У Х В А Л А

судового засідання

"12" вересня 2017 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючого-судді - Мартинишин М.О.

при секретарі - Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, -

встановив:

позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом.

Позивач подав заяву про забезпечення позову по вказаній справі, в якій просить накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1, що належить відповідачу ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження квартири в будь який спосіб будь якій особі, стверджуючи, що не вжиття таких заходів може утруднити, та зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого її законні права позивача не будуть захищені.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаються на будь якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Це підтверджується абз. 2 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, у тому числі, накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до вимог ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності з роз'ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Вивчивши матеріали позову, розглянувши заяву позивача, суд вважає, що така заява підлягає до задоволення, оскільки між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому необхідно забезпечити позов накладенням арешту шляхом заборони відчуження в будь який спосіб квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, оскільки такий спосіб забезпечення позову передбачений законом, і його невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого законні права позивача не будуть захищені.При обранні способу забезпечення позову судом були враховані інтереси як позивача так і відповідача.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 151 -154 Цивільного процесуального кодексу України,-

ухвалив:

задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження в будь який спосіб квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 .

Виконання ухвали доручити Франківському відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

Стягувач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, адреса проживання 79000, м.Львів, вул.Залізняка, буд.28-а.

Боржник: ОСОБА_4, - ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: 79000, АДРЕСА_1,

Ухвала суду про забезпечення позову може бути предявлена до виконання - 13 вересня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Мартинишин М.О.