Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1386/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

06.09.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів - Дьомич Л.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Яковлєвої Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним ордера та скасування рішення виконавчого комітету за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_9 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 29.05.2017 року і

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 29.05.2017 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову до Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним ордера №17 від 25.07.1990 року на жиле приміщення АДРЕСА_1 та скасування рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради №389 від 18.07.1990 року.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_9 просять скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_2 - ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтримали апеляційні скарги з посиланням на викладені в них обставини, відповідач ОСОБА_7 та його представники ОСОБА_11, ОСОБА_12, яка діє в інтересах ОСОБА_8 заперечували проти доводів апеляційних скарг, надали письмові заперечення.

Представник Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не з'явились про час і місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку, від Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника комітету.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі осіб, які не з'явилися, що відповідає положенням ст.305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, відповідно до ст.303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Кіровограда № 76 від 19.02.1986 року, виконавчий комітет вирішив: погодитися із спільними рішеннями адміністрацій і профкомів підприємств і організацій району про надання квартир громадянам, згідно додатку № 1, 2.

Відповідно до додатку № 1 Рішення № 76 від 19.02.1986 року - списку на надання житлової площі громадянам району: ОСОБА_3 надана житлова площа АДРЕСА_1, склад сім'ї і родинні відносини: с. - ОСОБА_2; д. - ОСОБА_14; д. - ОСОБА_14; с. - ОСОБА_2; с - ОСОБА_15; с. - ОСОБА_15

ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5, а також позивача - ОСОБА_2.

З 1982 року - ОСОБА_3, прибиральниця ЖЕК №1 перебувала на квартирному обліку, черга №1 як багатодітна сім'я.

Відповідно до додатку № 1: адреса попереднього місця проживання ОСОБА_3 і характеристика житлової площі: АДРЕСА_3, ж/площа 14,3 кв.м.

Виходячи з додатку № 1 до рішення № 76 від 19.02.1986 року, не можливо встановити прізвище, ім'я та по-батькові складу сім'ї ОСОБА_3, оскільки в додатку до рішення ради містяться записи лише ініціалів членів сім'ї наймача.

Відповідно до свідоцтв про народження у відповідача ОСОБА_3 є троє синів із ініціалами «ОСОБА_6» (ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2).

На період взяття ОСОБА_3 на облік по поліпшенню житлових умов, позивач по справі - ОСОБА_6 досяг 20 річного віку і з 20 червня 1978 року був засуджений по ч. 3 ст. 206 КК, ст. 42 КК до 4 років позбавлення волі, тобто до 20.06.1982 року.

На час прийняття рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів м. Кіровограда № 76 від 19.02.1986 року позивач - ОСОБА_2 був засуджений за ч. 3 ст.81 КК до 10 років позбавлення волі.

У період перебування позивача в місцях позбавлення волі в період з 19 листопада 1982 року по 20.01.1990 року, відповідачі по справі - ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також ОСОБА_4 вселилися в квартиру АДРЕСА_1 на підставі ордеру виданого на ім'я наймача ОСОБА_3

Відповідно до інформації, яка зазначена в домовій книзі, щодо прописки громадян по АДРЕСА_3, ОСОБА_2, 1962 року народження, прибув з місць позбавлення волі, взятий на облік 2 відділенням Кіровоградського ОГВУ 31.05.1982 року, прописаний за даною адресою 28.07.1982 року.

На момент взяття ОСОБА_3 на квартирний облік по поліпшенню житлових умов (1982 рік) позивач по справі - ОСОБА_2 з 28.07.1982 був зареєстрований та проживав АДРЕСА_3.

Після відбуття покарання, 20.01.1990 року, у зв'язку з актом про амністію, ОСОБА_2 був прописаний за адресою по АДРЕСА_3 і взятий на облік Кіровоградським ОГВК 01.02.1990 року.

Відповідно до відмітки в домовій книзі, позивач 29.06.1995 року був знятий з обліку 4 відділення Кіровоградського ОГВК.

Після відбуття покарання ОСОБА_2, повторно зареєстрований АДРЕСА_3 з 06.03.2009 року, що підтверджується записами в будинковій книзі прописки громадян по АДРЕСА_3, а також копією паспорта позивача.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на час вибуття позивача та його сім'ї на інше постійне місце проживання він знаходився в місцях позбавлення волі, за ним зберігалося право на жиле приміщення в будинку АДРЕСА_3. З позивачем договір найму жилого приміщення в квартирі АДРЕСА_1 не укладався. Позивач не набув право на користування спірною квартирою, не вселявся до неї у передбачений законом спосіб.

Відповідно до п. 64 Постанови ради Міністрів Української PCP № 470 від 11 грудня 1984 року «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» (введені в дію з 1 січня 1985 року), на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер (додаток № 7), який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності.

За змістом ст. 59 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним в судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом з трьох років з дня його видачі.

Згідно п. 66. Постанови ради Міністрів Української PCP № 470 від 11 грудня 1984 року «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP» (введені в дію з 1 січня 1985 року), у надане жиле приміщення переселяються члени сім'ї, які включені в ордер і дали письмове зобов'язання про переселення в це приміщення.

Пунктом 70 Постанови № 470 визначено, що ордер вручається громадянинові, на ім'я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред'являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім'ї, включених до ордера.

Аналогічні роз'яснення містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного суду СССР № 2 від 03.04.1987 року «Про практику застосування судами житлового законодавства» яким визначено, що при надані наймачу житлового приміщення до нього вселяються члени сім'ї, якщо вони включені в ордер і надали письмове зобов'язання на проживання у наданому новому жилому приміщенні або коли обставини справи безспірно свідчать, що ці особи виразили згоду поселитися в даному житловому приміщенні.

Матеріалами справи підтверджується, що на час перебування позивача в місцях позбавлення волі, в період з 19 листопада 1982 року по 20.01.1990 року, відповідачі по справі - ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також ОСОБА_5, вселилися в квартиру АДРЕСА_1 на підставі ордеру виданого на ім'я наймача ОСОБА_3.

Згідно п. 72. Постанови ради Міністрів Української PCP № 470 від 11 грудня 1984 року «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім'ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Згідно даних в домовій книзі, прописки громадян по АДРЕСА_3, ОСОБА_2, 1962 року народження, прибув з місць позбавлення волі, взятий на облік 2 відділенням Кіровоградського ОГВУ 31.05.1982 року, прописаний за даною адресою 28.07.1982 року.

Тобто на момент взяття ОСОБА_3 на квартирний облік по поліпшенню житлових умов (1982 рік) позивач по справі - ОСОБА_2 з 28.07.1982 був зареєстрований та проживав АДРЕСА_3.

Після відбуття покарання 20.01.1990 року у зв'язку з актом про амністію ОСОБА_2 був прописаний за адресою по АДРЕСА_3 і взятий на облік Кіровоградським ОГВК 01.02.1990 року.

Відповідно до відмітки в домовій книзі, позивач 29.06.1995 року був знятий з обліку 4 відділення Кіровоградського ОГВК.

Після відбуттяя покарання ОСОБА_2, повторно був зареєстрований АДРЕСА_3 з 06.03.2009 року, що підтверджується записами в будинковій книзі прописки громадян по АДРЕСА_3, а також копією паспорта позивача, який доданий ним до позовної заяви.

Таким чином, вибуття відповідачів на постійне місце проживання в інше жиле приміщення призвело до розірвання з ними договору найму жилого приміщення в будинку АДРЕСА_3 і укладання у зв'язку з цим нового договору на жиле приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Позивач, який на час вибуття його сім'ї на інше постійне місце проживання, знаходився в місцях позбавлення волі, за ним зберігалося право на жиле приміщення в будинку АДРЕСА_3.

Аналізуючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази колегія суддів приходить до висновку, що позивач не реалізував своє право на вселення та проживання в АДРЕСА_1, після звільнення в січні 1990 року з місць позбавлення волі в установленому порядку не знявся з обліку в будинку №7-а по вулиці Поповича в місті Кіровограді і не вселився та не зареєструвався в квартирі АДРЕСА_1.

За таких обставин за заявою матері позивача рішенням виконкому виключено з членів її сім'ї.

Наявність запису у довідці про звільнення позивача з місць позбавлення волі (т.1 а.с.23 зв.), що від слідує до АДРЕСА_1 не є доказом, що позивач в установленому порядку, як особа яка зазначена в ордері, вселився до вказаної квартири.

У іншій довідці про звільнення позивача з місць позбавлення волі в 2009 році (т.1 а.с.24 зв.) взагалі вказано, що від прямує до місця проживання в АДРЕСА_8.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24.01.2012 року (т1 а.с.68-69) встановлено, що позивач за згодою всіх співвласників в квітні 2009 року вселився в квартиру АДРЕСА_1 але це не є доказом, що позивач вселився у вказану квартиру, як особа яка отримала право на квартиру згідно ордеру виданого в 1986 році матері позивачу.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги позивача, що оскаржуваним рішенням №389 від 18 липня 1990 року Виконком Кіровоградської міської ради скасував прийняте раніше своє рішення.

Так, Рішення №76 від 19.02.1986 року про надання матері позивача квартири приймав Виконавчий комітет Ленінської районної ради у місті Кіровограді, а Виконавчий комітет Кіровоградської міської ради розглянув заяву матері позивача та прийняв рішення виключити позивача зі складу сім'ї його матері.

З огляду на викладене підстав визначених законом для визнання недійсним ордеру №17 від 25.07.2016 року та скасування рішення Виконкому Кіровоградської міської ради №389 від 18.07.1990 року немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 29.05.2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді Л.М.Дьомич

О.Л.Карпенко