ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/932/17
провадження № 4-с/753/113/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ДАНИЛЕНКА В.В.

при секретарі ПАСЬКО І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2, заінтересовані особи: Товариство з обмеженню відповідальністю «Екопоїнт», Печерський районний ВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві на повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання,

ВСТАНОВИВ:

У січня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою в якій просила скасувати повідомлення головного державного виконавця Куц В.В. Печерського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві від 19.12.2016 року, яким було повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання виконавчий лист №757/6881/14-ц, виданий 08.10.2014 року Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення з ТОВ «Екопоїнт» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в розмірі 6 075,00 грн.; зобов'язати Печерський РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №757/6881/14-ц, виданий 08.10.2014 року Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення з ТОВ «Екопоїнт» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в розмірі 6 075,00 грн.

Неправомірність вказаних дій державного виконавця скаржник обґрунтовує тим, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановив вказане повідомлення не врахувавши, що стягувача звільнено від сплати авансового внеску.

Скаржник підтримав заявлені вимоги у повному обсязі.

Заінтересовані особи Товариство з обмеженню відповідальністю «Екопоїнт», Печерський районний ВДВС м.Києва ГТУЮ до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, будь-яких письмових пояснень не надали.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. А частиною 2 ст. 384 цього Кодексу встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як встановлено судом, на виконанні у Печерському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист №7536881/14-ц від 08.10.2014 року про стягнення з ТОВ «Екопоінт» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 6075,00 грн.

10.12.2016 року ОСОБА_2 направила на адресу Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві заяву про прийняття на примусове виконання виконавчий лист №753/6881/14-ц (а.с.7).

19.12.2016 року головним державним виконавцем Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Кущ В.В. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки до заяви про відкриття виконавчого провадження стягувачем не подано підтвердження квитанцію про сплату авансового внеску (а.с.3).

Частиною п'ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковим до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що державний виконавець виніс зазначене повідомлення в порушення п.2 ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання не врахував, що від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про стягнення заробітної плати. В свою чергу державний виконавець у судове засідання не з'явилася, доказів на спростування встановлених обставин не надала.

З урахуванням зазначених обставин суд дійшов висновку, що у державного виконавця не було правових підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві за пунктом 8 статті 4 та ст. 26 вище згаданого Закону, а відтак суд визнає її дії та повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.12.2016 року неправомірними, скасовує його та зобов'язує державного виконавця повторно розглянути питання щодо відкрити виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №753/6881/14-ц.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 13, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», стст. 386-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2, заінтересовані особи: Товариство з обмеженню відповідальністю «Екопоїнт», Печерський районний ВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві на повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - задовольнити.

Скасувати повідомлення головного державного виконавця Куц В.В. Печерського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві від 19.12.2016 року, яким було повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання виконавчий лист №757/6881/14-ц, виданий 08.10.2014 року Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення з ТОВ «Екопоїнт» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в розмірі 6 075,00 грн.

Зобов'язати Печерський РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві повторно розглянути питання про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №757/6881/14-ц, виданий 08.10.2014 року Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення з ТОВ «Екопоїнт» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі в розмірі 6 075,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.