Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/673/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

06.07.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власнтістю,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначила, що вона та ОСОБА_2 є користувачами межуючи земельних ділянок, на яких розташовані їх домоволодіння по провулку АДРЕСА_1

Земельна ділянка площею 0,520 га належить їй згідно Державного акта на право власності, виданого на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 17 грудня 2010 року № 59.

На протязі більше 10 років між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існують суперечності щодо користування земельною ділянкою.

В 2013 році відповідач самовільно проник на територію позивача зніс паркан, який був зведений між їхніми домоволодіннями та почав проводити на земельній ділянці позивача будівельні роботи, у зв'язку з чим ОСОБА_3 змушена була звернутися в суд з позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 серпня 2013 року зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення міської ради та Державного акту на право власності на землю, що виданий ОСОБА_3 17 грудня 2010 року.

Під час розгляду справи за клопотанням ОСОБА_2 була проведена будівельно-технічна експертиза в якій зазначено, що вхід в погріб розташований на спірній земельній ділянці і знаходиться на відстані 11 м від фасадної межі будинку АДРЕСА_1, тобто від будинку відповідача; права стіна погрібу знаходиться на відстані 0,94 м від споруди «а-1» за земельній ділянці будинку АДРЕСА_1 тобто її, відповідач своїми діями позбавляє її права розпоряджатися своєю власністю, не бажає прибрати вхід в погріб з її ділянки, водопровідні труби є оголеними, що може призвести до їх пориву, посилаючись на норми діючого законодавства просила усунути перешкоди їй у користуванні та розпорядженні домоволодінням, розташованим в АДРЕСА_1 шляхом зобов'язати відповідача перенести вхід до погребу із земельної ділянки, належної їй на земельну ділянку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2017 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_3 у користуванні та розпорядженні домоволодінням, розташованим в АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ОСОБА_2 перенести вхід до погребу із земельної ділянки, належної ОСОБА_3 на земельну ділянку, що належить ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) судові витрати по справі в сумі 2 801,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Зазначив, що суд першої інстанції приймаючи рішення неповно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовав норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача - ОСОБА_3., представника позивача - ОСОБА_4, відповідача - ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого згідно рішення від 17 грудня 2010 року № 59, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 0,0502 га в межах згідно з планом, яка розташована в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 16 травня1980 року належить будинок № АДРЕСА_1

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 серпня 2013 року відповідача було зобов'язано поновити паркан, рішення суду відповідачем виконано. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 травня 2016 року було відмолено в задоволенні позову про визнання недійсним рішення міської ради та Державного акту на право власності на землю, що видані їй 17 грудня 2010 року. В ході розгляду справи за клопотанням відповідача була проведена будівельно-технічна експертиза в якій зазначено, що вхід в погріб розташований на спірній земельній ділянці, а фактично на земельній ділянці позивачки знаходиться на відстані 11 м від фасадної межі будинку АДРЕСА_1, тобто від дому відповідача ОСОБА_6; права стіна погрібу знаходиться на відстані 0,94 м від будови «а-1» за земельній ділянці будинку АДРЕСА_1 тобто ОСОБА_3

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому, згідно встановленого судом і у відповідності до положень цивільного законодавства, суд першої інстанції відновив порушені права позивача, власника земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що рішення суду ухвалене з порушенням норм права

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: