Справа № 502/1419/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради

про

визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, 09.08.2017 р. звернулась до суду з позовом до Кілійської міської ради про визнання права власності на спадщину. З позовної заяви, вбачається, що 12 квітня 2013 року помер її батько ОСОБА_2, який постійно на день смерті проживав за адресою: Російська Федерація, АДРЕСА_1. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, 1/10 частина житлової квартири №4, розташованої за адресою: Одеська область Кілійський район м.Кілія, вул.Радісна, №6. Позивач відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом, після смерті батька ОСОБА_2 Спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, прийняли в порядку ст.1268 ч.3 ЦК України, дружина спадкодавця, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, по 1/10 частини частині квартири кожна, оскільки є спадкоємцями за законом першої черги та на час відкриття спадщини проживали зі спадкодавцем за однією адресою. Відповідно до свідоцтва про право власності, право власності на квартиру АДРЕСА_2, зареєстровано за ОСОБА_3, ОСОБА_2, померлим 12 квітня 2013 року, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Частка кожного власника не визначена.. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 28.04.2017 року по цивільній справі №502/2839/16-ц, був встановлений факт належності житлової квартири №4, розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, м.Кілія, вул.Радісна, №6 ОСОБА_3, ОСОБА_2, який помер 12 квітня 2013 року, позивачу, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, по1/5 частині квартири кожному та визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/10 частин зазначеної житлової квартири з яких 2/10 частини її частка у праві спільної власності та 1/10 частина в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 12 квітня 2013 року. Однак позивач, ОСОБА_1 у вказаній справі, не заявила свої позовні вимоги на 1/10 частину, в порядку спадкування, після смерті свого батька ОСОБА_2, хоча у рішенні суду було відображено, що їй належить вказана частка за спадщиною. Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, позивачу було надано розяснення у якому приватний нотаріус розяснила, що оформлення свідоцтва про право на частину квартири в порядку спадкування не можливо, в звязку з невизначеністю частки спадкодавця в спільній власності та рекомендувала звернутись до суду.

Позивачем було надано заяву, відповідно до якої вона підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та представника відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.169, 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження І-НА № 832833, виданого повторно рос. «отделом ЗАГС администрации Александровского района Владимирской области», запис акта про народження № 228, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно завіреної приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_7 18.07.2016 р. фотокопії свідоцтва про смерть серії VІ-МЮ № 604139, виданого зареєстрованої Нагатинським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви, актовий запис № 2118, ОСОБА_2, помер в м. Москва Росія 12.04.2013 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності №124 від 30.03.1993 року, виданого виконкомом Кілійської міської ради, право особистої власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 11.08.2016 р., вбачається, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 04.03.1989 зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, внаслідок чого, їй було присвоєне прізвище «Єльченко». Рішенням Олександрівського нарсуду Володимирської області Російської Федерації від 10.10.1997 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розірвано.

Відповідно до довідки комунального підприємства Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» від 03.08.2017 року №397, квартира №4, розташована за адресою: Одеська область Кілійський район м. Кілія, вул.Радісна, будинок №6 (колиш. вул.40 років Жовтня), на підставі свідоцтва про право власності №124 від 30.03.1993 року, виданого виконкомом Кілійської міської ради, зареєстроване Кілійським БТІ в реєстр. кн. 31 стор. 24 реєстр.№7355, належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - частка 1/1. Вулиця 40 років Жовтня перейменована на вулицю Радісну на підставі розпорядження Кілійського міського голови від 03.02.2016 року №16/А-2016. Загальна площа зазначеної квартири складає 42,7 кв.м., в т.ч. житлова площа 30,2 кв.м.

Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації»АДРЕСА_4 у житловому будинку №6 по вул. Радісна (колишня вул. 40 років Жовтня) в м. Кілія Кілійського району Одеської області в цілому складається з 3 жилих кімнат, кухні, сумісного туалету, коридору, вбудованої шафи, загальною площею 42,7 кв.м., в т.ч. житловою площею 30,2 кв.м.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 28.04.2017 року по цивільній справі №502/2839/16-ц, яке набрало законної сили 09.05.2017 року, був встановлений факт належності житлової квартири №4, розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Радісна, №6 ОСОБА_3, ОСОБА_2, який помер 12 квітня 2013 року, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, по 1/5 частині квартири кожному. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/10 частин житлової квартири №4, розташованої за адресою: Одеська область Кілійський район м. Кілія, вул. Радісна, №6, з яких 2/10 частини її частка у праві спільної власності та 1/10 частина в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 12 квітня 2013 року.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 91592156 від 10.07.2017 р., вбачається, що квартира №4, розташована в м. Кілія, вул. Радісна (колишня вул. 40 років Жовтня), будинок 6, має загальну площу 42,7 кв.м., житлову 30,2 кв.м. та власником 1/5 частини якої є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності № 124, виданого 30.03.1993 р. Виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області.

Як вбачається з інформаційного листа від 14.07.2016 р. № 250/01-16, приватний нотаріус Кілійського районного нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі звернення ОСОБА_3розяснила, що оформлення свідоцтва про право на частину квартири в порядку спадкування не можливо, в звязку з невизначеністю частки спадкодавця в спільній власності та рекомендувала звернутись до суду.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст.55 Конституції України права i свободи людини i громадянина захищаються судом.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися i розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох, або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Субєктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1, 2 ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст.1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших ocіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі розяснення Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за №19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ на це майно відсутній, питання визначення належності цього майна померлим та наступного власника, якими є позивачі, повинно вирішуватися у судовому порядку України.

Судом також встановлено, що в звязку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса оскільки не визначено частку спадкодавця в спільній власності, в звязку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 368, 370, 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. ст. 10, 11, 60, 209, 210, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1до Кілійської міської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/10 частину житлової квартири №4, розташованої за адресою: Одеська область Кілійський район м.Кілія, вул. Радісна, №6 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 12 квітня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9