Справа № 346/3235/17
Провадження № 2/346/1612/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

судді Веселова В.М.

секретаря Максимюк М.А.

Щ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на незавершений будівництвом та не зданий в експлуатацію будинок, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за ним в порядку спадкування, а саме 1,5/5 частки будинку, що належить спадкодавцю ОСОБА_3, та розташований в с. Турка Коломийського району Івано-Франківської області по вулиці Мельничука 30, що разом із його часткою становитиме 3/5 в загальній власності. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити.

Представник відповідача не заперечує проти даного позову, про що подав до суду письмове клопотання, просить слухати у його відсутність.

Суд, беручи до письмові заяви позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Позивач народився 04 січня 1964 року в с. Турка Коломийського району, що підтверджується свідоцтвом про народження № 673676 від 06.02.1964 року (а.с.8). Батьки позивача проживали в будинку, що розташований по вул. Мельничука 30, в с. Турка Коломийського району, Івано-Франківської області де з самого народження і по даний час проживаю і він.

Будинок з господарськими будівлями по вулиці Мельничука 30, в с. Турка Коломийського району, Івано-Франківської згідно записів в по господарській книзі належав колишньому колгоспному двору.

Згідно із розясненнями Пленуму Верховного Суду України, даними в п. п. а) п.6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» - право приватної власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Саме на цей час в спірному будинку проживав позивач, його батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_3, дружина - ОСОБА_5, та син - ОСОБА_6.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року „розмір частки члена колгоспного двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до свідоцтва про право власності № 24 від 28.09.1999 року виданого ОСОБА_2 сільською радою будинок в якому вищевказані особи проживали, належав на праві спільної сумісної власності в рівних долях по 1/5 кожному із них (а.с.5).

13 січня 1995 року помер батько позивача - ОСОБА_4 і відповідно спадок у вигляді 1/5 його частки у господарстві успадкували відповідно ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом на спадщину серії АВЕ № 775585 видане Державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 6.12. 1999 року , та яке зареєстроване в реєстрі за № Д-1181 (спадкова справа № 393) (а.с.6).

Таким чином, після смерті батька в загальній власності позивачу та його матері відповідно належало по 1,5/5 частки , решту двом особам відповідно по 1/5 кожному.

Рішенням виконкому ОСОБА_2 сільської ради № 67 від 23.11. 2004 року позивачу було надано дозвіл на перебудову старого житлового будинку, що розташований по вул.Мельничука 30 с. Турка Коломийського району (а.с.15).

В 2005 році Відділом архітектури і містобудування Коломийської райони адміністрації мені була видано Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки (а.с.14-30).

19 листопада 2014 року померла мати позивача - ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть ОСОБА_2 сільської ради зроблено відповідні Актовий запис за № 32 від 19.11. 2014 року (а.с. 4) і після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1,5/5 материної частки жилого будинку, та прибудов, що в грошовому еквіваленті становить 169907,4 гривні.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя який його пережив.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач народився і проживав в будинку разом із матірю, взяв на себе розходи на її поховання, продовжує проживати в цьому будинку і не заявляв про відмову спадщини, утримує будинок та прибудинкові території, господарські споруди. Сплачує податки, страховки, комунальні послуги, електроенергію, газ.

У встановлений законом термін позивач не звернувся до нотаріального органу із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, а коли звернувся до нотаріальної контори то отримав відмову та рекомендовано звернутися до суду.

На даний час виникла необхідність узаконити право на спадкове майно. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, зокрема жилий будинок розташований в с. Турка Коломийського району по вул. Мельничука 30 немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації і тому спадкове майно об`єкт нерухомого майна ( житловий будинок ) вважається незавершений будівництвом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року встановлено що, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки входять до складу спадщини.

Оскільки згідно вимог ст. 1268 ІІК України спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття, тому зі смертю спадкодавці до спадкоємця перейшли і права забудовника незавершеного будівництвом об`єкта нерухомого майна.

Наведене підтверджується копією свідоцтва про народження, колпією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про право на спадщину, копією реєстраційного напису на правовстановлюючому документі, копією технічного паспорта на будинок №№ 218,106; копією будівельного паспорта, копією постанови нотаріуса про відмову, паспорту та іншими перевіреними в судовому засіданні документами.

На підставі ст.ст.182,331,1216,1218,1269,1270 ЦК України, ст.19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», та керуючись ст.ст.197 ч.2,213-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код платника податків № НОМЕР_1, право власності на спадщину за законом, а саме 1,5/5 частки будинку, що належить спадкодавцю ОСОБА_3, та розташований в с. Турка Коломийського району Івано-Франківс області по вулиці Мельничука 30, що разом із його часткою становитиме 3/5 в загальній власності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Веселов В. М.