АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/1583/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/789/867/17 Доповідач - Ткач О.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря - ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 30 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя: торгового центру і п'яти земельних ділянок, згідно якого просила виділити їй виділили приміщення торгового центру, а всі земельні ділянки ОСОБА_3

В грудні 2015 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила все вищеперераховане майно поділити порівну по 1/2 між нею та відповідачем (а.с.70).

В квітні 2016 року позивачка уточнила позовні вимоги та включила до спільного майна подружжя добудову до приміщення торгового центру площею у 380,6 м.кв. Виходячи з фактичного використання приміщень торговельного центру (надалі ТЦ), яке є відокремленою частиною від решти приміщень, і яка становить 17/100 частини ТЦ "Вікторія", тому просила виділити їй 17/100 торгового центру, та 16/100 добудови- будматеріалів; п'ять земельних ділянок та решту частину приміщення торгового центру і 84/100 добудови в будматеріалах - виділити відповідачу (а.с. 98).

У лютому 2016 року суд залучив до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" (надалі Товариство), як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на підставі поданої товариством заяви.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 30 травня 2016 року позов задоволено.

Проведено поділ спільного майна подружжя.

Виділено ОСОБА_2:

- 17/100 частини приміщення торгового центру "Вікторія", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Тернопільської області, площею 1020,4 кв.м., яка складається із приміщень: приміщення 1 поверху: 1-41-площею 19,3 кв.м., 1-53 площею 109,9 кв.м , 1-54 площею13,3 кв.м., 1-55 площею 14,3 кв.м., 1-56 площею 1,2 кв.м., 1-57 площею 11,5 кв.м.,загальною площею 169,5 кв.м.;

- 16/100 частини будівельних матеріалів та устаткування, використаних для реконструкції та будівництва прибудови (надбудови) площею 380,6 кв.м. до приміщення торгового центру "Вікторія", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Тернопільської області, в тому числі на будівництво приміщень, які в схематичному плані розташування приміщень в торговому комплексі "Вікторія", виготовленому Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації 18.03.2014 року №36, зазначені як приміщення: 1-77 площею 16,8 кв.м., 1-78 площею 3,3 кв.м., 1-79 площею 4,4 кв.м., 1-80 площею 14,8 кв.м., 1-81 площею 4,7 кв.м., 1-82 площею 6,7 кв.м., 1-83 площею 1,2 кв.м., 1-84 площею 9,7 кв.м., загальною площею 61,6 кв.м.

Виділено ОСОБА_3:

- 83/100 частини приміщення торгового центру "Вікторія", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Тернопільської області, яка складається із приміщень: 1-1 площею 3.1 кв.м., 1-2 площею 1,2 кв.м., 1-3 площею 3,0 кв.м., 1-4 площею 11,1 кв.м., 1-5 площею 9,5 кв.м., 1-6 площею 3,1 кв.м., 1-7 площею 3,0 кв.м., 1-8 площею 3,3 кв.м., 1-9 площею 16,5 кв.м., 1-10 площею 4,0 кв.м., 1-11 площею 3,2 кв.м., 1-12 площею 17,8 кв.м., 1-13 площею17,6 кв.м., 1-14 площею 2,3 кв.м., 1-15 площею 1,0 кв.м., 1-16 площею 1,0 кв.м., 1-17 площею 2,7 кв.м., 1-18 площею 3,1 кв.м., 1-19 площею 13,5 кв.м., 1-20 площею 6,9 кв.м., 1-21 площею 5,1 кв.м., 1-22 площею 36,8 кв.м., 1-23 площею 3,5 кв.м., 1-24 площею 4,1 кв.м., 1-25 площею 3,9 кв.м., 1-26 площею 3,6 кв.м., 1-27 площею 10,4 кв.м., 1-28 площею 15,1 кв.м., 1-29 площею13,1 кв.м., 1-30 площею 12,6 кв.м., 1-31 площею 21,2 кв.м., 1-32 площею 49,5 кв.м., 1-33 площею 35,1 кв.м., 1-34 площею 2,3 кв.м., 1-35 площею 83,0 кв.м., 1-36 площею 14,9 кв.м., 1-37 площею 14,8 кв.м., 1-38 площею 6,7 кв.м., 1-39 площею 1,2 кв.м., 1-40 площею 3,3 кв.м., 1-42 площею 10,9 кв.м., 1-43 площею 2,2 кв.м., 1-44 площею 7,7 кв.м., 1-45 площею 1,2 кв.м., 1-46 площею 3,0 кв.м., 1-47 площею 1,2 кв.м., 1-48 площею 20,7 кв.м., 1-49 площею 23,9 кв.м., 1-50 площею 9,6 кв.м., 1-51 площею 8,8 кв.м., 1-52 площею 221,6 кв.м., 1-58 площею 22,0 кв.м., 1-59 площею 29,6 кв.м., 1-60 площею 11,3 кв.м., загальна площа якого становить 850,9 кв.м.;

