Справа № 285/879/17
провадження № 2/0285/812/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03.07.2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Колодянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно,
23.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до місцевої територіальної громади в особі Колодянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина. При звернені до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у видачі такого свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки на даний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Право власності спадкодавця підтверджується довідкою сільської ради про реєстрацію будинку відповідно до записів у погосподарській книзі.
Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок.
У судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідач участь представника у судовому засіданні не забезпечив.
Зважаючи на вищевказані обставини, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 05.01.2015 року (а.с. 7).
Відповідно до заповіту від 09.09.2009 року, посвідчено секретарем Колодянською сільської ради, ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 (а.с. 10)
Постановою приватного нотаріуса Люлевича А.І. від 21.02.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ. (а.с. 14)
Згідно технічного паспорту від 14.02.2017 р., складеного КП «Новоград-Волинське МБТІ» домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, складається з житлового будинку, ганку, сараю, навісу, колодязя, огорожі.
Згідно довідки КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 14.02.2017 року, право власності на цей будинок не зареєстровано. (а.с. 15)
Відповідно до довідки №219 від 21.02.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Колодянської сільської ради, житловий будинок АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до записів в погосподарській книзі № 9 за 2017 р. (а.с. 9)
Разом з тим, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.07.2016 року №90997882 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, розташований багатоквартирний будинок, у якому власниками квартири №2 є: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7; власником квартири №3 є ОСОБА_8; власниками квартири №5 є: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12. Відомості про реєстрацію права власності на інші квартири відсутні.
Позивачем не надано доказів, що предметом спору є саме багатоквартирний будинок. За наявності такого спору, у якості відповідачів у справі мають бути залучені власники квартир.
У випадку наявності двох об'єктів нерухомості з однаковою адресою, для уникнення суперечки щодо права власності на такі об'єкти існує необхідність зміни адрес. Таке питання не може бути вирішене судом, оскільки належить до компетенції органів місцевого самоврядування.
Враховуючи, що на теперішній час позивачем не надано доказів зміни адреси спірного будинку, суд виходить з загальновідомого правила (презумпції) унікальності адреси кожного окремого об'єкта нерухомості.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України у випадку відмови у задоволенні позову судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.
Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
У задоволенні позову відмовити повністю.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Помогаєв