АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/50/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/789/808/17 Доповідач - Сташків Б.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

За участю секретаря ОСОБА_1

та сторін апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя ,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, обґрунтувавши його тим, що в період шлюбу вона з ОСОБА_2 придбали будинок загальною площею 109,0 кв.м, житловою площею 78,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., Шумський р-н, с. Боложівка, вул. Лоза, будинок 38. А тому, просила здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом поділу вищевказаного будинку по 1/2 ОСОБА_3 та 1/2 ОСОБА_2

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Виділено у власність ОСОБА_3 1/2 частину будинку № 38 по вул. Лоза в с. Боложівка Шумського району Тернопільської області.

Залишено у власності ОСОБА_2 1/2 частини будинку № 38 по вул. Лоза в с. Боложівка Шумського району Тернопільської області.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 722 грн. за розгляд справи в суді.

Від ОСОБА_2 поступила апеляційна скарга на вищевказане рішення суду, в якій він зазначає, що суд помилково взяв до уваги в якості відповідача - його однофамільця ОСОБА_2 Окрім того, апелянт вказав, що ніколи не знав, а тим більше не був одружений з ОСОБА_3, а тому, зазначає, що ОСОБА_3 незаконно виділено у власність 1/2 частини його будинку, як спільного майна подружжя.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_2 підтримав подану апеляційну скаргу, з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, однак повідомлені належним чином.

Заслухавши сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позов про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом першої інстанції не було в повній мірі досліджено всіх доказів по справі.

Так, зокрема як вбачається з матеріалів справи, при пред'явленні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 щодо поділу будинку 38 по вул. Лоза с. Боложівка Шумського району Тернопільської області зазначалося, що ОСОБА_2 є власником даного будинку, на підтвердження чого було надано відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно( а.с.11). Дана довідка була сформована 11 грудня 2015 року за допомогою пошуку через веб-сайт: ОСОБА_4. Однак, як випливає з даної довідки, вона не відповідає дійсності, оскільки в ній містяться відомості про різних осіб.

При цьому, в матеріалах справи міститься ухвала слідчого судді Шумського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2017 року, в якій зазначено, що 24 травня 2017 року було внесено відомості до ЄРДР за № 00000101 про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України за заявою потерпілого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що невідомі особи у період з 2016 року по теперішній час шляхом обману незаконно заволоділи частиною його будинку, що знаходиться за адресою с. Боложівка Шумського району Тернопільської області вул.Лоза 38,чим завдали значної шкоди.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно паспорта громадянина України серія НЮ249413, виданого шумським РВ УМВС України в Тернопільській області 02 лютого 2011 року апелянт ОСОБА_2 народився 04 вересня 1974 року в селі Боложівка.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу І-ИД № 256309 виданого 14 жовтня 1994 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 уклав шлюб із ОСОБА_5 30 квітня 1977 року.

Згідно будинкової книги для прописки громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 ніколи не проживали.

При цьому, згідно акту обстеження від 25 травня 2017 року підтверджується постійне проживання сім'ї ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 в житловому будинку по вул. Лоза, 38 с. Боложівка Шумського району Тернопільської області разом з сім'єю: дружина: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8; дочка: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9; дочка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_10; дочка: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_11 Сім'я проживає в цегляному будинку 1988 року побудування по даний час.

Окрім того, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру, щодо об'єкта нерухомого майна, яка сформована Апеляційним судом Тернопільської області, власником спірного домоволодіння є ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, а не ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, як це вказувалося у позовній заяві.

Разом з тим, у судовому засіданні ОСОБА_2 надав свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності на домоволодіння, яке знаходиться по вул. Лоза, буд.38 Шумського району Тернопільської області, де він зазначається як власник вказаного майна.

Зважаючи на вищезазначене, враховуючи норми закону, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта ОСОБА_2 і такими, що підлягають до задоволення з підстав наведених ним в апеляційній скарзі.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування,з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України за розгляд справи у суді апеляційної інстанції з ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 794 грн.20 коп. понесених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 794 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_10