печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Батрин О.В.,

при секретарі Мотрич В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Г.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника з вилученням паспортного документа ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :
Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Г.І. звернувся до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 з вилученням паспортного документа до виконання ним зобов`язань по виконавчому провадженню № 52497875 щодо виконання виконавчого листа № 759/12413/15-ц, виданого 19 вересня року Святошисньким районним судом м. Києва про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів на загальну суму 10 936 824 грн. 70 коп., оскільки боржник не виконує рішення суду та ухиляється від його виконання.

Державний виконавець до судового засідання не з`явився. У поданні зазначив про розгляд подання у його відсутність.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України.

Інші учасники процесу до судового засідання не викликалися відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем 4 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 52497875 щодо виконання виконавчого листа № 759/12413/15-ц, виданого 19 вересня року Святошисньким районним судом м. Києва про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів на загальну суму 10 936 824 грн. 70 коп., та встановлено боржнику строк для самостійного його виконання.

Судом встановлено, що державним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа суду, як то: накладення арешту на майно боржника, вчинені запити до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Головного управління Держпраці у Дінпропетровській області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Регіонального сервісного центру МВС України у Дніпропетровській області, Державної інспекції сільського господарства з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником та його доходів, а також до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону.

З наданих відповідей з Державної прикордонної служби України встановлено, що божник ОСОБА_1 за період з 1.03.2016 року по 1.03.2017 року більше 20 разів перетинав державний кордон України, а саме до Білорусії міста Мінськ Кіпру міста Ларнака, а також до анексованої Автономної республіки Крим.

Разом з тим, сам по собі виїзд ОСОБА_1 за межі України не свідчить про його ухилення від виконання рішення суду.

Згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником нерухомого майна на праві власності не виявлено.

Проте, державним виконавцем на вчинено запит до бюро технічної інвентаризації, оскільки реєстрацію права власності на нерухоме майно здійснювали вказані органи до червня 2010 року.

Крім того, постановою державного виконавця від 4 жовтня 2016 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 та постановами від 10 листопада 2016 року - на корпоративні права ОСОБА_1 в статутному капіталі ТОВ «ТПК «СЛАВУТИЧ» на суму 978 000 грн., в статутному капіталі ТОВ «САНАТОРІЙ «Славутич» на суму 211 400 грн., в статутному капіталі ТОВ «СОЦ СОНЯЧНИЙ» на суму 134 000 грн., в статутному капіталі Селянське (Фермерське) Господарства «Балівка» на суму 0 грн.

Судом також встановлено, що державним виконавцем виявлено за боржником на праві власності транспортні засоби, на котрі накладено арешт.

Отже, часткове виконання рішення суду можливе за рахунок вказаного майна.

Відповідно до розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженої наказом Мін`юсту України від 2 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої Мін`юстом України від 2 квітня 2012 року № 489/20802 в поданні державного виконавця про обмеження виїзду боржника за межі України повинно зазначатись, зокрема, і підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Проте, будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, та доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання виконавчого листа виконавцем суду не надано.

Натомість, суд звертає увагу державного виконавця, що задовольнити вимоги стягувача державний виконавцем може за рахунок майна, котре обліковується за боржником внаслідок його примусової реалізації.

Проте державний виконавець не здійснює відповідних заходів та звертається з поданням про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого провадження обмеження боржника у його конституційному праві праві виїзду за кордон.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні цього подання слід відмовити за відсутністю для цього підстав, оскільки державним виконавцем не доведений факт ухилення боржника від виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості за рішенням суду, не вжито всіх необхідних заходів для виявлення майна боржників, часткового виконання рішення суду за рахунок майно боржника, а саме по собі обмеження боржника у праві виїзду за кордон не призведе до виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в їзду в Україну громадян України», ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :
У задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазур Г.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника з вилученням паспортного документа ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Батрин