Справа № 474/659/17
Провадження № 4-с/474/22/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.17 року

Врадіївський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Фасій В.В.

при секретарі судового засідання Багрін Н.А.

без участі:

представника заявника - ОСОБА_1

представника Врадіївського районного відділу ДВС ОСОБА_2

начальника відділу ДВС ОСОБА_3

боржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Врадіївка скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі банк) на незаконні дії, рішення та бездіяльність державного виконавця та начальника Врадіївського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, зобовязання усунути порушення, у виконавчому провадженні № 47343433,-

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся зі скаргою на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Миколаївській області.

Скарга обґрунтована тим, що з часу відкриття виконавчого провадження № 47343433 по 17.08.2017 року рішення суду про стягнення кредитної заборгованості залишається невиконаним, постанова про арешт майна та коштів боржника не виносилася, заборона на відчуження не оголошувалася. Виконавцем ухвала про обєдання виконавчих проваджень щодо боржника у зведене виконавче провадження стягувачу не надсилалася. Ним же періодичні перевірки майнового стану боржника проводилися формально, несистематично, з порушенням строків їх здійснення, та в ході виконавчого провадження не було встановлено відсутність рухомого та нерухомого майна, в тому числі земельної ділянки (паю) та набутого ним в порядку спадкування, на які можливо звернути стягнення. Не було встановлено фактичне місце проживання боржника, не вирішено питання про примусове проникнення до його житла. Він же не звертався з клопотанням про обмеження виїзду боржника за кордон, та не повідомив стягувача про проведення електронних торгів, підстави для визнання їх такими, що не відбулися, пропозицію стягувачу залишити таке майно за собою. Крім того повернення виконавчого документу стягувачу є передчасним, оскільки не було складено акту про відсутність у боржника майна на яке можна звернути стягнення, а сама постанова не містить розяснень щодо повторного предявлення виконавчого документа до виконання, та не була, як того вимагає закон, надіслана не пізніше наступного дня. В свою чергу начальник відділу не вжив заході щодо припинення неправомірних дій, рішень та бездіяльності державного виконавця.

Представник заявника будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, звернувшись з заявою на електронну адресу суду о 15.04 год. 05.09.2017р., про розгляд заяви у його відсутність, в якій просив її задовольнити.

Державний виконавець Назаренко Ю.В. будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився.

Начальник відділу ДВС ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи на розгляд скарги не зявився, про причини неявки не повідомив, з заявами не звертався.

Представник Врадіївського районного відділу ДВС ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою вх.№4071 від 08.09.2017 року про розгляду справи у відсутність представника. Надала для огляду матеріали виконавчого провадження №47343433.

Боржник ОСОБА_4 будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився.

В звязку з неявкою у судове засідання учасників провадження, суд на підставі ст. 197 ЦПК України,, ухвалив проводити розгляд справи без фіксації судового засідання технічними засобами.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

●23.04.2015 року, на підставі заяви банку (стягувача) від 16.04.2015 року, виконавчого листа Врадіївського районного суду у справі №2/474/233/14ц виданого 10.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором №86 від 02.04.2009 року в розмірі 159909,09 грн., державним виконавцем Назаренко Ю. В. відкрито виконавче провадження №47343433, про що винесена постанова (заява банку за вих.. №564 від 16.04.2015 року, виконавчий лист №2/474/233/14ц виданий 12.03.2014 року, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №47343433);

●17.11.2015р. державним виконавцем складено акт опису і арешту належного боржнику - будинок по вул. Комсомольській, 2 смт. Врадіївка (лист від 12.08.2016 року);

●07.07.2016 року на запит державного виконавця від 08.06.2016 року відділом Держгеокадастру дано відповідь, в тому що ОСОБА_4 є власником земельних ділянок площею 3, 3677 га, 5,1457 га та 5,1529 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (відповідь №11-14.12-0.4-1175/25-16 від 07.07.2016 року);

●01.08.2016 року ДП «СТЕАМ» Миколаївська філія виготовлено протокол №187157 проведення електронних торгів щодо будинку по вул. Комсомольській, 2 смт,Врадіївка, в якому державному виконавцю повідомлено проте, що торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів ( лист №1039/19-06-16 від 01.08.2016р., протокол №187157 електронних торгів);

●05.09.2016р. державним виконавцем направлено повідомлення на адресу стягувача про проведення опису та арешту заставного майна - житлового будинку по вул. Б. Хмельницького, 9 смт. Врадіївка належного боржнику, а також про призначення експерта з метою визначення ринкової вартості арештованого майна., в якому розяснено необхідність проведення авансування витрат повязаних х проведенням виконавчих дій (лист №3708/4 від 05.09.2016 р.);

●05.09.2016р. державним виконавцем сформовано запит з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, згідно якого боржник ОСОБА_4 є власником житлового будинку по вул. Комсомольській, 2 смт.Врадіївка (інформаційна довідка №67309529 від 05.09.2016 року);

●17.11.2016 року стягувачу направлено пропозицію про авансування виконавчих дій, з одночасним повідомленням його про складення акту опису та арешту будинку належного боржнику (лист від 12.08.2016р.);

●23.01.2017р. на повторне замовлення головного державного виконавця Врадіївського РВ ДВС ОСОБА_2, ТОВ «Оціночна компанія «Аспект» виготовлено звіт про оцінку вартості житлового будинку, з визначенням його ринкової вартості 50180 грн. (звіт про оцінку вартості житлового будинку від 23.01.2017 року);

●06.02.2017р. на адресу стягувача, боржника направлено повідомлення про перебування на виконанні відділу ДВС зведеного виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника, та ринкову вартість будинку визначену експертом, з розясненням можливості його оскарження ( лист №324 від 06.02.2017р. з відміткою банку про його отримання 10.02.2017р.);

