АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4597/17 Справа № 201/2884/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобов'язання розглянути скарги від 07.11.2016р. та від 17.10.2016р. належним чином, визнання дій щодо скарг безпідставними, протиправними та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2017р. ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ПАТ «Дніпрогаз» про зобов'язання розглянути скаргу за вх. №Р-20/1 від 10.01.2017р. належним чином, визнання дій щодо скарги безпідставними, протиправними та відшкодування моральної шкоди (а.с. № 2 - 4).

27.02.2017р. ухвалою судді Ткаченко Н.В. було відкрито провадження по даній цивільній справі (а.с. № 5).

30.03.2017р. до суду надійшли додаткові пояснення позивача до позову, в яких останнім було змінено предмет розгляду по справі (а.с. № 7 - 9). Так, ОСОБА_2 просив вже суд визнати дії відповідача щодо розгляду його скарги від 07.11.2016р. (а.с.№10-11) та скарги від 17.10.2016р. (а.с. № 13 - 14) безпідставними, протиправними, зобов'язати вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоду.

В обґрунтування уточнених вимог позовної заяви, позивач посилався на те, що 17.10.2016р. він звернувся зі скаргою (по суті - претензією) до виконавчого комітету міської ради, а 07.11.2016р. з другою скаргою (також по суті - претензією) до обласної державної адміністрації, проте обидві скарги адресатами були перенаправлені для розгляду по суті відповідачу.

Так, в поданих скаргах ОСОБА_2 ставить питання про відновлення газопостачання в будинку його мешкання, про повернення грошових коштів у розмірі 3202грн.20коп. та про притягнення винних працівників ПАТ «Дніпрогаз», включаючи керівництво, до відповідальності за порушення законодавства. Листами відповідача від 01.12.2016р. та від 24.01.2017р. позивачу було надано інформацію з приводу порушених ним у скаргах питань, проте, позивач вважає, що скарги не були розглянуті об'єктивно, всебічно та своєчасно, а також відповідачем не було вжиті заходи щодо відновлення його порушеного права. З такими діями відповідача позивач категорично не погоджується, у зв'язку з чим и звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпрогаз» про зобов'язання розглянути скарги від 07.11.2016р. та від 17.10.2016р. належним чином, визнання дій щодо скарг безпідставними, протиправними та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено місцевим судом, 17.10.2016р. позивач звернувся зі скаргою до міської ради (а.с. № 13 - 14), а 07.11.2016р. з другою скаргою від 07.11.2016р. до обласної державної адміністрації (а.с. № 10 - 11), проте обидві скарги адресатами були перенаправлені для розгляду по суті відповідачу.

В поданих скаргах ОСОБА_2 ставить питання про відновлення газопостачання в будинку його мешкання, про повернення грошових коштів у розмірі 3202 грн.20коп. та про притягнення винних працівників ПАТ «Дніпрогаз», включаючи керівництво, до відповідальності за порушення законодавства.

Листами відповідача від 01.12.2016р. та від 24.01.2017р. позивача було повідомлено про те, що для розгляду його питання по суті йому необхідно надати доступ до газових приладів, які встановлені у квартирі (а.с. № 12, 15).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно керувався ст.ст. 5, 16, 19, 20 Закону України «Про звернення громадян», ст.16 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р., ст. 16 ЦК України, оцінивши усі докази, у їх сукупності, виходив з того, що позивач не довів, що діями відповідача порушені його права та інтереси, а тому місцевий суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у позовних вимогах по суті, у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як з таким, що зроблений у відповідності до норм матеріального та процесуального права, підтверджуються матеріалами справи, та доводами апеляційної скарги не спростований, які також не містять посилань на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення.

Посилання апеляційної скарги на необґрунтованість прохання відповідача про надання доступу до газових приладів, розміщених у житлі Позивача - є безпідставними, оскільки зобов`язання споживачів надавати доступ працівникам ПАТ «Дніпрогаз» до газових приладів та пристроїв закріплювалося у наступних нормах.

Так, ч. 12 п. 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМ України від 09.12.1999р. № 2246, які діяли до 16.07.2016р., передбачалося зобов`язання споживачів надавати безперешкодний доступ у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади та пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для: локалізації та ліквідації аварійних ситуацій; відключення та заміни газових приладів і пристроїв, усунення порушень і несправностей в їх роботі, проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів тощо. За умовами ч. 3 п. 29 Правил, виконання вимог ПБСГ та цих Правил є прямим зобов`язанням споживачів.

Згідно п. 7.17 розд. VII ПБСГ, всі об'єкти системи газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресовування повітрям. Пуск газу в газопровід, якщо не перевірені оглядом його цілісність, справність газового обладнання і не проведене контрольне опресовування забороняється. У відповідності до п. 5.10 гл. 5 розд. V ПБСГ, власники, балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі) житлових і громадських будинків представникам газорозподільного підприємства для проведення технічного обслуговування газового обладнання і перевірки приміщень на загазованість та за необхідності відключення газового обладнання. Всі роботи виконувались відповідно до вимог ПБСГ.

Відповідно до п. 7.2 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, оператор ГРМ (ПАТ «Дніпрогаз») має право, зокрема, не здійснювати фактичний розподіл природного газу споживачу або обмежити його чи припинити у порядку та на підставах, передбачених цим договором; безперешкодного та безкоштовного доступу на територію та земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система, та/або газове обладнання споживача, та/або комерційний вузол обліку, для виконання службових обов'язків, передбачених законодавством та цим договором; інші права, передбачені цим договором та Кодексом.

Отже, ПАТ «Дніпрогаз» 01.12.2016р. та 24.01.2017р., в межах своїх власних повноважень, надало письмові відповіді на скарги ОСОБА_2, якими позивача було повідомлено про те, що для розгляду його питання по суті останньому необхідно надати доступ до газових приладів, які встановлені у квартирі.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», відповідачем об'єктивно, всебічно і вчасно перевірені скарги позивача та надані обґрунтовані відповіді. Крім того, відповідачем повідомлено, в який спосіб може бути поновлено право позивача, а саме, позивач, як власник квартири № 26 має надати доступ представникам ПАТ «Дніпрогаз» для обстеження внутрішньо будинкової системи газопостачання квартири задля відновлення газопостачання (розділ 7 п. 7.17 «Правил безпеки систем газопостачання»),

Наведеним в свою чергу спростовуються посилання позивача на неправомірність дій ПАТ «Дніпрогаз» відносно необ'єктивного, всебічного розгляду його скарг та своєчасного неприйняття належних заходів, як такі, що є безпідставними та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Посилання скарги на порушення строків розгляду скарг, є необгрунтованими, з огляду на те, що встановлений ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» місячний строк ПАТ «Дніпрогаз» не пропущений (оскільки скарги позивача від 17.10.2016р. та від 07.11.2016р. пересилалися відповідачу міською радою та обласною державною адміністрації, то і строки їх розгляду мають відраховуватися від дат отримання вказаних скарг відповідачем), а доказів порушення строків розгляду скарг ПАТ «Дніпрогаз» в матеріалах справи не міститься.

Посилання апеляційної скарги, на неправомірність рішення в значній мірі повторюють доводи, що були викладені Позивачем в суді першої інстанції у вигляді обґрунтування позовної заяви та які були предметом дослідження місцевого суду, а тому додаткового правового аналізу не потребують.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права під час розгляду справи, оскільки вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог. Окрім того, за ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вимоги апеляційної скарги щодо постановлення окремої ухвали у відношенні головуючого-судді, що приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи та апеляційної скарги підстав для такої процесуальної дії не вбачається.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим воно підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко