Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/1416/17
№ 2/733/744/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"11" вересня 2017 р. м. Ічня

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарик В.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про оплату вимушеного прогулу при затриманні виконання рішення про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

встановив:

Як убачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до стягнення на його користь з ДАК «Хліб України» середньої заробітної плати в розмірі 169 346,70 грн за час вимушеного прогулу при виконанні рішення апеляційного суду Чернігівської області про поновлення на роботі з 05.06.2006 року по 01.09.2017 року.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ). Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), а також одночасно значно скорочено перелік суб'єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільнялися позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях справ: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги про стягнення середнього заробітку останній має сплатити судовий збір відповідно до розмірів ставок судового збору, визначених у відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI у редакції на час подання позовної заяви.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинної станом на момент подання позовної заяви до суду першої інстанції), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, судовий збір сплачується в сумі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є майнова вимога про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 169 346,70 грн, тому судовий збір, який повинен сплатити останній складає 1 693,47 грн (169 346,70 х 1% ).

Судовий збір необхідно сплатити на наступний розрахунковий рахунок: 0133, код призначення платежу: 22030101, код отримувача: 38030010, МФО: 853592, отримувач УДКС в Ічнянському районі, після чого надати оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору Ічнянському районному суду Чернігівської області.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, надавши строк для усунення викладених вище недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про оплату вимушеного прогулу при затриманні виконання рішення про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку залишити без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для виправлення викладених вище недоліків не пізніше п'яти днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення заяви без руху.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя В.М.Овчарик