●26.09.2016 року, 27.10.2016 року, 14.03.2017 року, 06.09.2017 року боржником на виконання рішення суду сплачено кошти в сумі 1500 грн., 2000 грн., 3000 грн., 3000 грн., в загальній сумі 9500 грн. (квитанції від 26.09.2016 р, 27.10.2016 р., 14.03.2017р., 06.09.2017р.);

●27.02.2017 року державним виконавцем надано запит про реєстрацію усіх осіб у будинку по вул. Комсомольській, 2 смт. Врадіївка Миколаївської області належному ОСОБА_4 (запит №644 від 27.02.2017р.);

●23.03.2017р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у зведеному виконавчому провадженні ВП №47343433 щодо боржника ОСОБА_4 (постанова про арешт майна боржника від 23.03.2017р.);

●29.06.2017р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з огляду на відмову стягувача залишити за собою майно боржника не реалізоване під час виконання рішення (постанова від 29.06.2017р., лист про направлення №3449 від 29.06.2017р.);

●25.08.2016 року стягувач звернувся зі скаргою на дії державного виконавця до начальнику відділу ДВС, яка отримана останнім 31.08.2016р. та станом на 17.08.2017р. начальником відділу не вирішена (повідомлення про отримання штрих -код №72 3, скарга);

При прийнятті рішення, суд керується: ч. 1 ст. 383 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 384 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст. ст. 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 22.04.1999 № 606-Х1У (надалі - Закон 606-ХІУ) виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень. Державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено. своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст, 27 Закону № 606-ХІУ у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходи примусового виконання рішень перелічені в ст. 32 Закону № 606-ХІУ. зокрема: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувану певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Стаття 52 цього ж закону визначає порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Нею ж встановлено, що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з п. 5 ч. З ст. 11 Закону № 606-ХІУ, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Арешт на майно боржника може бути накладений як під час відкриття виконавчого провадження, так і в процесі здійснення інших виконавчих дій.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. № 1404-VIII (далі - Закон).

Статтею 74 Закону передбачено право сторін, інших учасників та осіб на оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону № 1404-У111 про наявність обставин, зазначених у п.п. 2-6 ч. 1 цієї статті ( повернення виконавчого документу стягувачу з підстав відмовити залишити за собою майно боржника), виконавець складає акт, у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу розяснюється право повторного предявлення виконавчого документу до виконання.

Однак, всупереч положенням вищевказаних норм закону, як встановлено в судовому засіданні, державним виконавцем не в повній мірі були вжиті заходи щодо виконання рішення суду, в частині перевірки майнового стану боржника шляхом надання запитів до інших органів державної, виконавчої влади, органів місцевого самоврядування (фіскальної служби, банківських установ, пенсійного фонду, центру зайнятості, нотаріуса), з дотриманням строків встановлених ст. 52 Закону№ 606-ХІУ, не надіслання у строки, встановлених Законом України «Про виконавче провадження» на адресу стягувача копій постанов державного виконавця та інших документів виконавчого провадження та при складанні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві не розяснено положення ч. 5 ст. 37 Закону № 606-ХІУ, акту як того вимагає ч.2 ст. 37 цього закону не складено, доказів протилежного не надано, а тому вважаю, дії державного виконавця в цій частині - незаконними.

З цих підстав та з огляду на не надання доказів на підтвердження розгляду скарги стягувача на дії державного виконавця направлену на начальника відділу, у встановлені законом строки, вважаю вимоги скаржника до начальника відділу підлягаючими задоволенню

Разом з тим, суд вважає посилання скаржника на незаконність дій державного виконавця, що виявилася, на його думку, у не винесенні постанови про арешт майна та коштів боржника, не оголошенні заборони на його відчуження, не повідомлення стягувача про обєднання виконавчих проваджень щодо боржника у зведене виконавче провадження, формальне проведення виконавцем перевірок майнового стану боржника, без встановлення наявності (відсутності) у ньогорухомого та нерухомого майна, в тому числі земельної ділянки (паю), на які можливо звернути стягнення, не повідомлення стягувача про проведення електронних торгів, неспроможними, з огляду на досліджені судом вищезазначені докази.

Крім того, відповідно до положень абз. 2, 3 п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, а тому вимоги скаржника у п.п. 5-6 скарги, щодо зобовязання державного виконавця та начальника відділу до вчинення певних дій не підлягають задоволенню.

Щодо його доводів про незаконність дій державного виконавця в частині не звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника, то відповідно до ст. 18 Закону України № 1404- УІІІ від 02.06.2016р. «Про виконавче провадження» звернення з вказаним поданням до суду є правом державного виконавця, а не його обовязком.

З огляду на вищевикладене скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 293, 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на незаконні дії, рішення та бездіяльність державного виконавця та начальника Врадіївського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, зобовязання усунути порушення, у виконавчому провадженні № 47343433 - задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Врадіївського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 47343433 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором №86 від 02.04.2009 року в розмірі 159909,09 грн., щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та постанову про повернення виконавчого документу стягувачу винесену 29.06.2017 р. у межах даного виконавчого провадження незаконними, постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.06.2017 р. у ВП № 47343433 - скасувати.

Визнати дії головного державного виконавця Врадіївського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 47343433 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором №86 від 02.04.2009 року в розмірі 159909,09 грн., в частині не вжиття заходів щодо перевірки майнового стану боржника шляхом надання запитів до інших органів державної, виконавчої влади, органів місцевого самоврядування (фіскальної служби, банківських установ, пенсійного фонду, центру зайнятості, нотаріуса), - незаконними .

Визнати бездіяльність начальника Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо незабезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою вчинення виконавчих дій головним державним виконавцем Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження №№ 47343433 - незаконною.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі осіб, які її оскаржують, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Фасій