Справа № 460/5096/15-ц
Провадження №2/460/307/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Бундз М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобов'язання ПАТ «ПриватБанк» не чинити перешкод у користуванні банківською карткою та стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобов'язання ПАТ «ПриватБанк» не чинити перешкод у користуванні банківською карткою та стягнення грошових коштів.

В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вінявляється учнем Новояворівського вищого професійного училища. Між даним закладом та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено угоду, відповідно до якої був відкритий картковий рахунок на користь фізичних осіб для виплати стипендії та інших видів виплат.

У зв'язку з цим, ним 22.08.2013 року було заповнено та подано до банку анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Також на його ім'я у Новояворівському відділенні Західного ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, було відкрито рахунок та видано картку для виплат № НОМЕР_1.

10 серпня 2015 року відповідач в одностороньому порядку припинив видачу коштів з його рахунку без жодного повідомлення. На цей час залишок коштів на його картковому рахунку становив 23 553,43 грн..

Також відповідач в односторонньому порядку, без його відома, здійснив переказ коштів з його карткового рахунку на невідомий рахунок в сумі 2 146,21 грн..

На його усні звернення до працівників Новояворівського відділення Західного ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» було отримано відповідь, що у відповідача є підозри щодо вчинення ним шахрайських дій. Відповідачем з його картки було здійснено незаконні розрахунки і заблоковано таку службою безпеки банку. Для розблокування його карткового рахунку йому було запропоновано отримати в правоохоронних органах довідку щодо його непричетності до вчинення злочинів.

29 жовтня 2015 року він отримав у Яворівському РВ ГУМВСУ у Львівській області довідку про те, що не притягувався до відповідальності та те що в Яворівському РВ ГУМВСУ у Львівській області відсутні будь-які фактичні дані про вчинення ним шахрайських дій стосовно інших осіб, дана довідка була ним подана до ПАТ КБ «ПриватБанк».Однак дія його картки для виплат № НОМЕР_1 була і надалі призупинена.

В подальшому він звернувся із запитом доь відповідача з вимогою повідомити його про те на якій підставі та в зв'язку з чим було припинено видачу коштів з його карткового рахунку № НОМЕР_1 та на його адресу було скеровано лист, згідно якого, банк не має змоги виконати його вимоги та надати запитувану ним інформацію.

Вважає, що дії банку з блокування його картки є безпідставними. Оскільки відсутні будь-які дані про те, що його дії пов'язані із здійсненням злочинної діяльності. Підозра відповідача сама по собі не може бути підставою для застосування зі сторони Банку такої санкції як призупинення права Клієнта використовувати платіжну картку та зняття з картки без його відома коштів.Просить позов задовольнити. Зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на платіжній картці № НОМЕР_1 в межах фактичного залишку коштів шляхом розблокування зазначеної картки.Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на його користь грошові кошти в сумі 2 146,21 грн. та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Крім цього, додатково пояснив, що відповідачем дійсно півтора-два місяці тому було розблоковано його платіжну картку з якої ним було знято грошові кошти в сумі 21407грн. 22коп., на даний час на платіжній банківській картці грошові кошти відсутні. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача під час проведення судового розгляду в режимі відеоконференції, проти позову заперечив, покликавшись на обгрунтування викладені в письмових запереченнях та додатково пояснив: що 22.08.2013 року (примірник додано позивачем до позовної заяви) ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився з наданими Банком у письмовому вигляді Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, котрі в сукупності становлять Договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ч. 5 ст. 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Відповідно до и. 1.1.3.2.13.1 Умов іа правил банківських послуг ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Банк мас право підмовитися від і іійсіїсния видаткових операцій клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій

Пунктом 14.13 ст. 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу.

Із виписки № 150901/154 від 01.09.2015 року (примірник додано позивачем до позовної заяви) вбачається, що в період з 13.05.2015 року по 15.05.2015 року на карту позивача мали місце зарахування коштів платниками, в розмірі: 348.25 грн. -ОСОБА_2, 346.26 грн.- ОСОБА_3, 259,69 грн.-ОСОБА_4, 199.00 грн.- ОСОБА_5. 495,51 грн.- ОСОБА_6, 288.55грн.- ОСОБА_7, та 208.95 грн. ОСОБА_8..

Як стверджується звукозаписами звернень Банку до платників коштів (диск із звукозаписами додасться) останні ствердили, що вказані грошові перекази проводились, як Передоплата подобової оренди квартир у м. Львові. Одержувач коштів обумовленої послуги не надав, на контакт із замовниками не виходить, коштів не повернув. Всі без виключення платники вважають себе потерпілими від дій шахрая.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" після отримання аналогічних за змістом пояснень від перелічених семи осіб 10.08.2015 року провів повернення вказаних вище сум платникам із картки зарахування (348.25 грн. + 346,26 грн. + 259,69 грн. + 199.00 грн. + 495.51 грн. + 288,55 грн. н 208,95 грн. = 2146,21 грн.), що вбачається із виписки по карті.

Про здійснене повернення коштів ПАТ КБ "ПРИВАТБАПК" повідомив користувача картки ще 13.08.2015 року (звукозапис на диску, нрінт-скрін робочої сторінки Банку фіксації здійснених дзвінків клієнту, додасться). Одночасно. Банком повідомлено ОСОБА_1 причини, що слугували підставою припинення обслуговування, що спростовує покликання позивача про те, що на дату подання до Банку запиту - 04.12.2015 року (див. відповідь Банку) такі йому не були відомі.

Позивач не повідомляв ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про надходження на стипендіальну картку сум, відмінних від цільового надходження, в т.ч. коштів, причетність до яких заперечується, не звертався до Банку із проханням заблокувати картку, навпаки, провів зняття всіх переказаних коштів уперіод надходження таких.

З врахуванням перелічених вище обставини, норм права та умов договору постали застереження, що виключають можливість для ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" розблокувати картку позивача, прийнято рішення про відмову в подальшому обслуговуванні ОСОБА_1 в «ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та банках партнерах, оскільки, наведене в цілому свідчить про незаконне використання ОСОБА_1 електронного платіжного засобу - стипендіальної картки та Банку.

Крім цього, відповідачем було розблоковано платіжну картку № НОМЕР_1 яка належить ОСОБА_1, з якої останнім було знято грошові кошти в сумі 21407грн. що й не заперечувалось позивачем в судовому засіданні. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи про належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог ст.1 та ст.3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Як вбачається з положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи лише в межах заявлених фізичними особами позовних вимог.

Згідно з положеннями ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що 22.08.2013 року позивач подав до банку анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ ПриватБанк". Також на ім'я ОСОБА_1 у Новояворівському відділенні Західного ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, було відкрито рахунок та видано картку для виплат № НОМЕР_1.

10 серпня 2015 року відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку припинив видачу коштів позивача з його рахунку без жодного повідомлення останнього. На цей час, залишок коштів на його картковому рахунку становив 23 553,43 грн..

Також відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку, без відома позивача, здійснив переказ коштів з його карткового рахунку на невідомий йому рахунок в сумі 2 146,21 грн..

Суд вважає, що дії працівників ПАТ КБ «Приватбанк» щодо блокування банківської платіжної картки для виплат № НОМЕР_1 та зняття з такої грошових коштів в сумі 2146грн.21 коп., є незаконними та невідповідними до діючого законодавства України, і такими, що порушили конституційні права громадянина України та клієнта (споживача) ПАТ КБ «Приватбанк».

Твердження працівників ПАТ КБ «Приватбанк» про вчинення позивачем «шахрайських дій» при здійсненні фінансових операцій є тільки їх субєктивною думкою .

Висновок про шахрайські дії позивача працівники ПАТ КБ "Приватбанк" зробили через дзвінки сімох осіб, які повідомили про те, що нібито вони гроші перерахували позивачу за надання оренди квартири однак послуг не отримали.

ПАТ КБ "Приватбанк" заблокував картку ОСОБА_1 та перевів грошові кошти з карти останнього не вислухавши його пояснень, з особами , які телефонували ніхто більше з працівників Банку не звязувався, чи вони ще мають претензії до позивача, заяви від даних осіб щодо шахрайських дій позивача до банку та поліції не надходило, що підтверджено представником відповідача в судовому засіданні. Фактично ніякого розслідування служба безпеки Банку не намагалася провести.

Доказів того, що відносно позивача порушене кримінальне провадження відсутні,як і судові рішення щодо накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1. Крім того, не було жодного звернення до ПАТ КБ «Приватбанк» від ДФС України, щодо блокування рахунку позивача у зв'язку з несплатою встановлених податків та платежів.

ПАТ КБ «Приватбанк» мав право заблокувати картковий рахунок до з'ясування всіх обставин справи.

Однак, банк цього не намагався зробити, поки позивач не звернувся до суду. Крім цього, до правоохоронних органів ПАТ КБ «Приватбанк» щодо дій ОСОБА_1 не звертався.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Однак, відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» ігноруючи вимоги Закону, самовільно, без дозволу позивача, здійснив переказ коштів з банківської платіжної картки № НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України.

Відповідно до ст. 1074 ЦУ України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами , що знаходяться на його рахунку , не допускається , крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом , а також у разі зупинення фінансових операцій , які можуть бути повязані з легалізацією ( відмиванням ) доходів , одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення , передбачених законом.

Оскільки, до ПАТ КБ "Приватбанк" будь-які особи не зверталися із заявами про повернення грошей, які перераховані на рахунок позивача, то зняття таких з картки позивача та переказ на рахунок платників: ОСОБА_2 в розмірі- 346.26 грн., ОСОБА_3 в розмірі-259,69 грн., ОСОБА_4 в розмірі-199.00 грн., ОСОБА_5 в розмірі- 495,51 грн., ОСОБА_6 в розмірі 288.55грн., ОСОБА_7 в розмірі 288,55грн., та ОСОБА_8.в розмірі 208,95грн., відповідачем є протиправним, а тому грошові кошти в розмірі 2146,21грн., підлягають поверненню та зарахуванню на картку позивача.

Суд відхиляє покликання відповідача на диск із звукозаписами який повторно наданий та міститься при матеріалах справи, де нібито платники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_8 звернулися до банку щодо вчинення шахрайських дій ОСОБА_1, як на належний та допустимий доказ, оскільки такий прослухати в судовому засіданні не вдалося. Крім цього, суд звертає увагу що жодна з перелічених осіб з письмовою заявою до відповідача та до органів поліції не зверталась, як і не звертався відповідач, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" незаконно знятих грошових коштів з платіжної картки яка належить ОСОБА_1 в сумі 2146,21грн. підлягає поверненню на картку № НОМЕР_1.

Відповідно до ст.1066 ЦК України банк має право користуватися грошовими коштами на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Як вбачається з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу.

Що стосується позовних вимог в частині усунення перешкод в користуванні та розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на платіжній картці№ НОМЕР_1 яка належить ОСОБА_1, шляхом розблокування зазначеної картки, то такі слід залишити без задоволення. Оскільки, як встановлено в судовому засіданні та не заперечується позивачем, дана картка відповідачем була розблокована, і позивач без жодних перешкод зняв грошові кошти в сумі 21407грн..

Відповідно до вимог ч.1 ст.61ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,88,169,209,212,213-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов"язати Публічно акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (місцезнаходження юридичної особи Дніпропетровська область м.Дніпро вул.Набережна Перемоги,50, ) повернути ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1(і.к.НОМЕР_2) грошові кошти зняті з платіжного карткового рахунку № НОМЕР_1 шляхом зарахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 у сумі 2 146 грн (дві тисячі сто сорок шість) грн. 21 коп..

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 50 коп..

В решті позовних вимог відмовити

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.