Справа № 732/464/17
Провадження № 2/732/228/17
14 липня 2017 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого судді - Лиманської М.В.,
секретарів - Воропаєвої К.В., Бруй І.В.,
за участі прокурора - Ткаченко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська міська лікарня № 3» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -
Заступник керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області Хомайко С.В., діючи в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська міська лікарня № 3», звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та просив суд стягнути з останньої на користь Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська міська лікарня №3» кошти у сумі 2685,32 грн., витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідача.
Ухвалою судді від 05.05.2017 року відкрито провадження у зазначеній справі.
У судовому засіданні представник Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Підтвердила обставини, які викладено в позовній заяві.
Особа, в інтересах якої пред'явлено позов - Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Чернігівська міська лікарня №3» про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, її представник в судове засідання не з'явився. Головний лікар КЛПЗ «Чернігівська міська лікарня № 3» надав до суду письмову заяву від від 12.05.2017 року № 01-28/350 з проханням розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі ( а.с. 43 ).
Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином та їй направлялись рекомендованими листами судові повістки про виклик до суду за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За письмовими даними Одеської міської ради від 20.04.2017 року відповідачка зареєстрована проживаючою по АДРЕСА_1. Згідно відміток поштового відділення судові повістки про виклики до суду на 15.05.2017 року, на 29.05.2017 року повернуті без вручення ОСОБА_1 у зв'язку з закінченням терміну зберігання через відсутність останньої за вказаною адресою ( а.с. 51,60 ).
Згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачці ОСОБА_1 належним чином вручено судовий виклик і вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи той факт, що відповідачка ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення.
Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про обґрунтованість вимог, виходячи з наступного.
Згідно приписів статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як встановлено з ухвали Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2016 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрито. Підозрювану ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв'язку з примиренням винної з потерпілим. З ОСОБА_1 стягнуто на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні, пов'язані з проведенням в ході досудового розслідування судової експертизи в сумі 2201 грн. Питання відшкодування шкоди лікувальному закладу не вирішувалось ( а.с. 14).
З ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 13 грудня 2016 року встановлено, що підозрюваною ОСОБА_1 було відшкодовано тільки моральну шкоду, матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням, підлягає відшкодуванню СК „Київ РЕ", згідно полісу № АF 9037569 від 12 травня 2016 року(а.с.15-17).
Згідно пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць ( в якому проводилось лікування ) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
З довідки № 7 від 09 листопада 2016 року Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська міська лікарня № 3» встановлено, що ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в ЧМЛ №3 з 29.08.2016 року по 09.09.2016 року. Проведено в хірургічному відділенні 11 ліжко-днів. Витрати на утримання одного хворого в стаціонарі становлять 244,12 грн.( в т.ч. з/п 157,92 грн.) за 1 ліжко-день. Загальна сума витрат становить 2685,32 грн.(а.с.18).
Відповідно до вимог ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Згідно роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 р. витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у поновому обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної ососби, якій належить останній.
З матеріалів справи вбачається, що КЛПЗ «Чернігівська міська лікарня № 3» підпорядковується Управлінню охорони здоров'я Чернігівської міської ради, тому позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі, та кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3, слід стягнути на користь Чернігівського міського бюджету.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судові витрати по справі на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, ст. 1166, 1206 ЦК України, ст. 10, 11, 58-61, 88, 158, 169, 209, 212 - 215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська міська лікарня №3» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити повністю.
Направити ОСОБА_1, рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення на протязі 3 днів з дня його проголошення і роз'яснити, що вона має право на протязі 10 днів з дня отримання його копії подати до суду заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лиманська М.В.