Справа № 275/318/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2017 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Руденка В.О.,

з участю секретаря судового засідання Довгаленко О.І.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та позивачки,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2017 року до Брусилівського районнного суду Житомирської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. У позові вказала, що 04.08.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконавчим комітетом Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області, актовий запис № 4.

Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

22 лютого 2017 року рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області, шлюб між ними розірвано.

З моменту народження сина вона самостійно його утримує та виховує. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її розвитком, побутом, харчуванням, не надає коштів необхідних для його утримання, не бере участі у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме, розвитком здібностей, лікуванням. Вона не має власного доходу, окрім допомоги у зв'язку з народженням дитини, їй матеріально тяжко утримувати самій сина, тому вважає, щоб відповідач сплачував аліменти на утримання дитини та на її утримання. Просить стягнути з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі щомісячно 3000 гривень на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і до досягнення ним повноліття та стягнути з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно 2000 гривень до досягнення дитиною трирічного віку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свій позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, додатково пояснила, що вона проживає із своїми батьками, вони оплачують за житло, проте грошима їй не допомагають. Вона отримує 860 гривень по догляду за дитиною, які витрачає на сина, але цих грошей не достатньо, дитині потрібно купувати одяг, взуття, продукти. Також син часто хворіє і вона йому купує ліки. Важає, що відповідач може сплачувати 3000 гривень на дитину і на неї 2000 гривень, тому що він має заробітки, а вона не може працювати, бо доглядає маленького сина, якому не виповнилося три роки. Просить позов задовольнити та стягнути 5000 гривень на їх утримання. Також позивачка пояснила, що в теперішній час є вагітною від відповідача ще однією дитиною.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, та пояснив, що він працює на будівництві не офіційно, його заробіток є мінливим, работа є не постійно. Заробітну плату він отримує по різному. Інколи заробляє 2500 гривень, інколи 5000 гривень. Він не згоден сплачувати аліменти в сумі 3000 гривень на дитину та 2000 гривень на позивачку. Він може тільки сплачувати на дитину 2000 гривень. Просив позов задовольнити частково, стягнути з нього 2000 гривень аліментів на дитину в іншій частині позову відмовити. Водночас, відповідач визнав той факт, що позивачка на цей час є вагітною саме від нього ще однією дитиною.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ТП № 251432 від 15.12.2015 року, ОСОБА_4 народився 29.11.2015 року, батьками його є позивачка та відповідач.

Довідка видана виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Житомирської області від 20.02.2017 року № 97, копія паспорта серії ВН № 662758 виданий Брусилівським РС УДМС України в Житомирській області від 20.08.2015 року свідчать, що позивачка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. Станом на лютий 2017 року склад її сім'ї становив: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, чоловік - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Копія рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 22.02.2017 року вказує, що між позивачкою та відповідачем шлюб розірвано.

Згідно ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.48 Конституції України, дитина, як і будь-який громадянин України, має право на достатній життєвий рівень для себе, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.6 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу.

У відповідності зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Спираючись на пояснення сторін, заяви про визнання певних обставин та подані ними докази, суд вважає доведеним розмір аліментів на утримання дитини в сумі 2000 гривень на місяць. Ця сума не є меншою за встановлений законодасвством мінімальний рівень розміру аліментів.

Також суд вважає доведеним той факт, що позивачка не працює у зв'язку зі здійсненням догляду за дитиною та у зв'язку з вагітністю другою дитиною, що визнав відповідач. Тож вона не має власного доходу та можливості релізуватися та заробити на власне утримання. Тож, відповідно до ст.84 СК України, з відповідача належить стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

З урахуванням цих обставин, суд вважає справедливим та розумним розміром аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання позивачки у твердій грошовій сумі 1000 гривень на місяць до досягнення дитиною трьох річного віку.

Погоджуючись з вимогами позивачки про встановлення аліментів у твердій грошовій сумі, суд виходить з визнаної обома сторонами обставини того, що доходи позивача є мінливими та не мають системного характеру. Тож присудження аліментів у твердій грошовій сумі є виправданим.

Вимога позивачки про допущення негайного виконання рішення суду про стягненя аліментів в межах суми стягнення за місяць є виправданою найвищими інтересами дитини і підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача на користь держави суд вважає за необхідне стягнути судовий збір.

На підставі ст.48, 51 Конституції України, ст. 84, 180-183 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця, починаючи сплачувати з 27.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісяця, починаючи сплачувати з 27.04.2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах платежу за один місяць.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання позивачки ОСОБА_1 в межах платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області.

Суддя В.О. Руденко