Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання недійсним рішення про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із указаним позовом, в якому просила визнати недійсним рішення Світловодської міської ради Кіровоградської області № 189 від 21 квітня 2016 року «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці України ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства», визнати за нею право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,19 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що 18 грудня 2015 року вона звернулась до Світловодської міської ради Кіровоградської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність зазначеної ділянки. До заяви нею було додано графічні матеріали із зазначенням місця розташування земельної ділянки.

Рішенням Світловодської міської ради Кіровоградської області № 189 від 21 квітня 2016 року їй було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Враховуючи, що її заяву було розглянуто з порушенням ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 118 ЗК України, а саме: несвоєчасно, необґрунтовано та незаконно, у зв'язку із чим порушено її права, просила позов задовольнити.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним рішення Світловодської міської ради Кіровоградської області від 21 квітня 2016 року за № 189 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці України ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства».

Визнано за ОСОБА_4 право на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,19 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2016 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду, справу направити до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив із того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідачем у справі є Світловодська міська рада, а спір стосується її дій та рішень саме як суб'єкта владних повноважень, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Даний висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_4 зазначала, що рішенням Світловодської міської ради Кіровоградської області № 189 від

21 квітня 2016 року їй безпідставно було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належить розгляд справ фізичних та юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 положення п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування, як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Суд апеляційної інстанції врахував зазначені положення закону та вірно вважав, що спір у даній справі виник за зверненням до суб'єкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом управлінських функцій, розгляд якого проводиться за правилами адміністративного судочинства, а, відтак, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Суд апеляційної інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормою права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшов висновку про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали, не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до

ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 01 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

В.М. Коротун

Т.О.Писана