Провадження № 2/760/2212/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
31.10.2016 позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1, з підстав не проживання у даній квартирі понад один рік без поважних причин.
В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій останній просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином в порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України, про причини своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомила. Відповідно до засвідченої у встановленому порядку заяви надала свою згоду на виписку її із квартири, зазначивши при цьому про відсутність з її боку претензій щодо вказаного майна.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином та згідно заяви просить розглядати справу у відсутності свого представника.
При таких даних, суд у відповідності до положень ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України, знаходить можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін, їх представників та представника третьої особи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 08.11.2010 держаним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 6-1432, та зареєстрованого в КП «КМБТІ» 29.11.2010 р. в книзі № 10-135, номер запису 966.
Згідно з довідкою форми №3, виданої структурним підрозділом ЖЕД-901 КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м.Києва» від 02.09.2016 №4340, на даний час в квартирі позивача значиться зареєстрованими: позивач, ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_4
Як зазначено позивачем, у квартирі відповідач зареєстрована як колишній член її сім'ї, а саме, як її невістка. В травні 1996 р. відповідач разом із її сином залишили територію України, та з того часу в квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає, особистих її речей в квартирі не має, за місцем реєстрації не з'являлася.
Крім того, згідно вказаних позивачем даних, остання, а також члени її сім'ї, жодних перешкод зі свого боку відповідачу у користуванні квартирою не здійснювали, дій які б свідчили про наміри та бажання зберегти за собою право користування житловим приміщенням відповідач не вчиняла.
Зазначені факти підтверджується наданими суду письмовими доказами у їх сукупності, а саме, актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 06.09.2016, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, листом ЖЕД №901 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 29.09.2016 №9001/1526, листом Солом'янського УП ГУНП у м. Києві від 03.10.2016 №249а/з/125/55-16, заявою відповідача від 18.03.2015 засвідченої у встановленому порядку.
Обставини, які б вказували на те, що позивач чинить відповідачеві перешкоди в користуванні спірною квартирою, та обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача в ході розгляду справи судом встановлено не було.
Правовідносини сторін, які випливають із вищевказаних обставин, стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним урегульовано положеннями статті 405 ЦК України.
За змістом частини першої вказаної статті, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут). Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що зумовлює втрату членом сім'ї права користування житлом.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача належить задовольнити в повному обсязі, визнавши відповідача такою, що втратив право користування житловим приміщенням.
З огляду на висновок суду про задоволення позовних вимог та з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати - сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 8, 10-11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати з оплати судового збору в сумі 551,20 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя