Дата документу 22.06.2017
Справа № 320/2150/17
(2/320/1914/17)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» червня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого - судді Редько О.В., при секретарі Мазуріній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатське об`єднання «Довіра» до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 240 000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при виконанні службових обов`язків в Демократичній Республіці Афганістан у період 1985 1986 р.р. в нього розвинулось захворювання: «гострий панкреатит набрякової форми, параноідний стан, лівостороння нижнє дольова пневмонія, ішемічна хвороба серця, стенокардія напруження, ІІ ФК, гіпертонічна хвороба ІІІ ст. дисцикуляторнаенфелопатія змішаного генезу, помірно виражений вести було атактичний синдром, хронічний холецистит, сечокам`яна хвороба, кісти правої нирки, ангіопатія сітківки, початкова катаракта, церебральний атеросклероз ІІ ст., поширений остеохондроз шийно-грудного відділу хребта, помірний синдром цервикоторакалгія, хронічна рецидивуюча течія, стадія ремісії». Внаслідок чого йому було встановлено ІІІ групу інвалідності і з кожним роком стан здоров`я погіршується.
У зв`язку із отриманими захворюваннями порушено його нормальний життєвий стан, позбавлений можливості реалізувати свої нормальні життєві функції, навички та бажання, не має можливості працювати, відчуває себе втраченим для суспільства та родини. Все це завдає йому моральних страждань.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явились, надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, на позові наполягають.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення, згідно яких позов не визнає в повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову. В своїх запереченнях він посилається на те, що позивачем не доведено факт дії або бездіяльності Міністерства оборони України щодо спричинення моральної шкоди, документальних доказів моральних страждань не надав. Крім того, законодавством передбачені виплати в зв`язку погіршенням здоров`я або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби у передбачених законом випадках. Також, Пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (ст. 15 вказаного закону). Тобто, військовослужбовці та особи, на яких поширюється дія законів «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. Позивач знав, що військова служба пов`язана із захистом Вітчизни, тому військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації та моральні страждання вже враховані чинним законодавством. Оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними в дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. На правовідносини, які виникли до набрання чинності відповідним законодавчим актом про відшкодування моральної шкоди, обов`язок з її відшкодування не поширюється, в тому числі й на ті випадки, коли позивач після набрання чинності цим актом ще зазнає моральних чи фізичних страждань від раніше вчинених неправомірних дій (постанова Пленуму Верховного Суду від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Крім того, позивачем не надано жодних доказів вини відповідача у заподіянні позивачу моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку із діями відповідача.
Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на території Республіки Афганістан в період з 14.08.1985 03.06.1986 р.р., тобто в період, коли там велись бойові дії, що підтверджується копіями військового квітка, довідки Мелітопольського об`єднаного військового комісаріату Міністерства Оборони України від 23.12.2011./а.с.8-10/ Позивач є пенсіонером за вислугу років, загальне захворювання 3 група, що підтверджується копіями посвідчення серії НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 /а.с.11, 26-27/.
Згідно копій посвідчення серії НОМЕР_4 , довідки обласного центру медико-соціальної експертизи від 23.11.2011 №083347, довідки до акту огляду МСЕК серії АД №083347 ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи. /а.с.6, 11, 28/
Згідно копії виписки №3651 ОСОБА_1 встановлено діагноз: стенокардія напруження, ІІІ ФНЛ, стенозірованний коронеарокардокардіосклероз, ГБ ІІ СА ІІ А, хронічний холіцестит, панкреатит в стадії ремісії, кіста правої нирки /а.с.12/.
Згідно копії витягу з медичної картки №7269 ОСОБА_1 хворий на хронічний панкреатит в ст.н. ремісії, супутні хвороби: хронічний гастрит із збереженою секреторною функцією, дисбактеріоз кишечника, хронічний коліт, ГХ- ІІ, деформ.о/артроз гомілково-ступеневих суглобів, остеохондроз хребта з корінцевим синдромом./а.с.13/
Згідно копії епікризу від 15.05.2012 №4285 ОСОБА_1 має діагноз: загострення хронічного лівостороннього хронічного кістозно гнійничкового ріносінуіта./а.с.15/
Згідно копії витягу з медичної картки №7942 ОСОБА_1 встановлено діагноз: гіпертензивна, травматична і дисциркуляторна енцефалопатія, супутні хвороби остеохондроз хребта з корінцевим синдромом, хронічний холецисто панкреатит, ремісія, ДОА крупних суглобів, ПФС -1/а.с.16/.
Згідно копії витягу з медичної карти №5999 ОСОБА_1 має групу інвалідності УБД та діагноз: поширений остеохондроз хребта з вторинним корінцевим синдромом, супутній діагноз: поліостероз, ішемічна хвороба серця, стенокардія напруження, І-ІІ ФК, сечокам`яна хвороба, кісти правої нирки, дифузний кардіосклероз, хронічний холецистит, правосторонній гідроколікоз, сечокам`яна хвороба, мікроліти в нирках/а.с.17/.
