Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2820/17 Головуючий у 1 інстанції:.ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_3

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору купівлі - продажу недійсним , -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу недійсним.

В обґрунтування позову зазначав, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2012 р.у цивільній справі № 0827/4872/2012 ОСОБА_7 на праві власності у цілому належала квартира за адресою м. Запоріжжя,вул. Чарівна 125/АДРЕСА_1, яку він успадкував після смерті дружини ОСОБА_8,право власності було зареєстровано у Державному реєстрі прав 19.12.2012 р. реєстраційний номер 9706950.

22.02.2013р. ОСОБА_7 помер,залишив заповіт від 27.02.2012 р.,посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9,за змістом якого все майно заповів ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_7 спадщина за заповітом,до складу якої входить все майно спадкодавця,в тому числі квартира АДРЕСА_2/вул. Цитрусовій 1 в м. Запоріжжі.

Він прийняв спадщину за заповітом у передбачений законом шестимісячний строк,про що подав заяву приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10,де була відкрита спадкова справа до майна померлого ОСОБА_7

В липні 2016 р. він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_10 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом,проте йому було повідомлено про наявність зареєстрованого права власності на спірну квартиру за іншою особою,що є перешкодою для вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,15.07.2015 р. на підставі договору купівлі продажу,укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4,нотаріально посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6,право власності на спірну квартиру було зареєстровано за ОСОБА_4

Посилаючись на те,що на час укладання договору купівлі-продажу спірної квартири 15.07.2015 р. ОСОБА_7, від імені якого вчинявся цей правочин невідомою особою, з використанням підроблених документів, вже 2 роки, як помер, внаслідок незаконно відчуження спірної квартири, яка входить до складу спадщини просив визнати недійсним договір купівлі продажу квартири за адресою м. Запоріжжя,вул. Чарівна 125/АДРЕСА_1 укладений 15.07.2015 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_4,нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований реєстрі за № 2112, скасувати державну реєстрацію права власності,проведену 15.07.2015 р. на квартиру за адресою м. Запоріжжя,вул. Чарівна 125/АДРЕСА_1 на ім*я ОСОБА_4 державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.07.2015 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,номер запису про право власності № 10421187,реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі продажу квартири за адресою м. Запоріжжя,вул. Чарівна 125/АДРЕСА_1 укладений 15.07.2015 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_4,нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований реєстрі за № 2112.

Скасовано державну реєстрацію права власності,проведену 15.07.2015 р. на квартиру за адресою м. Запоріжжя,вул. Чарівна 125/АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_4 державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_6на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.07.2015 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,номер запису про право власності № 10421187,реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Стягнуто з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_5 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім)гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що спірний договір суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, оскільки особа, які вчинила правочин, а саме, ОСОБА_11 на момент його вчинення не мав обсягу цивільної дієздатності, оскільки помер 22.02.2013 року, тому не міг вчинити правочин купівлі-продажу спірної квартири.

З таким висновком суду можна погодитись.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судове рішення відповідає вимогам ст.ст.213,214 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду є не прийнятними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.ст.317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1,3 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частини 1 і 2,3 ст. 203 ЦК України встановлюють, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ст. 25 ЦК України здатність фізичної особи мати цивільні права та обов'язки є правоздатністю.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється з її смертю.

Отже, правочини, укладені після смерті особи, але від її імені, не відповідають вимогам ст. 203 ЦК України.

Зі справи видно, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2012 р. у цивільній справі № 0827/2-1967/2012,за ОСОБА_7М.в цілому було зареєстровано право власності на обєкт нерухомого майна за адресою м. Запоріжжя,вул. Чарівна 125/АДРЕСА_3,про що надано копія рішення та витяг про державну реєстрацію прав ТОВ «ЗМБТІ» від 19.12.2012 р.(а.с.9-12)

22.02.2013 р. ОСОБА_7 помер (а.с.14), відкрилася спадщина за заповітом від 27.02.2012 р. посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, яким ОСОБА_7 все майно заповів позивачу ОСОБА_5Г.(а.с.15).

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 протягом встановленого законом строку вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_7, звернувшись до приватного нотаріуса ОСОБА_10 із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 4/2013 до майна померлого ОСОБА_7М.(а.с.37-58)

Проте вже після його смерті 15.07.2015 року між ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_4 з другої сторони було укладено договір купівлі-продажу квартири № 18 по Чарівна 125/вул. Цитрусова 1в м. Запоріжжя посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований реєстрі за № 2112 (а.с.78-79).

Фактична сторона справи встановлена судом з додержанням норм процесуального права.

Суд дав правильну правову оцінку цим обставинам і встановивши, що на час укладення договору купівлі - продажу квартири від 15.07.2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 останній не був в живих, визнав його недійсним на підставі ст.ст. 203,215 ЦК України.

Виходячи з вищенаведеного колегія суддів вважає, що ухвалене у справі судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шеченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: