Справа №488/3195/16-ц 05.07.2017 05.07.2017 05.07.2017
Справа № 488/3195/16ц
Провадження № 22ц/784/1550/17 Головуючий у 1-ї інстанції Селіщева Л.І.
Категорія 55 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

5 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Лівшенком О.С.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 17 травня 2017 року

за його позовом

до Публічного акціонерного товариства

«Миколаївський суднобудівний завод «Океан»

(далі ПАТ «МСЗ «Океан»),

Інтереси якого представляє

арбітражний керуючий ОСОБА_4 -

ліквідатор ПАТ «МСЗ «Океан»

(далі ліквідатор ОСОБА_4І.),

про стягнення заборгованості по заробітної платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки їх виплати,

В С Т А Н О В И Л А:

16 серпня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ПАТ «МСЗ «Океан», інтереси якого представляє ліквідатор ОСОБА_4, про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 724 726 грн. 40 коп., середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати в розмірі 99 999 грн. 98 коп. і компенсації за невикористану відпустку в сумі 48 842 грн. 69 коп..

Позивач зазначав, що з 12 серпня 2014 року і по наступний час працює в ПАТ «МСЗ «Океан» на посаді головного інженера, але нараховану заробітну плату не отримує, та за період роботи компенсація за невикористану щорічну відпустку не виплачена.

Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 17 травня 2017року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та невідповідність його висновків встановленим обставинам справи, просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості по заробітної платі та ухвалити в цієї частині нове рішення, яким зазначені вимоги задовольнити.

В іншій частині рішення суду про відмову в стягненні компенсації за щорічну відпустку та середнього заробітку ним не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

У відповідності до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у судових засіданнях за допомогою належних доказів не доведено факт його знаходження з відповідачем у трудових відносинах, а тому відсутні підстави для стягнення на його користь заробітку, середнього заробітку та компенсації за невикористану відпустку.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку та компенсації за невикористану відпустку не оскаржено, а тому не є предметом апеляційного перегляду.

В той же час, не можна погодитися з висновками суду про відмову у стягненні заборгованості по заробітній платі, так як вони не в повній мірі відповідають встановленим обставинам справи та не узгоджуються з нормам матеріального права.

Так, за змістом статей 21, 24 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником та власником підприємства або уповноваженим ним органом чим фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що з 12 серпня 2014 року ОСОБА_2 знаходиться у трудових відносинах з ПАТ «МСЗ «Океан», куди був прийнятий на посаду головного інженера шляхом видачі 12 серпня 2014 року відповідного наказу уповноваженою власником особою.

Посилання відповідача на наявність постанови Одеського апеляційного господарського суду від 14 січня 2015 року, якою було визнано недійсним рішення Наглядової ради щодо призначення на посаду уповноваженої особи власника президента товариства, яким видавався наказ про прийняття на роботу позивача, не може бути прийнято колегією суддів до уваги, так як зазначений факт стосується правовідносин, які виникли між юридичною особою та найнятим нею керівником, та не тягне автоматичного скасування наказів про прийняття на роботу інших працівників підприємства, виданих в період наявності повноважень у уповноваженої власником на здійснення таких дій особи.

Тому, висновки суду першої інстанції про прийняття позивача на роботу не уповноваженою особою, і як наслідок відсутність трудових правовідносин між сторонами, є такими, що не відповідають нормам трудового права.

Обґрунтовуючи своє звернення до суду з вимогою про виплату заборгованості по заробітної платі, позивач ОСОБА_2 зазначав про те, що після прийняття на роботу його обовязки фактично визначено не було, та він не міг їх виконувати за місцем знаходження підприємства, так як при наявності спору між власниками заводу, його, президента товариства та інших прийнятих ним працівників не допускали на територію заводу, а тому вони знаходилися за іншою адресою в орендованому ними приміщенні.

Посилаючись на зазначене, вважав не отримання ним заробітної плати не з його вини як працівника, та просив про її стягнення, виходячи з положень статей 94, 115 КЗпП України, та на підставі виданої підприємством довідки від 23 травня 2016 року щодо розміру заборгованості, виданих штатних розписів та складених відомостей (а.с.5-26).

Однак, надані позивачем, на підтвердження викладених ним обставин, вищезазначені докази є неналежними та недопустимими, у розумінні статей 58-59 ЦПК України, так як складені та видані або невстановленими особами, або особами, які не мали повноважень для їх складання та видачі, а тому не можуть бути покладені в основу судового рішення про задоволення вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Такі обставини встановлені в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року, яка постановлена за заявою ОСОБА_2 як кредитора по заробітної платі, за участю представника боржника ПАТ «МСЗ «Океан» ліквідатора ОСОБА_4, та ухвалена, в тому числі за обставинами, які стосуються нарахування позивачу заробітної плати та виконання ним обовязків (а.с.84-92).

Факт не нарахування заробітної плати позивачу, та відсутність даних щодо підстав до її нарахування, а також відсутність доказів щодо виконання ним трудових обовязків, встановлені як вищезазначеною ухвалою господарського суду, так і проведеними Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області перевірками за поданими позивачем ОСОБА_2 скаргами (а.с.94-106).

Ці обставини підтверджені довідкою Інгульського обєднаного управління ПФУ міста Миколаєва Миколаївської області № 6113/09 від 22 червня 2017 року, із змісту якої вбачається, що у визначений позивачем період роботи, ПАТ «МСЗ «Океан» не подавало щодо нього звіти як найнятого працівника та не відраховувала відповідні внески, а тому даних про нарахування йому заробітної плати відповідачем, та її розмір, - відсутні.

За положеннями статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Розмір заробітної плати, її нарахування за виконану роботу та виплата підтверджується відповідною довідкою, виданою власником або уповноваженим ним органом за встановленою формою.

Тому висновки суду першої інстанції в частині відсутності підстав для стягнення визначеної позивачем заборгованості по заробітної платі, які обґрунтовані відсутністю даних про виконання ОСОБА_2 трудових обовязків та нарахування йому за це заробітної плати є вірними, так як заробітна плата як винагорода, виплачується власником або уповноваженим ним органом працівникові виключно за виконану ним роботу.

Проте, враховуючи наявність у судовому рішенні одночасно суперечливих висновків, частина з яких відповідає встановленим обставинам справи і узгоджується з нормами матеріального права, а частина з яких ним не відповідає, колегія суддів вважає за необхідне його скасувати в частині, що оскаржена та була предметом апеляційного перегляду, з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, та ухвалити в цієї частині нове рішення, яким відмовити позивачу у стягненні заборгованості по заробітної платі з інших підстав, а саме за необґрунтованістю предявлених ним позовних вимог.

Усі інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Підстав для додаткового розподілу судових витрат не має.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану в його інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 17 травня 2017 року в частині стягнення заборгованості по заробітної платі скасувати, та ухвалите нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «МСЗ «Океан» про стягнення заборгованості по заробітної платі відмовити з підстав необґрунтованості заявлених вимог.

В іншої частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді