Справа № 750/6293/17
Провадження № 4-с/750/51/17
У Х В А Л А

25 липня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

субєкта оскарження ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_5, старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3,

заінтересована особа ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

04 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною відмову про скасування арешту з усього рухомого та нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 05 травня 2010 року в межах суми звернення стягнення 7530 грн. 77 коп. за виконавчим листом № 2-2482 від 15 червня 2009 року, що виданий Деснянським районним судом м. Чернігова та зобовязати старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 05 травня 2010 року в межах суми звернення стягнення 7530 грн. 77 коп. за виконавчим листом № 2-2482 від 15 червня 2009 року, що виданий Деснянським районним судом м. Чернігова.

Доводи скарги зводяться до того, що субєктами оскарження безпідставно відмовлено заявнику у знятті арешту з майна.

Заявник та його представник у судовому засіданні скаргу підтримали та просили суд її задовольнити. При цьому заявник пояснив, що він є співвласником пятикімнатної квартири, яку дуже важко утримувати, а тому він з іншими співвласниками мають намір обміняти її на менше за площею житло, а накладений арешт унеможливлює вчинення таких дій і ставить мешканців цього житла у скрутне матеріальне становище.

Субєкт оскарження ОСОБА_3 у судовому засіданні при вирішенні скарги поклався на розсуд суду, при цьому повідомив, що у боржника відсутня заборгованість по аліментам і постановою державного виконавця від 20 червня 2017 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника, який працює в ТОВ «АКС БУД».

Субєкт оскарження - начальник Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги повідомлений завчасно та належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на те, що накладений арешт на майно боржника забезпечуватиме належне виконання рішення суду у подальшому.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, субєкта оскарження, заінтересованої особи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Деснянському відділі державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 2-2482/2009, виданий 15 червня 2009 року Деснянським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини доходу.

При виконанні даного рішення суду, 05 жовтня 2010 року державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 7530 грн. 77 коп. (а/с 3), зокрема, і на 4/27 частини квартири № 84, що знаходиться в буд. 130 по вул. Пухова в м. Чернігові.

Заявник зазначив, що протягом певного часу він не мав постійної роботи, а тому у нього утворилася заборгованість по аліментам, яку він у повному обсязі погасив.

Так, згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що станом на 31 травня 2017 року по виконавчому листу № 2-2482/2009 заборгованість по аліментах у ОСОБА_1 відсутня (а/с 7).

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області із заявою про зняття арешту з майна та надав державному виконавцю підтверджуючі документи щодо сплати заборгованості по аліментам та докази перебування у трудових відносинах з ТОВ «АСК БУД» з 2014 року і отримання постійного доходу.

Проте, листом від 26 червня 2017 року № 26-12/28521 за підписом начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_5 заявнику повідомлено, що відповідно до п. 7 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна знімається у разі погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. У державного виконавця відсутні відомості щодо наявності у боржника іншого майна, яким можна забезпечити подальше виконання рішення. Станом на 31 травня 2017 року заборгованість по аліментам відсутня. Підстави для скасування чинності арешту майна у державного виконавця відсутні (а/с 6).

Частиною 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці.

Відповідно п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, оскільки заборгованість по сплаті аліментів у заявника відсутня, він працює та отримує постійний заробіток, постановою державного виконавця від 20 червня 2017 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника, який працює в ТОВ «АКС БУД», тобто виконання рішення забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, а тому доводи скарги є обґрунтованими.

Проте, оскільки виконавче провадження, при виконанні якого накладався арешт перебуває у провадженні державного виконавця Семиразума Є.В. і вчинення процесуальних дій по ньому належить до компетенції державного виконавця, а тому вимоги, заявлені до начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_5, суд вважає безпідставними.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 208-210, 293, 383-388 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_5, старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 щодо відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про зняття арешту з майна, накладеного постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 05 травня 2010 року в межах суми звернення стягнення 7530 грн. 77 коп. за виконавчим листом № 2-2482 від 15 червня 2009 року, що виданий Деснянським районним судом м. Чернігова.

Зобовязати старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 вчинити дії щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1, що накладений постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 05 травня 2010 року в межах суми звернення стягнення 7530 грн. 77 коп. за виконавчим листом № 2-2482 від 15 червня 2009 року, що виданий Деснянським районним судом м. Чернігова.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: