Ухвала іменем україни
12 липня 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,Писаної Т.О., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона згідно з наказом від 07 липня 2015 року № 297-к звільнена 08 липня 2015 року з посади начальника теплової інспекції комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (далі - КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго») у зв'язку зі скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України).

Вважає, що її звільнення було проведено з порушенням норм трудового законодавства, керівником підприємства не виконано вимог ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та ч. 1 ст. 49/2 КЗпП України, ч. 2 ст. 43 КЗпП України, якими передбачено, що подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтоване і в письмовому вигляді. А розірвання трудового договору може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) профспілки, членом якої є працівник. Крім того, посилається на те, що у зміненій структурі підприємства їй не було запропоновано посаду, що відповідала її спеціальності та на яку вона мала переважне право, - начальника відділу контролю якості служби енергоменеджменту та енергоаудиту.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просила визнати незаконним та скасувати наказ від 07 липня 2015 року № 297-к КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» про її звільнення з посади начальника теплової інспекції управління енергоменеджменту та енергоаудиту з 08 липня 2015 року у зв'язку з скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, поновити її на роботі на посаді начальника теплової інспекції управління енергоменеджменту та енергоаудиту, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 липня 2015 року до дня поновлення на роботі, а також стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що звільнення позивача було проведено згідно з чинним трудовим законодавством, підстави для задоволення позову відсутні.

Такі висновки є обґрунтованими та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судами встановлено, що 08 липня 2015 року згідно з наказом від 07 липня 2015 року № 297-к ОСОБА_6 звільнено з посади начальника теплової інспекції КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» у зв'язку зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з актами від 30 червня та 07 липня 2015 року № 5 ОСОБА_6 були запропоновані вакансії, що були на той момент, однак позивач відмовилась від запропонованих вакансій, що підтверджується підписом (а. с. 19, 20, т. 1).

Як вбачається з трудової книжки серії БТ-І № 1518258 трудовий стаж ОСОБА_6 на підприємстві становить 34 роки, вона має значну кількість нагород та є ветераном праці (а. с. 21, 53-55, т. 1).

Згідно з інформаційною довідкою КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» від 06 листопада 2015 року на день звільнення ОСОБА_6, 08 липня 2015 року, у структурі та штатному розписі КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» відсутній структурний підрозділ теплової інспекції управління енергоменеджменту та енергоаудиту (а. с. 74, т. 1).

Відповідно до наказу від 28 квітня 2015 року № 130 посаду начальника теплової інспекції, яку займала позивач, виведено зі штатного розпису.

Згідно з протоколом від 02 липня 2015 року № 2 засідання комісії по визначенню переважного права працівників на залишення на роботі при вивільненні, комісія вирішила, що ОСОБА_6 - начальник теплової інспекції - не має переважного права на залишення на роботі при вивільненні у зв'язку із змінами виробництва і праці, а тому може бути звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно із інформаційною довідкою від 10 листопада 2015 року № 811 КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та проведенням заходів по скороченню штату підприємства, працівників було попереджено про наступне вивільнення з дотриманням вимог ст. 49-2 КЗпП України. Працівникам, які займали посади, що підлягають скороченню, було запропоновано роботу як за відповідною професією (спеціальністю), так і іншу роботу, що є на підприємстві. В структурі та штатному розписі КП BMP «Вінницяміськтеплоенерго» з 02 липня 2015 року відсутній структурний підрозділ теплової інспекції управління енергоменеджменту та енергоаудиту. Працівникам, які займали посади інспекторів теплової інспекції, було запропоновано посади інженера з якості 2 та 1 категорії відділу з контролю якості та за їхньою згодою 02 липня 2015 року переведено на зазначені посади.

ОСОБА_6, відповідно до її кваліфікації, було запропоновано посади інженера з якості 1 категорії, провідного інженера, інженера-проектувальника 2 категорії, інженера з ремонту 2 категорії та інші посади, які були вільними на підприємстві. Остання відмовилась від усіх запропонованих посад.

Наказом генерального директора КП «Вінницяміськтеплоенерго» від 01 липня 2015 року № 217 за погодженням з Департаментом енергетики, транспорту та зв'язку Вінницької міської ради у зв'язку з виробничою необхідністю та змінами в організації виробництва з 02 липня 2015 року затверджено організаційну структуру підприємства (Додаток № 1) та введено в дію новий штатний розпис.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП Українитрудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП Українипри вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП Українизвільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до положень ст. 49-2 КЗпП Українипро наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

За таких обставин, оскільки після скорочення на підприємстві не залишилось посади, яку займала позивачка, їй були запропоновані всі вільні посади, що були на підприємстві та від яких позивач відмовилась, завчасно попереджено про вивільнення, суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність порушень трудового законодавства при звільнені позивача та відмову у задоволенні позову.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Т.О. Писана О.В. Попович