Справа № 182/2911/17
Провадження № 2/0182/2580/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.07.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

секретаря Малишко Д.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 02 серпня 2003 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 435.

Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне подружнє життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини.

Враховуючи те, що примирення між ними неможливе, ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб, оскільки зберегти сімю вже неможливо.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечив проти розірвання шлюбу, та зазначив, що остаточно шлюбні відносини між ними були припинені в червні 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 435 (а.с.4).

Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

В червні 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують та спільного господарства не ведуть, через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя.

Враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритися, суд приходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Згідно із ч. 4 ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин є порушення права дружини та чоловіка, що може мати наслідком розірвання шлюбу на підставі ч. 2 ст. 112 СК України.

Спір щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини, буде вирішено сторонами окремо.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Величко», ОСОБА_2 залишити прізвище «Величко».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,14,15,57,60,213-215 ЦПК України, ст. 56, 112 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 435, від якого є малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Величко», ОСОБА_2 залишити прізвище «Величко».

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4