Справа № 161/2471/17
Провадження № 2/161/1589/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого-судді Олексюка А.В.

при секретарі Шолом С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2Г, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Луцької міської ради, про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.03.2015 року померла його дружина ОСОБА_4 Вказує, що за час перебування з ним в шлюбі, ОСОБА_4 вступила в члени ЖБК № 52, де 06.01.1987 року їй, як члену ЖБК було видано ордер № 65 на право зайняття житлового приміщення в квартирі, яка знаходиться за адресою: бульвар Дружби Народів, 15/84 в м. Луцьку Волинської області. Згідно довідки ЖКП № 2, рішенням Луцької міської ради будинок № 5 по вул. Миру в м. Луцьку перейменовано на будинок № 15 по бульвару Дружби Народів. Пайові внески повністю погашено в період з 1985 року по 1991 рік, отже ОСОБА_4 набула право власності на вищевказану квартиру. Оскільки, дана квартира є спільним майном подружжя, то ? частки в даній квартирі нележить позивачу.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на ? частки квартири, яка знаходиться за адресою: бульвар Дружби Народів, 15/84 в м. Луцьку Волинської області.

27.04.2017 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3

Сторони в судове засідання не зявились, проте подали суду заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не зявились за наявними матеріалами справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 168443 від 17 березня 2015 року, ОСОБА_4 померла 14 березня 2015 року (а.с. 19).

Під час перебування в шлюбі з позивачем ОСОБА_1, ОСОБА_4 вступила в члени ЖБК № 52, де 06.01.1987 року їй, як члену ЖБК було видано ордер № 65 на право зайняття житлового приміщення в квартирі, яка знаходиться за адресою: бульвар Дружби Народів, 15/84 в м. Луцьку Волинської області (а.с. 28). Згідно довідки ЖКП № 2, рішенням Луцької міської ради будинок № 5 по вул. Миру в м. Луцьку перейменовано на будинок № 15 по бульвару Дружби Народів.

П. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18.09.1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» визначено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд-продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБ/К, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на прав власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Пайові внески повністю погашено в період з 1985 року по 1991 рік та ОСОБА_4 набула права власності на дане житлове приміщення.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 22 КпШС України (діяв на момент сплати пайових внесків) майно набуте подружжям під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1 ст. 28 КпШС України у разі поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя їх частки визначаються рівними.

Ст. 60 СК України передбачено, що майно набуте за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, тощо) самостійного заробітку.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18.09.1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. При цьому суд повинен враховувати суму боргу, яку один з подружжя зобов'язаний повернути кредитору.

Таким чином, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 набули у спільну сумісну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: бульвар Дружби Народів, 15/84 в м. Луцьку Волинської області, де частки кожного становлять по ?.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на ? частки квартири № 84, яка знаходиться за адресою: бульвар Дружби Народів, 15 в м. Луцьку Волинської області.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 328, 357, 370, 392, 1222, 1261, 1262, 1266, 1270 суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартири № 84, яка знаходиться за адресою: бульвар Дружби Народів, 15 в м. Луцьку Волинської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк