Справа № 415/6731/16-ц
Провадження № 2/415/251/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2017 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Шевченко (Краснокутської) М.О.,
за участю секретаря Тимофієвої О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_2 надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала.
Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.
20 грудня 2011 року померла мати позивача - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 308577, виданого 20 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1559./а.с.6/
19 липня 2013 року помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 366373, виданого 19 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 888./а.с.5/
Факт родинних відносин між позивачем та померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження серії І- АВ № 378961, виданого 29 березня 1969 року Лисичанським «Палацем щастя» Луганської області, згідно якого батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що зроблено відповідний запис № 349./а.с.10/.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири за адресою: м. Лисичанськ Луганська область, вул. В.Сосюри (Свердлова)АДРЕСА_6 та грошового вкладу на рахунку №915510777, відкритого у філії 2867/061 відділення в м. лисичанськ ВАТ "Державний ощадний банк України".
Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері, звернувшись з заявою до Лисичанської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 07 червня 2012 року №561, відповідно до якої ОСОБА_1 приймає спадкове майно після померлої 15 грудня 2011 року його матері, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.69/
Батько позивача прийняв спадщину, як такий що мешкав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини про що свідчить довідка відділу надання адміністративних послуг № 8283/10-02 від 05.12.2016 року, згідно з якою станом на 15.12.2011 року до складу зареєстрованих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 входять: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - власник, яка знята з реєстрації 15.12.2011 року у звязку зі смертю, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік, який знятий з реєстрації 19.07.2013 року у звязку зі смертю /а.с.12/
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 30691762 від 07.06.2017 року та довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 30691774 від 07.06.2012 року, за параметрами запиту ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у спадковому реєстрі інформація відсутня/а.с.71-72/
Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30691993 від 07.06.2012 року у Лисичанській державній нотаріальній конторі 07.06.2012 року заведена спадкова справа за № 257/2012, спадкодавець ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. зв.72/
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири за адресою: м. Лисичанськ Луганська область, вул. В.Сосюри (Свердлова)АДРЕСА_6 та грошових вкладів на рахунках № НОМЕР_1 в установі банку № 2867/053, № НОМЕР_2, № 168, в м. Лисичанську ВАТ «Державний ощадний банк України» /а.с.13,14/
Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька, звернувшись з заявою до Лисичанської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 28 листопада 2013 року №756, ОСОБА_1 приймає спадкове майно після померлого 19 липня 2013 року його батька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3/а.с.75/
Згідно з копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35908448 від 28.11.2013 року у Лисичанській державній нотаріальній конторі 28.11.2013 року заведена спадкова справа за № 414/2013 спадкодавець ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3/а.с. зворот 81/.
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 35908331 від 28.11.2013 року, наявний заповіт за реєстровим № 142, складений від імені ОСОБА_3, дата та місце народження якого в реєстрі не зазначене, посвідчений 24 травня 1996 року Червонополянською сільською радою Антрацитівського району /ас.9зв, 78 зв/
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2016 року, державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, на звернення ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_7 (Свердлова) міста Лисичанська після померлого 19 липня 2013 року батька позивача ОСОБА_3, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 35908331 від 28 листопада 2013 року, наявний заповіт за реєстровим № 142, складений від імені ОСОБА_3, дата та місце народження якого в реєстрі не зазначене, посвідчений 24 травня 1996 року Червонополянською сільською радою Антрацитівського району, у звязку з тим, що неможливо направити запит до Червонополянської сільської ради Антрацитівського району, немає можливості отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії/а.с.7/
В ході розгляду справи встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» від 9 квітня 2015 року № 317-VIII , Лисичанська міська рада рішеннями від 24.12.2015 р. №4/43 та від 27.01.2016 р. №6/72 затвердила Перелік перейменованих вулиць, провулків, проспекту, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму, згідно якого вул. Свердлова перейменовано на вул. ім. В. Сосюри.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.
Відносини спадкування регулюються за правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.
Згідно приписів ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.
Відповідно до статті 1261 ЦК України ОСОБА_1 як син спадкодавця є спадкоємцем першої черги за законом.
Згідно зі ст.ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців незалежно від черги.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною пятою ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.
Разом з тим, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
До цього ж, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 - висловлено думку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2016 року, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, є наявність заповіту, посвідченого 24 травня 1996 року Червонополянською сільською радою Антрацитівського району за реєстром 142 від імені померлого ОСОБА_3, проте у звязку з тим, що село Червона Поляна Антрацитівського району Луганської області є непідконтрольною українській владі територією, немає можливості отримати необхідну інформацію.
Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р, село Червона Поляна, Антрацитівського району, де знаходиться Червонополянська сільська рад Антрацитівського району, відноситься до території, де здійснюєтбся антитерористична операція.
Згідно із Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р село Червона Поляна, Антрацитівського району, Луганської області віднесений до переліку населених пунктів, на території, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Крім того, суд при прийнятті рішення враховує вимоги ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод «Право на справедливий суд», згідно яких кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що використана позивачем реалізація його права на спадкове майно через такий механізм, як звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і неможливість її оформлення з незалежних від нього підстав, а саме з підстав здійснення антитерористичної операції у Луганській області, яка триває до теперішнього часу та у звязку із неможливістю отримання заповіту, відповідає належному способу захисту порушеного права позивача. Тому, реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в межах даного позову доведено, що наявні відповідні документи, які підтверджують той факт, що померлий батько позивача ОСОБА_3, мав у власності квартиру, право на цю власність переходить до позивача у порядку спадкування за законом, але в звязку з тим, що від імені померлого ОСОБА_3 24.05.1996 року Червонополянською сільською радою Антрацитівського району був посвідчений заповіт, за реєстром №142, який відсутній у позивача, а отримати його неможливо з підстав здійснення антитерористичної операції у Антрацитівському районі Луганської області, де знаходиться Червонополянська сільська рада, враховуючи, що заповіт від імені померлого ОСОБА_3 був посвідчений ще у 1996 року, а спірна квартира за адресою: АДРЕСА_9, стала власністю померлого ОСОБА_3 з 19.07.2006 року, тобто майже через 10 років з моменту складення заповіту, суд приходить до висновку, що зазначена квартира не входить до складу спадкового майна, зазначеного в заповіті від 1996 року за реєстром 142.
Інших спадкоємців в ході розгляду справи не встановлено.
Отже, суд вважає, що спірна квартира та грошові вклади батьків позивача входять до складу спадщини після їх смерті і можуть бути успадковані ОСОБА_1, що є підставою для визнання за позивачем права власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом, у звязку з чим поданий позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.О. Шевченко (Краснокутська)