- 84/100 частини будівельних матеріалів та устаткування, використаних для будівництва прибудови площею 380,6 кв.м. до приміщення торгового центру "Вікторія", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Тернопільської області, які в схематичному плані розташування приміщень в торговому комплексі "Вікторія", виготовленому Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації 18.03.2014 року №36, зазначені як приміщення: 1-61 площею 9,5 кв.м, 1-62 площею 26,8 кв.м, 1-63 площею 4,5 кв.м, 1-64 площею 23,2 кв.м, 1-65 площею 1,6 кв.м, 1-66 площею 1,0 кв.м, 1-67 площею 1,4 кв.м, 1-68 площею 2,5 кв.м., 1-69 площею 1,8 кв.м., 1-70 площею 3,0 кв.м., 1-71 площею 2,5 кв.м, 1-72 площею 2,0 кв.м., 1-73 площею 48,4 кв.м,1-74 площею 9,8 кв.м., 1-75 площею 6,8 кв.м., 1-76 площею 4,8 кв.м., 1-85 площею 130,9 кв.м., 1-86 площею 3,0 кв.м., 1-87 площею 8,4 кв.м., 1-88 площею 16,9 кв.м., 1-89 площею 9,9 кв.м. , загальною площею 319 кв.м.;

- земельну ділянку площею 0,0159 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, для комерційних цілей, державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданий 13 квітня 2006 року;

- земельну ділянку площею 200 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для комерційного використання, державний акт серії НОМЕР_2 виданий 25.10.2007 року;

- земельну ділянку площею 300 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для комерційного використання, державний акт серії НОМЕР_3 виданий 25.10.2007 року;

- земельну ділянку площею 200 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для комерційного використання, державний акт серії НОМЕР_4 виданий 25.10.2007 року;

- земельну ділянку площею 200 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для комерційного використання, державний акт серії НОМЕР_5 виданий 25.10.2007 року.

Не погоджуючись із рішенням суду, Товариство оскаржило рішення суду лише в частині виділення ОСОБА_2 17/100 частин приміщення торгівельного центру "Вікторія" за адресою: Тернопільська область, АДРЕСА_1, загальною площею 1020,4 кв.м. Товариство просить рішення в цій частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у вищезазначеній частині позову відмовити посилаючись на те, що невірно застосував норми матеріального права (т.1 а.с.148).

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Таким чином, рішення Збаразького районного суду від 30 травня 2016 року оскаржується лише в частині виділення ОСОБА_2 17/100 частин приміщення ТЦ "Вікторія" .

Рішення в частині виділення ОСОБА_3 нерухомого майна яке складається із 83/100 частини приміщення ТЦ "Вікторія", 84/100 частин будівельних матеріалів, земельних ділянок та виділення ОСОБА_2- 16/100 будівельних матеріалів - не оскаржується.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення cуду лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, щодо виділення їй 17/100 частин приміщення ТЦ "Вікторія".