Згідно копії витягу з медичної карти №130 ОСОБА_1 встановлено діагноз: НЦД по гіпертонічному типу, вегетативна полінейропатія. Супутні хвороби - остеохондроз хребта з корінцевим синдромом, ДА гомілково-ступневих сугловів с НФС-П, хронічний панкреатит в стадії ремісії/а.с.18/.
Згідно витягу з медичної карти №7199 ОСОБА_1 встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ, гіпертонзивне серце, енцефалопатія ІІ, ІХС, стенокардія напруження ІІ ф.к. СН-ІІ А-І/а.с.19/.
Згідно копії довідки №8243 від 16.12.2008 ОСОБА_1 має діагноз: стенокардія напруження ІІІ ф.к., атеросклероз коронарних артерій, гіпертонічна хвороба/а.с.20/.
Згідно копії виписки з історії хвороби №10391 ОСОБА_1 встановлено діагноз: НЦД по гіпертонічному типу, вегетативна полінейропатія, дегенеративно-дистрофічний процес хребта, цервикоторокалгія, остеохондроз з переважним ураженням гомілковостопних суглобів, порушення функцій суглобів, хронічний панкреатит, нестійка ремісія/а.с.21/.
Згідно виписки з історії хвороби №15676 ОСОБА_1 має діагноз ІБС, стенокардія напруження ІІІ ф.кл., гіпертонична хвороба ІІ ст., АГЗ, ангиопатія сітківки, початкова катаракта ОГ, церебральний атеросклероз 2 ст., вести було-атактичний синдром, поширений остеохондроз шийного відділу хребта, помірний синдром цервикоторакалгії/а.с.22/.
Згідно виписки з історії хвороби №6710 ОСОБА_1 має діагноз: хронічний холецистит, гіпертонічна хвороба П.ДДПП, остеохондроз з переважним ураженням гомілковостопних суглобів, двостороння нейросекреторна туговухість, хронічний панкреатит/а.с.23/.
Згідно виписки з історії хвороби №7559 ОСОБА_1 має діагноз: гіпертонічна хвороба, гипертензивне серце, церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., помірно виражений вести було атактичний синдром/а.с.24/.
Згідно річного епікризу №2000 знаходиться на диспансерному обліку з приводу гіпертонічної хвороби/а.с.25/.
Згідно копії витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №841 від 20.11.2008 захворювання ОСОБА_1 - гострий панкреатит набрякової форми, параноідний стан, лівостороння нижнє дольова пневмонія, ішемічна хвороба серця, стенокардія напруження, ІІ ФК, гіпертонічна хвороба ІІІ ст. дисцикуляторнаенфелопатія змішаного генезу, помірно виражений вести було атактичний синдром, хронічний холецистит, сечокам`яна хвороба, кісти правої нирки, ангіопатія сітківки, початкова катаракта, церебральний атеросклероз ІІ ст., поширений остеохондроз шийно-грудного відділу хребта, помірний синдром цервикоторакалгія, хронічна рецидивуюча течія, стадія ремісії пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку./а.с.7/
Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року із змінами та доповненнями відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.
Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Із матеріалів справи вбачається, що захворювання, яке отримав ОСОБА_1 під час проходження військової служби, пов`язане з її проходженням. Причинний зв`язок встановлено витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм,каліцтв (протокол № 841 від 20.11.2008 року), виписками із медичних карт №№3651,7269, 7942, 10391, 15676, 6710, 7559, витягами з медичних карт №7269, 5999, 130, 7199, епікризом №4285, довідкою №8243, річним епікризом за 2000, довідкою обласного центру медико-соціальної експертизи, довідкою до акту огляду МСЕК №083347.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Посилання представника відповідача на те, що відповідати за позовом про відшкодування моральної шкоди має не Міністерство Оборони України, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки нормами ст. 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Також, положеннями ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що Міністерство Оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Отже, обов`язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається саме на Міністерство Оборони України як на уповноважений орган державного управління.Відповідно до ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Вбачається, що цивільне законодавство встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, яка завдала моральної шкоди, причинного зв`язку та вини завдавача шкоди.
У такому випадку необхідно враховувати, чим підтверджується факт завдання особі моральної шкоди, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вона завдана, в якій грошовій формі чи в якій матеріальній формі особа оцінює завдану їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Позивач посилається на завдання йому моральної шкоди через отримання травм, в зв`язку з проходженням військової служби. Зазначає, що від травм у нього розвинулись хвороби та погіршився стан здоров`я, він позбавлений можливості вести повноцінний спосіб життя, працювати, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, багато коштів витрачає на лікування.
За вимогами ч.3ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч.1ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зіст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно дост.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я.
Позивач не надав будь-яких доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та отриманою шкодою, або докази, які б свідчили, що у нього змінився звичний спосіб життя.
Крім того, уст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди провадиться у встановленому законом порядку.
Саме цим законом визначені соціальні гарантії військовослужбовців у випадку встановлення інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Такі гарантії реалізуються шляхом виплати грошової допомоги, спір щодо отримання якої між сторонами відсутній.
Стаття 1167 ЦК України регулює позадоговірні (деліктні) відносини, тому зазначена норма матеріального права не поширюється на правовідносини, з приводу яких виник спір між сторонами, і в такому випадку підлягає застосуванню Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатське об`єднання «Довіра» до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Редько