Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1845/17 Головуючий у 1 інстанції: Прінь І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало що 18.01.2008 року відповідач ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 7000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, ОСОБА_4. В порушення умов кредитного договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 30.09.2012 року має заборгованість в загальній сумі 22339,30 грн., яка складається з наступного: 6965,44 грн. - заборгованість за кредитом; 12124,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1708,95 грн. заборгованість комісії, а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) і 1039,97 грн. (процентна складова).

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22339,30 грн. та понесені ним судові витрати.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 18.01.2008 року у сумі 15252,79 грн., із яких: 4589,76грн. - заборгованість за кредитом; 9936,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 726,32 грн. штраф; а також стягнути компенсацію судових витрат у сумі 572,53 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції було встановлено, що 18.01.2008 року між Приватбанком і ОСОБА_3 був укладений договір про надання банківських послуг, за яким відповідач отримав кредитну картку «Універсальна GOLD» з встановленим на ній кредитним лімітом у розмірі 7000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. У заяві позичальника (а.с.5) відповідачка виразила свою згоду на те, що ця заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Зазначені обставини були визнані відповідачем у судовому засіданні. З довідки Приватбанку (а.с.98) вбачається, що ОСОБА_3 отримувала дві картки,остання з них мала термін дії до останнього дня 01.2010р.

Заперечуючи проти оскаржуваного судового рішення в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що вона не була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, не підписувала їх.

Ця обставина спростовується завою позичальника, у якій зазначено, що вона ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами та просила відкрити рахунок та надати послуги ( а.с.5), серед яких зазначено отримання універсальної банківської картки з кредитним лімітом у 7 000 гр.

За таких обставин, задовольняючи позо, суд керувався положеннями ст. 1054 ЦК України, за якою до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 УК України, статтями 1049, 1050 якого передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором. А також суд керувався п.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, за якими за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 5.8 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць. Згідно з п 6.5 Умов та правил клієнт зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відтак суд правильно встановив характер правовідносин та ухвалив рішення про стягнення кредитної заборгованості з урахуванням відсотків та інших компенсаційних та забезпечувальних умов договору.

Посилання в апеляційній скарзі на пропуск позивачем строку позовної давності також не може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

До вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені) застосовується позовна давність в один рік ( ч.2 ст.258 ЦК України)

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідач здійснила останнє погашення кредитної заборгованості в лютому 2009 року, а до суду позивач звернувся 23.11.2012 року.

Тож з огляду на ці обставини та зазначені положення закону, суд першої інстанції застосував строк позовної давності та врахував, що у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2375,68 грн. і простроченими процентами у розмірі 2188,23 грн. ( 2024,58+ 155,69 ( нараховані за 20 днів листопада місяця 2009р.), які виникли станом на 20.11.2009р. необхідно відмовити за пропуском позовної давності.

Разом з тим, суд правильно визначився з тим, що задоволенню підлягають позовні вимоги, заявлені позивачем в межах трирічного строку позовної давності, згідно з наданого позивачем розрахунку, а саме з 20.11.2009 року по 30.09.2012р.

Також суд відмовив у позові в частині стягнення комісії у розмірі 1708,95 грн., та в цій частині рішення суду не оскаржене.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: