Справа № 720/364/17
Провадження №2/720/339/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Єфтемій О.М.,

сторін по справі : представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Рідківської сільради, Новоселицького району,

- визнання права власності на спадкове майно, суд, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

В позові посилається на те, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований та постійно проживає в домоволодінні як член колгоспного двору в с. Рідківці Новоселицького району Чернівецької області по вул.. С. Бандери, 11.

В даному дворі на той період часу разом із ним були прописані та проживали: голова двору ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, тобто пятеро осіб.

Згідно чинного на той час права вказане господарство належало всім членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності у рівних частках, а отже по 1/5 частці мав кожен з таких співвласників.

12 серпня 2015 року у віці 66 років помер голова двору ОСОБА_6, який ще при житті 07.03.2014 року склав заповіт, згідно якого все своє майно останній заповів сину тобто позивачу ОСОБА_2.

Вважає, що після смерті батька спадщина відкрилась на ? частину домоволодіння по вул.. С. Бандери, 11 в с. Рідківці Новоселицького району, оскільки інші члени вказаного двору вибули з даного господарства, отримавши реальну компенсацію за свої частки в батьківському спадковому будинку, зокрема отримання окремих по господарській номерів та придбання іншого помешкання в с. Рідківці Новоселицького району по вул.. Долинянській, 73.

Вартість спадкової 1/2 частки домогосподарства становить 112891 грн., яку позивач прийняв своєчасно, проживаючи в одному господарстві із спадкодавцем на момент його смерті.

На звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_6, державним нотаріусом 15.12.2016 року було видано позивачу два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що складається із права на вантажний автомобіль марки ГАЗ 53Б випуску 1983 року, реєстраційний номер 11281МО та на земельну ділянку (паю) загальною площею 2,3898 га розташована на території Рідківської сільської ради Новоселицького району.

Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця є його дружина ОСОБА_3, та діти ОСОБА_3, ОСОБА_5, які спадщину не прийняли, пропустивши шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, та які на день його смерті проживали та були зареєстровані окремо у власних помешканнях.

Проте не дивлячись на ту обставину що спору щодо успадкування спадщини немає, позивач стверджує що позбавлений можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документа в підтвердження права власності спадкодавця на домоволодіння по вул.. С Бандери, 11 в с. Рідківці Новоселицького району.

Просить суд визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину у житловий будинок літер А, сараю літер В, літньої кухні літер Г, сараю літер Д, вбиральні літер Ж, в 1/4 частині колодязя за №1, огорожі №2,3, розташованого по вул.. С. Бандери 11 в с. Рідківці, Новоселицького району після смерті 12.08.2015 року ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог у відповідності до ст. 31 ч. 2 ЦПК України умотивовуючи тим, що під час розгляду справи по суті сторонами було укладена мирова угода щодо визнання права власності за позивачем на половину спадкового домоволодіння як спадщину після смерті голови двору, проте 08.06.2017 року ухвалою райсуду було відмовлено у визнання даної мирової угоди, так як була укладена в супереч вимогам законодавства України.

Підтримуючи обставини викладені позивачем у первинному позові, просить суд визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/5 частину у житловий будинок літер А, сараю літер В, літньої кухні літер Г, сараю літер Д, вбиральні літер Ж, в 1/4 частині колодязя за №1, огорожі №2,3, розташованого по вул.. С. Бандери 11 в с. Рідківці, Новоселицького району після смерті 12.08.2015 року ОСОБА_6.

Вартість вказаної частки в даному нерухомому майні складає 45157 грн., ціна позову мала би складати 640 грн., а тому враховуючи що при подачі позову до суду позивачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір в розмірі 1128 грн. 91 коп., просить суд повернути позивачу надлишково сплачений судовий збір в розмірі 488 грн. 91 коп..

Заяву про зменшення розміру позовних вимог з ? до 1/5 частки нерухомого спадкового майна підтримав в повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Представник Рідківської сільської ради Новоселицького району в судове засідання не зявився по невідомим для суду причинам, однак направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні не зявилися з невідомим для суду причин, проте одночасно подали до суду заяви про те що не заперечують проти задоволення позову оскільки не претендують на батьківське дворогосподарство, просять суд розглянути справу у їх відсутності.

Суд вислухавши думку представника позивача та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідачів та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Стаття 380 ЦК України зазначає, що жилий будинок є обєктом права приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наданими позивачем доказами судом встановлено, що ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_2, мати вказана ОСОБА_3, батько вказаний ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 449563 від 20.05.1978 року.

Відповідно до довідки № 131 видана Рідківською сільською радою Новоселицького району від 08.02.2017 року в погосподарській книзі № 06, особовий рахунок № 477, житловий будинок, що знаходиться за адресою с. Рідківці, вул.. Соківця Новоселицького району, відносилось до колгоспного двору і з 01.01.1985 року по 31.12.1990 року в ньому були зареєстровані та проживали пятеро осіб: голова двору ОСОБА_6, дружина ОСОБА_3 та діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст.ст. 120-123 ЦК УРСР на час виникнення правовідносин вказане господарство належало всім членам колгоспного двору на праві спільної сумісної власності у рівних частках.

Отже слід вважати що кожному із вказаних співвласників належало по 1/5 частці дворогосподарства.

Голова двору ОСОБА_6 помер 12 серпня 2015 року у віці 66 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-МИ № 151786 видане 17.08.2015 року за актовим записом № 40.

Спадщина померлого відкрилась на 1/5 часку домоволодіння по вул.. С. Бандери 11 в с. Рідківці, Новоселицького району з приналежними до нього спорудами та будівлями, а саме: житловий будинок літер А, сараю літер В, літньої кухні літер Г, сараю літер Д, вбиральні літер Ж, в 1/4 частині колодязя за №1, огорожі №2,3, вартість спадкової частки якого складає 45157 грн..

