печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"05" липня 2017 р. Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Батрин О.В.,

при секретарі - Мотрич В. В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представників відповідачів про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави в особі Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (в/ч 3001), Головного управління Національної гвардії України про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли клопотання від представників відповідачів про закриття провадження у справі, оскільки існує постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 5 грудня 2014 року, ухвалена у справі № 826/12264/14 між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, котра набула законної сили, що відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 205 ЦПК України виключає розгляд цивільної справи. Кім того, представник відповідача Головного управління Національної гвардії України просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки розгляд вказаної справи повинен розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Позивач та його представник заперечили щодо задоволення клопотання, мотивуючи його безпідставністю.

Представник Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (в/ч 3001) підтримав вказані клопотання.

Представник відповідача Головного управління Національної гвардії України до судового засідання не з'явився з невідомих причин. Тому, суд розглянув вказані клопотання у його відсутність.

Заслухавши думку представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаних клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Порядок розмежування юрисдикції спорів (розгляд справ в порядку адміністративного чи в порядку цивільного судочинства) регулюється ст. 15 ЦПК України, ст. 17 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 17 КАС України передбачено, що до компетенції адміністративних судів України відносяться спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом, спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Суб'єкт владних повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України) - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, основною ознакою публічно-правових спорів є участь у них хоча б на однієї зі сторін суб'єкта владних повноважень та здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. Якщо суб'єкт у спірних правовідносинах не здійснює вказаних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то такий спір не є адміністративним спором у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки у даному випадку відповідачі, хоча і є суб'єктами владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, але позовні вимоги не стосуються вирішення публічно-правового спору, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання, так як розгляд цієї справи повинен здійснюватись за правилами цивільного судочинства.

Що стосується доводів представників відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, то суд також дійшов висновку про їх відхилення, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали; рішення; постанови.

Положеннями ст. 158 КАС України поняття рішення суду відсутнє, оскільки видами судових рішень в адміністративному судочинстві є постанова та ухвала.

Отже рішення суду є різновидом судових рішень та стосується лише цивільного судочинства.

Враховуючи, що положення п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України щодо підстав закриття провадження у справі стосуються ухвалених рішень суду, які набрали законної сили, то суд дійшов висновку, що такі підстави стосуються лише цивільних справ.

З матеріалів справи вбачається, що Окружним адміністративним судом м. Києва від 5 грудня 2014 року ухвалено у справі № 826/12264/14 постанову за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Північного Київського територіального командування ВВ МВС України про визнання протиправним і скасування рішення про зняття з квартирного обліку, оформлене протоколом від 30 січня 2014 року № 1, котре за сторонами, предметом та підставами частково збігається з наявними позовними вимогами позивача.

Проте, враховуючи, що положення п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України стосуються ухвалених рішень суду, які набрали законної сили саме в цивільних справах, суд дійшов висновку про відмову у закритті провадження у справі за цих підстав.

При цьому суд бере до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже постанова Окружного адміністративного суду м. Києва, на котру посилаються представники відповідачів як на підставу для закриття провадження у справі, має лише преюдиційне значення для розгляду вказаної цивільної справи.

Керуючись п. 1, 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представників відповідачів про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави в особі Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (в/ч 3001), Головного управління Національної гвардії України про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО.В.Батрин