АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/961/17-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1383/К/17 суддя Дудіков А.В.
Категорія 27 (ІІ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року позивач ОСОБА_6 акціонерне товариство ОСОБА_3 «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 46 920,51 грн. (а.с. 1-9).

Ухвалою суду від 27.03.2017 року відкрито провадження по вказаній справі.

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/3 частину квартири загальною площею 36,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 рокувідмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення поданої заяви, посилаючись на те, що суд безпідставно відмовив в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції керувався ч.2 ст. 151 ЦПК України та виходив з її необґрунтованості, оскільки позивачем не надано доказів щодо вчинення відповідачем дій по відчуженню квартири з метою уникнення її реалізації під час виконання рішення суду в разі задоволення заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у розмірі 46 920,51 грн. та, у випадку задоволення позовних вимог у повному обсязі, саме ця сума підлягає до стягнення.

Відповідачу ОСОБА_4 на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_2.

Зважаючи на те, що позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлено позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_4 значної суми та матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у нього фінансової можливості сплатити грошові кошти у розмірі 46 920,51 грн. (у випадку задоволення позовних вимог), колегія суддів вважає прийнятним доводи позивача щодо необхідності накладення арешту на належну відповідачу на праві власності частину квартири, що забезпечить виконання рішення суду у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо необґрунтованої відмови суду першої інстанції у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

При цьому, згідно Глави 4 Розділу ІІІ ЦПК України, судовий розгляд цивільних справ судом першої інстанції починається із дня відкриття провадження у справі та закінчується у день ухвалення і проголошення судового рішення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості 27 червня 2017 року було ухвалене рішення по суті, тобто судовий розгляд судом першої інстанції вже завершено.

Для забезпечення реального виконання рішення суду, державним виконавцем застосовується арешт майна боржника на стадії виконавчого провадження (ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

В пункті 7 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року судам розяснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції.

Отже, після ухвалення судового рішення по справі, питання про забезпечення виконання рішення суду може вирішуватися державним виконавцем (при зверненні рішення суду до виконання) або судом апеляційної інстанції (при оскарженні рішення суду).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування;

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні в частині мотивів відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 рокузмінити в частині мотивів відмови в задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» про забезпечення позову ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: