У Х В А Л А

03 липня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Кошель Л. М.

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м.Біла Церква заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи її тим, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення від 23 березня 2015 року у справі №357/16806/14-ц про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «ОСОБА_4 банк ОСОБА_2» заборгованості за кредитним договором №014/10-01/74/8929 від 30 травня 2007 року в сумі 279 534,74 грн., судові витрат в розмірі 2 795,35 грн., по 931,78 грн. з кожного. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора та просить суд замінити стягувача ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Представник заявника в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належно, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, подала письмово викладені заперечення проти позову в яких просила розглянути справу без її участі.

Боржники ОСОБА_1, ОСОБА_3, як і інші заінтересовані особи, до суду не зявились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2015 р. по цивільній справі № 357/16806/14-ц було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 банк ОСОБА_2» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно в сумі 279 534 грн. 74 коп. та судових витрат в сумі 2795 грн. 35 коп. по 931 грн. 78 коп. з кожного.

17.10.2016 р. до суду надійшла заява від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник посилався на те, що 20 січня 2016 року між ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та ПАТ «Комерційний ОСОБА_5» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/15 від 20.01.2016 року. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/10-01/74/8929 від 30.05.2007 року, що був укладений між ПАТ «ОСОБА_4 банк ОСОБА_2» та ОСОБА_1

Окрім того, 20 січня 2016 року між ПАТ «Комерційний ОСОБА_5» та ТОВ «ФК ПОЗИКА» було укладено договір відступлення права вимоги № 20 К-П від 20.01.2016 року. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/10-01/74/8929 від 30.05.2007 року, що був укладений між ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та ОСОБА_1

21 січня 2016 року між ТОВ «ФК ПОЗИКА» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 240/ФК-16 від 21.01.2016 року. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 014/10-01/74/8929 від 30.05.2007, що був укладений між ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_2» та ОСОБА_1

На підставі чого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора.

Згідно ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

А відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив/ ч.5 ст.15 Закону України « Про виконавче провадження»/.

У ст.512 ЦК України передбачено підстави зміни кредитора у зобовязанні. Відповідно до ст.37 ЦПК України визначено порядок залучення до участі у цивільній справі такої заміненої сторони. Отже, суд погоджується з думкою ОСОБА_2, що заміна сторони на будь-якій стадії цивільного процесу за правилами ст.37 ЦПК України можлива лише у випадку перебування цивільної справи в провадженні суду, однією із сторін в якій є замінений за правилами ст.512 ЦК України кредитор. Крім того, заміна кредитора у зобовязані за правилами ст.378 ЦПК України, можлива лише з підстав заміни кредитора у зобовязанні за правилами ст.512 ЦК України на стадії примусового виконання рішення суду органом ДВС.

В матеріалах справи відсутні докази відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа виданого за рішенням суду у справі №357/16806/14-ц, хоча ця обставина сторонами і не оспорюється.

Посилання заявника на правову позицію ВСУ у справі №6-122цс13 не підміняє вимоги закону щодо правової природи заяви про заміну сторони виконавчого провадження або сторони у справі цивільній (залежно від того в провадженні якого органу перебуває справа). В рамках вказаної у правовій позиції ВСУ справи, предметом розгляду було питання щодо можливості заміни стягувача саме у відкритому виконавчому провадженні, а не поза межами виконавчого провадження, як в даному випадку.

Виконавче провадження може бути відкрито на підставі заяви стягувача, на що вказує п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи із приписів, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. Верховний суд України у справі №6-122цс13 зазначив, що у звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Правовий аналіз вище зазначених вимог закону та висновки викладені у зазначені постанові ВСУ, вказують на те, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача законом поза межами розгляду цивільної справи судом (за правилами ст.37 ЦПК України) та поза межах виконавчого провадження (за правилами ст.378 ЦПК України) законом не передбачено.

Крім зазначеного, заявник не довів належним чином свій обовязок по доказуванню кожної обставини на яку він посилається як на підстави свої х вимог.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Невідємною частиною договорів відступлення права вимоги є реєстр боржників (Додаток№1), якого в справі немає, а виписка з нього сам реєстр боржників не замінює, у звязку з чим ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не довела належними доказами право вимоги до боржників у справі №357/16806/14-ц.

Як вбачається з договору відступлення прав вимоги (Додаток2), підтвердженням набуття права вимоги є здійснення новим кредитором повної оплати, однак доказів здійснення такої оплати за цим договором заявник суду не надав, що лише підтверджує відсутність у останнього права на звернення до суду з заявою про відступлення права вимоги.

За викладених обставин, суд вважає, що заявник не має правових підстав для звернення до суду з вказаною заявою та не довів належними доказами свої вимоги, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.378 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6