Провадження № 2/641/184/2017 Справа № 641/7207/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді - Чайка І.В.,

за участю секретаря-Алієвої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої - ОСОБА_2 до ОСОБА_3,ОСОБА_4, як правонаступника ОСОБА_5, треті особи Кривошеїна Ірина Миколаївна, Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання договору купівлі - продажу будинку недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який був посвідчений ПН ХМНО Кривошеїною І.М. 30.12.2014 року та скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , який внесено на підставі цього договору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належавна праві власності її діду та прадіду її доньки, в інтересах якої вона пред*являє позив, - ОСОБА_5 30.12.2014 року ОСОБА_5 продав будинок ОСОБА_3 . Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Кривошеїної І.М. При укладенні договору купівлі-продажу не було надано згоди органів опіки та піклування на відчуження будинку, чим було порушено право неповнолітньої праонуки ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкала з ним у спірному будинку та зареєстрована за вказаною адресою.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, та з посиланням на ч.ч.1,6 ст. 203 та ч.ч.1,3 ст. 215 ЦК України просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти заявлених вимог, посилаючись на те, що укладення договору купівлі-продажу житлового будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 жодним чином не зачіпає права та інтереси праонуки ОСОБА_5, оскільки вона не є власником оспорюваного нерухомого майна, а надані суду довідки про реєстрацію місця проживання вказаних осіб мають сумнівний характер.

Відповідач ОСОБА_5 10.10.2016 року подав суду заяву про визнання позовних вимог, та просив розглядати справу за його відсутністю. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер. Ухвалою суду від 29.05.2017 року до участі у справі була залучена ОСОБА_1 - правонаступник після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 до суду не з*явилася, подала суду заяву про визнання позовних вимог, та просила розглядати справу за її відсутності .

Від представника третьої особи - служби у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника,позов підтримують, зазначають, що питання про відчуження спірного будинку з управлінням не вирішувалося та вони просять винести рішення в інтересах дитини.

Третя особа - приватний нотаріус ХМНО Кривошеїна І.М. до суду не з*явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила .

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до положень ч.ч.1,6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам законодавства , а також інтересам держави і суспільства , його моральним засадам. Правочин,що вчиняється батьками ( усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх чи неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За змістом частини першої статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» (у редакції, чинній на час укладення договору купівлі-продажу) держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

За змістом статті 12 «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» (у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.

30 грудня 2014 року приватним нотаріусом ХМНО Кривошеїною І.М. посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, за умовами якого ОСОБА_5 передав у власність, а ОСОБА_3 прийняв у власність житловий будинок АДРЕСА_1

Згідно довідки про місце проживання/перебування особи відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківської області ід 19.03.2015 року в спірному будинку зареєстрована ОСОБА_1 з 31.10.1995 року в адресний талон якої вписана донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( т.1 а.с. 49)

Аналізуючи положення статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» та статті 12 «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», у сукупності з ч.ч.1,3 ст. 203 ЦК України суддійшов висновку що зазначені норми права стосуються вчинення правочинів ,що вчиняються батьками ( усиновлювачами), з метою недопущення порушення прав та інтересів їх малолітніх чи неповнолітніх чи непрацездатних дітей- членів сім*ї власника будинку. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням майнових та житлових прав дітей при лише в разі відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла батьками або особами, які їх замінюють.

ОСОБА_1 є онукою, а ОСОБА_7 - праонукою ОСОБА_5 ( т.1.а.с.22- 31)

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 не є особою позбавленою батьківського піклування- у нєї є батько - ОСОБА_9 та матір - ОСОБА_1 ( т.1. а.с. 22)

ОСОБА_5, який уклав договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, приходиться ОСОБА_7 прадідом, тобто правочин, який позивач просить визнати недійсним, вчинено не батьками неповнолітньої , а прадідом неповнолітньої особи, та ОСОБА_7 не є особою, яка позбавлена батьківського піклування.

У зв*язку з вищенаведеним суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на правові висновки Верховного Суду України , зроблені ним при розгляді справ №№ 6-392цс15 та 6-1793цс15, так як правова позиція, викладена в них стосується вчинення батьками правочину стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Крім того, у правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-1793цс15 зазначено, що правочин, що вчинений власниками стосовно нерухомого майна, право користування яким мають діти, за відсутності обов*язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним ( ч.6 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України) за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини,- звужує обсяг існуючих майнових прав дитини та/або порушує охоронювані законом інтереси дитини, зменшує або обмежує права та інтереси дитини щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження права дитини на житло. Сам по собі факт відсутності обов*язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним.

Статті 10, 60 ЦПК України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем та її представником не надані у судовому засіданні докази, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам ОСОБА_7, звужує обсяг її майнових прав та/або порушує охоронювані законом її інтереси, зменшує або обмежує її права та інтереси щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження її права на житло.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову про визнання правочину недійним .

З урахуванням того, що вимога про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є похідною від визнання правочину недійсним, суд відмовляє у задоволенні позову і в цій частині.

Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11,88, 209,212,214-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої - ОСОБА_2 до ОСОБА_3,ОСОБА_4, як правонаступника ОСОБА_5, треті особи Кривошеїна Ірина Миколаївна, Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання договору купівлі - продажу будинку недійсним - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами яки не приймали участь у судовому засіданні - з дня отримання копії рішення.

Мотивоване рішення виготовлено 21 липня 2017 року .

Суддя: І. В. Чайка