У відповідності до ст.. 1233-1235 ЦК України ОСОБА_6 за життя склав заповіт зареєстрований в реєстрі за № 105 від 07.03.2014 року, посвідченим секретарем виконкому Рідківської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, відповідно до якого все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і все, що буде належати їй на день смерті і на що він за законом буде матиме право заповів сину ОСОБА_2.

Вказаний заповіт не був змінений чи скасований.

Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Стаття 1223 ЦК України зазначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги у відповідності до ст.. 1261 ЦК України після смерті 12.08.2015 року ОСОБА_6, являється дружина як переживше подружжя ОСОБА_3 та діти ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2.

Як вбачається із довідки № 137 видана сільською радою с. Рідківці Новоселицького району 08.02.2017 року на день смерті ОСОБА_6 в одному господарстві по вул.. С. Бандери 11 як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька проживав його син ОСОБА_2.

З огляду на вказане слід вважати, що позивач проживаючи в одному господарстві разом із батьком на день відкриття спадщини фактично прийняв спадщину у відповідності до частини 3 ст.. 1268 ЦК України не заявивши протягом року відмову про неї.

Інші спадкоємці зокрема дружина спадкодавця та діти ОСОБА_3, ОСОБА_5, спадщину не прийняли, проживаючи окремо на час відкриття спадщини від спадкодавця та не заявивши бажання про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний термін ст.. 1270 ЦК України.

Як вбачається із заведеної спадкової справи № 382/16 від 26.07.2016 року син померлого ОСОБА_2 звернувся до Новоселицької державної нотаріальної контори із заявою № 906, про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька.

З свідоцтв про право на спадщину за заповітом зареєстрованих в реєстрі за № 2717 та 2718 року вбачається, що ОСОБА_2 успадкував після смерті батька спадщину яка складається із:

- вантажного автомобіля марки ГАЗ 53Б випуску 1983 року, шасі № BN CAMOCКИД, реєстраційний номер 11281МО, яке належало померлому ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ІСС № 237948 виданого Новоселицьким МРЕВ в Чернівецькій області 24.03.2004 року;

- земельної ділянки (паю) загальною площею 2,3898 га кадастровий номер :02:007:0005 в межах згідно із планом яка розташована на території Рідківської сільської ради Новоселицького району. Земельна ділянка видана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 025769 виданого Новоселицькою РДА Чернівецької області 11.08.2003 року на підставі розпорядження Новоселицької РДА Чернівецької області № 637-Р від 26.12.2002 року.

Згідно рішення № 02 Рідківської сільської ради Новоселицького району від 25.01.2016 року, про найменування та перейменування вулиць та провулків в с. Рідківці Новоселицького району, вулицю Соковиця перейменована на вулицю ОСОБА_7.

З листа начальника Новоселицького КБТІ № 630 від 01.11.2016 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_6 право приватної власності на нерухоме майно по вул. С. Бандери, 11 в с. Рідківці Новоселицького району не зареєстроване.

Таким чином в частині спадкового майна, що складається із житлового будинку по вул. С. Бандери 11 в с. Рідківці Новоселицького району державний нотаріус своєю постановою від 01.12.2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно технічного паспорту виготовленого Новоселицьким КБТІ 08.12.2008 року на замовлення ОСОБА_2 вищевказане дворогосподарство в цілому складається із житловий будинок літер А, 1977 року забудови, сараю літер В, 1980 року забудови, літньої кухні літер Г, 1990 року забудови, сараю літер Д, 1980 року забудови, вбиральні літер Ж, колодязя за №1, огорожі №2,3.

Враховуючи зміст ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, той факт, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, земельна ділянка видана для будівництва та обслуговування житлового будинку, позивач своєчасно прийняв спадщину за заповітом, оскільки проживав на день відкриття спадщини в одному господарстві із померлим та про що свідчить заява про прийняття спадщини подана до державної нотаріальної контори, відповідачі визнали позов в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі, тому суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги позивача, про визнання за ним права власності на 1/5 частку в житловий будинок, з приналежними до нього спорудами які були побудовані з 1977 по 1990 роках, розташованого по вул.. С. Бандери 11 в с. Рідківці, Новоселицького району Чернівецької області після смерті 12 серпня 2015 року ОСОБА_6 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що під час подачі позову до суду позивачем ОСОБА_2 згідно квитанції від 01.03.2017 року сплачено судовий збір в сумі 1128 гривень 92 копійки.

Відповідно до заяви подана позивачем до суду під час розгляду справи по суті ОСОБА_2 зменшив свої позовні вимоги із ? частки визнання права власності на домоволодіння на 1/5 частку, вартість якого складає 45157 грн., а отже ціна судового збору мала би складати 640 грн..

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ст. 2 судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Виходячи з викладеного керуючись законом України «Про судовий збір» на 2017 рік вважаю за необхідне повернути ОСОБА_2, зайво сплачений судовий збір в сумі 488 грн. 91 коп. по квитанції від 01 березня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 10,59,60,61,208-218, 273 ЦПК України, і на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268, 1270 ЦК України, 120-123 ЦК УРСРС, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/5 частину у житловий будинок літер А, сараю літер В, літньої кухні літер Г, сараю літер Д, вбиральні літер Ж, в 1/4 частині колодязя за №1, огорожі №2,3, розташованого по вул.. С. Бандери 11 в с. Рідківці, Новоселицького району після смерті 12.08.2015 року ОСОБА_6.

Повернути зайво сплачений судовий збір в сумі 488 грн. 91 коп. по квитанції від 01 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.