АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Катющенко В.П.
№22-ц/796/8122/2017 Доповідач Кравець В.А.
Справа №755/5807/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року про визнання позовної заяви неподаною та її повернення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача 280,00 грн. вартості квитка в якості відшкодування збитків, що виникли в результаті розірвання договору та 1000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 квітня 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: уточнити характер цивільно-правових відносин між позивачем та відповідачем, надати відомості які б підтверджували придбання електронного квитка на ім'я позивача.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та спрямувати матеріали справи до місцевого суду (бажано в іншому складі суду) для розгляду позовної заяви по суті, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що суд вийшов за межі своїх повноважень, оскільки оцінювати докази (їх належність, допустимість, доказову силу) можна лише в процесі розгляду справи по суті з урахуванням інших доказів та їх переконливості.

Крім того, висуваючи до позивача вимогу про доведення йому належності квитка -_ суд фактично висуває вимогу про оформлення документу (квитка) не тій особі, яка його виготовила (оформила, видала, емітувала).

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її, суд виходив з того, що відповідно до встановленого в ухвалі строку для усунення недоліків ОСОБА_1 не виконано вимоги суду.

Проте, такий висновок суду є передчасним, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1, 2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В ухвалі від 20.04.2017 року суд першої інстанції навів перелік недоліків, які мав усунути позивач, а саме:

· надати відомості щодо придбання електронного квитка самим ОСОБА_1, оскільки суд позбавлений можливості встановити придбання даного квитка саме позивачем, так як двовимірний штрих-код, який несе в собі вказану інформацію та розміщений на даному електронному квитку, не містить розпізнавальної інформації даного характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Заява не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів, відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді цивільних справ по першій інстанції».

Згідно з п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, у позовній заяві мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, проте у ст.131 ЦПК України зазначено, що докази сторонами можуть надаватися до або під час попереднього судового засідання, або до початку розгляду справи по суті.

В попередньому судовому засіданні, відповідно до п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України суд з'ясовує якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо вказаних обставин та встановлює строки їх подання.

Згідно ч.7 ст. 130 ЦПК України питання про необхідність проведення попереднього судового засідання вирішується суддею під час відкриття провадження у справі.

Зазначена норма процесуального права говорить про те, що всі питання, які виникають щодо процедури проведення судового засідання, можуть бути вирішені в попередньому судовому засіданні.

З наданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 зазначив зміст вимог та виклав обставини справи так, як вважав за потрібне.

Отже, суд не вправі вимагати надати докази на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Неможливість встановлення придбання електронного квитка самим ОСОБА_1, не є підставою для залишення його позовної заяви без руху, а є підставою для вирішення спору по суті.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при постановленні ухвали про повернення заяви є обґрунтовані.

Отже, ухвала суду про визнання заяви неподаною та повернення її не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до п.3 ч 1.ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303,304,307,311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді