АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4729/17 Справа № 209/2601/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 липня 2016 року по справі за поданням головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року до суду звернувся головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_4 з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 жовтня 2016 року подання задоволено та тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_2, який фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання згідно виконавчого провадження ВП № 51389354, з виконання виконавчого напису № 3979 від 16.05.2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 1962645,52 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання державного виконавця про встановлення обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за кордон, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем були вжиті всі заходи з виконання виконавчого листа, а сам боржник ухиляється від його виконання.

Проте з такими висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що на виконанні у Дніпровському ВДВС м. Дніпродзержинська ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження ВП № 51389354, з виконання виконавчого напису № 3979 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 1962645,52 грн..

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 09 червня 2016 року було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом.

При виконанні вказаного провадження державним виконавцем встановлено, що нерухомого майна за боржником не зареєстровано, боржник за адресою, зазначеною стягувачем не проживає, а також по спливу строку для самостійного виконання виконавчого напису нотаріуса, ОСОБА_2 не виконав, борг не сплатив.

Проте, в матеріалах справи містяться лише постанова про відкриття виконавчого провадження, довідка про встановлення неофіційного працевлаштування боржника, копія виконавчого напису нотаріуса та акт державного виконавця щодо відсутності боржника за місцем проживання у м. Камянське (а.с. 5-9), а інших доказів, що свідчили б про ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим написом нотаріуса не має.

Крім того, боржник ОСОБА_2 на момент винесення оскаржуваної ухвали був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але на його адресу державний виконавець жодних постанов чи повідомлень не направляв та такі докази матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєї власної. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

У відповідності до п. 18 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Також, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню перед судом.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим написом нотаріуса, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, що в даному випадку відсутнє, а також в матеріалах справи взагалі відсутні докази ухилення ОСОБА_6 від виконання зобовязань.

У звязку з чим, саме посилання державного виконавця як на підставу його задоволення - наявність зобовязання у боржника, не може бути підставою для його задоволення.

За таких обставин, підстави для обмеження виїзду боржника на даний час відсутні, але суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув та передчасно задовольнив подання державного виконавця, у звязку з чим ухвала районного суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 липня 2016 року скасувати.

У задоволенні подання головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_7