У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з лютого 2006 року по грудень 2013 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, при цьому у останнього до реєстрації шлюбу перебував у приватній власності житловий будинок загальною площею 83,2 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Після реєстрації шлюбу вона, як член сім'ї, постійно проживала у вказаному будинку і за згодою відповідача була в ньому зареєстрована.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2008 року було здійснено розподіл вказаного будинку і право власності на Ѕ частину будинку визнано за колишньою співмешканкою відповідача - ОСОБА_4, а за ОСОБА_3 визнано право власності на іншу Ѕ частину, а саме: кімнату 1-3, житловою площею 22,6 кв. м; кімнату 1-4 кв. м, житловою площею 10,6 кв. м; літню кухню «а-2» (10 пог.м.), на загальну суму 106 916 грн. Крім цього відповідача зобов'язано облаштувати окремий вхід і перегородку у літній кухні.

Протягом 2009 року за рахунок їх спільних коштів було здійснено прибудову «а3», загальною площею 23,2 кв. м, вартістю 17 тис. грн, та прибудову «а4», загальною площею 66,5 кв. м, вартістю 126 206 грн.

Також, перед будинком було здійснено облаштування тротуарною плиткою площею 60,0 кв. м.

Будівельні матеріали були придбані нею за рахунок власних коштів. Добудована частина будинку прийнята в експлуатацію 29 листопада 2012 року, про що свідчить декларація про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області.

Оскільки за час шлюбу вартість належної відповідачу частини житлового будинку істотно збільшилася у своїй вартості внаслідок спільних грошових та трудових затрат і проведеної добудови на 143 206 грн, тому вважає, що дана частина житлового будинку повинна бути визнана об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила визнати об'єктом права сумісної власності подружжя Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на ј частину вищевказаного будинку, а також здійснити розподіл, виділивши їй Ѕ частину від спільного майна подружжя.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами установлено, що фактично збільшення вартості спірного житлового будинку не відбулося, оскільки до будинку були здійснені лише добудови, будівництво яких проводилось самовільно і саме за їх рахунок відбулося збільшення вартості самого житлового будинку, при цьому участь члена сім'ї у будівництві господарських будівель, споруд і прибудов не тягне за собою виникнення права спільної сумісної власності на житловий будинок, а може бути лише підставою для відшкодування витрат на будівництво.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову дійшов обґрунтованого висновку, що новостворене нерухоме майно не набуло статусу житлового будинку, оскільки право власності не зареєстроване у встановленому порядку, відтак з урахуванням положень ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов