Справа № 136/576/16-ц Провадження № 22-ц/772/1756/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Медвецького С.К., Сала Т.Б.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним та застосування наслідків недійсності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 25 травня 2017 року, -

В с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся у Липовецький районний суд Вінницької області з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 09.10.2015 року помер його батько ОСОБА_5, який на випадок своєї смерті склав на імя ОСОБА_3 особисте розпорядження (заповіт), заповівши їй усе своє майно. Позивач як спадкоємець, який має право на обовязкову частку у спадщині, прийняв її, подавши нотаріусу заяву в порядку, визначеному ст. 1269 ЦК України.

Ознайомившись зі змістом заповіту, ОСОБА_2 виявив, що він підписаний не заповідачем, а іншою особою, що говорить про його недійсність.

До початку розгляду справи по суті позивач уточнив підстави позову, вказавши, крім того, що заповіт посвідчений в с. Попівка Липовецького району Вінницької області, в той час як ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Липовецькій ЦРЛ і отримував призначене лікування, при цьому в історії хвороби даних про відсутність хворого 13.02.2014 року у лікарні - не має. