Провадження № 2/219/922/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Брагіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньго ОСОБА_3, третя особа - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
до суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою, згідно якої вона просить визнати ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1. Вказує, що вона є наймачем житлового приміщення - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Крім неї за вказаною адресою зареєстровані також її донька ОСОБА_2 та її неповнолітній внук ОСОБА_3 Зазначає, що вже більше двох років відповідачі за даною адресою фактично не проживають, особистих речей в квартирі не має. Відповідач та її син добровільно не знімаються з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що перешкоджає їй вільно користуватись належним їй майном, створюють перешкоди в оформлені субсидії та змушують нести додаткові витрати на оплату житлово - комунальних послуг. Те, що на теперішній час в квартирі зареєстровані відповідачі порушує права позивача, а тому просить суд визнати їх такими, що втратили право користування квартирою.
Відповідач ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Судом було зроблене оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про необхідність явки відповідача до суду для участі в судовому засіданні, але вона на виклик через засоби масової інформації до суду не з'явилася (а.с.82-83). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Разом з тим, від них надійшли заяви, згідно яких вони просили розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с.66,89).
Представник третьої особи - Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала частково, а саме - в частині визнання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки до суду не надано доказів того, що дитина буде забезпечена іншим рівноцінним житлом у разі позбавлення її на праві користування житлом, просила ухвалити рішення на розсуд суду (а.с.72).
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливими проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом достовірно встановлено, що відповідно до ордеру № 56, виданого Виконавчим комітетом Артемівської міської ради депутатів від 8.01.1971 року, ОСОБА_4 видано ордер на право займання з сім'єю складом із п'яти осіб квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.87).
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого 12.07.1965 року Артемівським міським бюро РАЦС, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Артемівськ Донецької області, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис № 610 (а.с.87).
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 14.07.1989 року Відділом РАЦС виконкому Артемівської міської ради Донецької області, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрував шлюб з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, після реєстрації шлюбу «ОСОБА_1» змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.88).
ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданого повторно 18.04.2017 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 685 (а.с.67).
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданого 27.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 521 (а.с.6 оборотна сторінка).
Згідно довідки ПП «Житловик» від 19.12.2016 року про склад сім'ї, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наймач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - внук (а.с.24).
Відповідно акту про не проживання від 19.12.2016 року, складеного комісією у складі майстра ПП «Житловик» ОСОБА_10, паспортиста ОСОБА_11, затвердженого директором ПП «Житловик» ОСОБА_12, в квартирі АДРЕСА_1, особовий рахунок НОМЕР_4, наймачем якої є ОСОБА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - наймач; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - донька; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - внук. В зазначеній квартирі з червня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають, що підтверджують сусіди ОСОБА_13, ОСОБА_14 (а.с.25).
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі PowellandRayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).
Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров'я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.
Відповідно до листа начальника Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_15 від 21.03.2017 року № 5580/201/01-2017, згідно обліків Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з приводу чинення їй перешкод з боку будь-якої особи, щодо недопущення її до квартири АДРЕСА_1 не зверталась (а.с.59).
Згідно листа головного лікаря КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» ОСОБА_16 від 27.03.2017 року № 1612, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народженняв період з 2014 року по теперішній час на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебуває, за амбулаторною та стаціонарною допомогою не зверталась, медична допомога вдома не надавалась, за даними архіву не числиться, на психоневрологічному обліку не перебуває (а.с.54).
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.
Згідно ч. ч 1, 2 ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
Судом достовірно встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі з 2014 року, нею не користуються, відповідач ОСОБА_2 витрати, пов'язані з оплатою квартири та комунальних послуг не сплачує, а тому суд визнає відповідачів ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 319, 321 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати відповідачів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою згодою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а відповідачем та представником третьої особи - в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя -

О.М.Павленко