Свою апеляційну скаргу Товариство обґрунтовує тим, що є іпотекодержателем нерухомого майна приміщення ТЦ "Вікторія" на підставі придбання за договором факторингу кредитного договору та за договором права вимоги іпотечного договору, які укладені між АТ" Укрсиббанку" та ОСОБА_3

Порушення норм матеріального та процесуального права вбачає в тому, що суд першої інстанції не врахував правову позицію Верховного суду України у справі № 6-79 цс13, згідно якої, майно фізичної особи підприємця, який займається підприємницькою діяльністю, є його особистою власністю і відповідно не може бути предметом поділу між подружжям.

Крім цього, посилається і на те, що суд не дослідив чи придбано вказане майно за спільні кошти сторін у справі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши представника позивачки, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приміщення ТЦ придбано за час спільного проживання сторін в шлюбі, є їх спільною сумісною власністю і кожне із подружжя вправі стати власником належного, конкретно визначеного в натурі майна: приміщень в нежитловій будівлі ТЦ. При цьому, суд першої інстанції, враховуючи конфліктні стосунки сторін та фактичне використання приміщень ТЦ сторонами, як суб'єктами підприємницької діяльності в статусі ФОП, виділив кожному із них приміщення в ТЦ, виходячи з їх використання в процесі їх підприємницької діяльності.

Суд першої інстанції детально з'ясував обставини справи, висновки суду достатньо мотивовані, підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1995 року, який розірвано 16 лютого 2016 року рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області.

30.08.2001 року сторони придбали при ліквідації Збаразького районного споживчого товариства 39/100 частини магазину "Універмаг", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Тернопільської області. Договір куплі-продажі оформлено на ОСОБА_3, як фізичну особу. Покупка вчинена за подженням з позивачкою як дружиною ( а.с.12 т.1)

В результаті виокремлення ідеальної частки в окремий об'єкт нерухомості, рішенням виконавчого комітету Збаразької міської ради від 24.05.2006 року дозволено оформити право власності на 39/100 частини магазину з присвоєнням власної назви - Торговий центр "Вікторія", за адресою: АДРЕСА_1 Тернопільської області, за суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_3 на заміну договору купівлі-продажу від 30.08.2001 року. 29.05.2006 року суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_3 видано свідоцтва про право власності на приміщення ТЦ "Вікторія", загальною площею 1020,4 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Тернопільської області, і яке зареєстровано 30.05.2006 року за реєстром №21 в книгу №1 ( а.13- 16).

З матеріалів справи вбачається, що сторони є приватними підприємцями, які під час проживання у шлюбі, так і в даний час здійснюють підприємницьку діяльність, користуються приміщеннями, які є фактично виокремленими об'єктами нерухомості в будівлі площею понад 1020,4 кв.метри ( а.с.15 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК, яка кореспондується зі ст.22 КаШС, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Рішенням Конституційного Суду України від 19.09.2014 року в справі 1-8/2012 у справі за конституційним зверненням приватного підприємства "ІКІО" щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України та в правових позиціях Верховного Суду України в справах: №6-1109цс15 від16.12.2015 року №67-21цс15 від 11.03.2015 року, №6-1753цс15 від 13.06.2016 року чітко констатовано, що майно фізичної особи-підприємця може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між ними з врахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя.

Згідно до ст.41 Конституції України, кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не завдаючи шкодим правам та інтересам інших громадян, інтересам суспільства.

Одним із видів розпорядження власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно до ст. 69 СК подружжя має право на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності., і такий поділ здійснюється з дотриманням вимог ст.71 СК та ст.364 ЦК, в залежності від того: чи майно є неподільним, чи можливо його поділити в натурі. Поділ майна може бути проведено згідно домовленостей між подружжям, у випадку спору - судом. З матеріалів справи вбачається, що сторони звертались до суду про затвердження умов мирової угоди, однак їм в цьому було відмовлено. Фактично ж запропонований варіант поділу нерухомого майна закладено в судове рішення ( т.1 а.с.114-119).

Тому, висновок суду першої інстанції проте, що приміщення ТЦ "Вікторія" є спільно нажитим майном за час шлюбу, яке використовується сторонами у здійсненні ними підприємницької діяльності як фактично окремими об'єктами нерухомості, а тому дає можливість їх реального виокремлення із 89-ти кількості приміщень ТЦ "Вікторія" є вірним та обґрунтованим (т.1 а.с.101-103).

Відповідно до час.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

При цьому, відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав визнати обґрунтованими доводи ТзОВ"Кей-Колект" щодо порушення їхніх прав як іпотекодержателя при поділі спільного майна подружжя - приміщення ТЦ "Вікторія", яке є предметом іпотеки.

В процесі апеляційного розгляду справи встановлено, що з метою забезпечення кредитних договорів, які були укладені відповідачем ОСОБА_3 в 2006 році з АТ "Укрсиббанком", позивачка 29.06.2006 року та 29.10.20106 року, як дружина ОСОБА_3 надала згоду на передачу в іпотеку приміщення ТЦ "Вікторія". Вказані обтяження внесено в Державний реєстр іпотек 29.06.2006 року за №3396465 та 03.12.2006 року за № 4169184 ( т.2 а.с.69-7, 93об.).

ТзОВ "Кей-Колект" набуло права вимоги за кредитним та іпотечним договорами згідно до договорів факторингу від 12.12.2011 року та відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 12.12.2011 року ( т.1 а.с.53-76). Вказані обтяження внесені в Державний реєстр іпотек 04.08.2012 року за №3403249 та 10.10.2012 року за №4169227 ( т.2 а.с.94).

Посилаючись на вказане обтяження товариство вступило у справу як третя сторона без самостійних вимог.

Під час апеляційного розгляду справи, представник позивача надала суду витяги з Реєстру прав власності на нерухоме майно - приміщення ТЦ "Вікторія", з яких вбачається, що вказане приміщення перебуває в заставі на підставі договору застави, який нотаріально посвідчений нотаріусом Збаразької державної нотконтори 25.01.2003 року за реєстром №233 в межах чинності Закону "Про заставу" №2654 від 02.10.1992 року (в ред. від 21.12.2000 року). Запис про обтяження за №5824546 в Державний реєстр іпотек внесено за заявою Збаразької держнотконтори 11.10.20007 року на підставі архівного запису №145841 від 25.01.2003 року (т.2 а.с.93).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про іпотеку" - " У разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки."

Проведення поділу майна,яке перебуває в іпотеці між подружжям не порушує прав іпотекодержателя, оскільки поділ майна подружжя позбавляє його статусу спільної сумісної власності і виокремлене майно переходить у власність кожного із подружжя із збереженням обтяження.

Чинні Закони не передбачають, що поділ спільної сумісної власності, яка перебуває в іпотеці потребує згоду обтяжувача, оскільки це порушуватиме верховенство права власника щодо виокремлення належної йому частки в окремий об'єкт права власності. Даючи згоду на укладення іпотечних договорів позивачка нотаріально засвідчила свою згоду і щодо обтяження належної їй частини в спільно нажитому майні- приміщенні ТЦ "Вікторія"

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку"-"Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації."

Статтею 1 Закону "Про іпотеку" дано значення термінів, які використовуються в законі, так термін -"пріоритет- це переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно;

вищий пріоритет- пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна;

нижчий пріоритет- пріоритет встановлений пізніше пріоритету будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна."

Аналізуючи в сукупності встановлені обставини, підстави вступу у справу Товариства, доводи апеляційної скарги товариства, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судове рішення не порушує права третьої особи, оскільки з Державного реєстру іпотек вбачається, що Товариство не є носієм вищого пріоритету на іпотечне майно, яке є предметом поділу між колишнім подружжям, оскільки є чинним обтяження 2003 року.

Крім цього, поділ обтяженого майна, яке є спільною сумісною власністю між подружжям, не припиняє такого обтяження в разі виокремлення частин в окремі об'єкти права власності.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" відхилити.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.І. Ткач