредиторських вимог до ТОВ «Сіріус Плюс» у сумі 3 180 859,30 грн. шоста черга задоволення вимог кредиторів та у сумі 2756,00 грн. перша черга задоволення вимог кредиторів.

На підставі вказаної ухвали Господарського суду Київської області, позивач вважає, що правовідносини за договором поруки №241-1 від 05.04.2007 рокута за іпотечним договором, укладених між ОСОБА_2 та ВАТ «Український Професійний Банк» є припиненими.

Представник позивача в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд про задоволення позову.

Представник відповідача в судове засідання з'явилась, позовних вимог не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, надала до суду письмові заперечення на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.04.2007 року між ВАТ «Український Професійний Банк» (правонаступником якого є ПАТ "Український Професійний Банк" (далі за текстом - ПАТ «УПБ»)) та ТОВ «Сіріус Плюс» було укладено договір про відкриття кредитної лінії №241, за умовами якого, ПАТ «УПБ» надав ТОВ «Сіріус Плюс» кредит, а останній зобов'язався повернути, не пізніше 02.04.2009 року, кредитні кошти в сумі 3 000 000,00 грн. та сплатити плату за користування кредитними коштами в порядку і на умовах зазначених договором.

Крім того, 05.04.2007 року між ПАТ «УПБ» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №241-1, згідно з умовами якого, остання взяла на себе зобов'язання солідарно та в повному обсязі відповідати перед ПАТ «УПБ» за належне виконання ТОВ «Сіріус Плюс» своїх зобов'язань за кредитним договором.

Також, 05.04.2007 року між ПАТ «УПБ» було укладено та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л. Л. іпотечний договір, реєстровий номер 3044, згідно з умовам якого ОСОБА_2 передала в іпотеку Банку належне останній на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру №168, загальною площею 137,6 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Дарницьким районним судом м. Києва винесено рішення від 09.11.2011 року у справі за позовом ПАТ «УПБ» до ТОВ «Сіріус Плюс», ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, яким позов ПАТ «УПБ» було задоволено та стягнуто в солідарному порядку з ТОВ «Сіріус Плюс» та ОСОБА_2, на користь ПАТ «УПБ» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 241 від 05.04.2007 року в сумі 1 561 128,87 грн. та судові витрати в розмірі 2 370,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.10.2014 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2011 року залишено без змін.

10.12.2014

11.01.2016 року постановою Господарського суду Київської області у справі № 911/4091/15 було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру щодо ТОВ «Сіріус Плюс».

На підставі зазначених обставин та керуючись положеннями статей 1, 23, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ПАТ «УПБ» звернулося до Господарського суду Київської області із заявою з грошовими вимогами до боржника, які були визнані Господарським судом Київської області та включені до реєстру вимог кредиторів боржника - банкрута (ухвала Господарського суду Київської області від 19.04.2016 р.).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2016 року ТОВ «Сіріус Плюс» ліквідовано та зобов'язано державного реєстратора та орган державної статистики за місцем знаходження Боржника провести державну реєстрацію припинення юридичної особи шляхом внесення відомостей про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.598, ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Разом з тим, як зазначено судовим рішенням встановлено порушення зобов'язання боржником (ТОВ «Сіріус Плюс»), зокрема рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2011 року та стягнуто з ТОВ «Сіріус Плюс» та ОСОБА_2, на користь ПАТ «УПБ» кредитну заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №241 від 05.04.2007 року в розмірі 1 561 128,87 грн. та судові витрати в розмірі 2 370,00 грн.

Згідно із ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.14 ЦПК України, однією з основних засад судочинства є обов 'язковість рішень суду.

За ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення ст.559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором вииик з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Отже, оскільки право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до ліквідації боржника - ТОВ «Сіріус Плюс», то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов'язання поручителя.

Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного суду України від 25.11.2014 року у справі № 6-172цс15 та у постанові Верховного суду України від 29.03.2017 року у справі № 6-2013цс16, правова позиція у якій встановлює, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Разом з тим, відповідно до положень п. 2 іпотечного договору, іпотекою забезпечується виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії № 241 від 05.04.2007 року.

В свою чергу, рішенням Дарницького районного суду м.Києва було встановлено обов'язок ОСОБА_2 щодо виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії №241 від 05.04.2007 pоку, відтак обов'язок позивача щодо виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором виник, у тому числі із судового рішення.

Як вбачається з наведеного, заборгованість за вказаним кредитним договором погашена не була, отже іпотека не може вважатись припиненою у зв'язку з припиненням основного зобов'язання шляхом його виконання, як про це зазначає позивач.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

В обґрунтування своїх доводів Позивач посилається на те, що зі змісту ухвали Господарського суду Київської області від 31.08.2016 року по справі № 911/4091/15 вбачається, що усі вимоги до боржника - банкрута (ТОВ «Сіріус Плюс»), у тому числі вимоги ПАТ «УПБ», вважаються погашеними, зазначаючи, що ПАТ «УПБ» реалізував своє право на пред'явлення вимоги до боржника.

Проте, такі доводи жодним чином не свідчать про погашення обов'язку ОСОБА_2 перед ПАТ «УПБ».

Так, на момент порушення провадження у справі про банкрутство щодо ТОВ «Сіріус Плюс» було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва.

В силу приписів п.7 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент визнання ТОВ «Сіріус Плюс» банкрутом), виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

Відповідно до ч.4 цієї ж статті, постанова про закінчення виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження.

Зазначене свідчить про те, що законодавцем визначено інший порядок стягнення заборгованості з боржників - банкрутів.

Положеннями ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено черговість задоволення кредиторських вимог до боржника - банкрута.

Разом з тим, ч.5 цієї статті встановлено, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Так, зі змісту ухвали Господарського суду Київської області від 31.08.2016 року по справі № 911/4091/15, на яку посилається позивач, вбачається, що вимоги банку саме до ТОВ «Сіріус Плюс» не задоволені у зв'язку з недостатністю майна, і в силу приписів ч. 5 статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вважаються погашеними. Тобто, вимоги ПАТ УПБ" до ТОВ «Сіріус Плюс» не задоволені, оскільки фактичного виконання ПАТ УПБ" отримано не було, а відтак сама кредитна заборгованість не є погашеною і підлягає сплаті ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по доведенню обставин справи покладено на кожну із сторін, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" про визнання припиненими правовідносин за іпотечним договором та за договором поруки - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА