АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Кравець В.А.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Десята Київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

у березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, просив визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 поважними та визначити достатній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В обгрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 трагічно загинула його донька ОСОБА_5, яка була дружиною відповідача. Оскільки з відповідачем була усна домовленість про те, що майно доньки у порядку спадкування буде оформлено лише на онуку він не звертався з письмовою заявою про прийняття спадщини. Однак, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 онуки ОСОБА_6 стало відомо, що спадщину, яка була відкрита після смерті ОСОБА_5, окрім ОСОБА_6 було прийнято також відповідачем в рівних долях. Відтак, вважає причини пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті своєї доньки поважними.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.05.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Справа № 755/4378/16-ц Апеляційне провадження: 22-ц-796/8096/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував надані ним медичні документи про перебування на лікуванні та що він звертався до нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Причини неявки представника позивача визнані неповажними, оскільки до клопотання про відкладення розгляду справи будь - яких доказів поважності причин неявки не додано.

Десята Київська державна нотаріальна контора подала заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Інші сторони про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи за відсутності сторін за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки про смерть від 28.07.2007 року № 61312/КВ/14-536/1-277, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5, яка є донькою позивача, у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, оскільки на його думку все спадкове майно мало перейти до доньки померлої - його онуки ОСОБА_6

23.10.2007 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_3 від себе особисто та він імені малолітньої доньки ОСОБА_6

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 15.02.2008 року спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1 була оформлена на двох спадкоємців - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по 1/2 частині кожному.

Відповідно до свідоцтва про смерть, актовий запис № 13216 від 31.08.2015 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 (онука позивача).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження поважності пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини неможливим.

Як на поважність причини пропуску такого строку заявник вказував на існування усної домовленості з відповідачем про те, що спадкове майно буде оформлено лише на онуку - ОСОБА_6

Поважними причинами пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані лише ті обставини, які пов'язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивач як на підставу позову не можуть бути визнані поважними, оскільки вони не пов'язані з об`єктивними, непереборними труднощами для вчинення цих дій.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 26.09.2012 року № 6-85цс12 та від 04.11.2015 року № 6-1486цс15.

У позивача була відсутня воля на отримання спадщини після смерті доньки, оскільки він бажав передати таке майно у спадщину онуці.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Так, позивач не був позбавлений можливості своєчасно з`ясувати питання від чийого імені подано заяви про прийняття спадщини, проте протягом більше дев`яти років він даним питанням не цікавився. Маючи волю на передачу спадкового майна онуці позивач мав право подати заяву про відмову від своєї частки у спадщині на корить онуки, проте таких дій не вчинив.

Посилання позивача на медичні довідки колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з даних довідок вбачається, що позивач перебував на лікування у 2007 року - 10 днів, у 2009 році - 7 днів, у 2012 році - 6 днів, у 2015 році - 14 днів, у 2016 році - 38 днів, а відтак мав можливість подати заяву про прийняття спадщини.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді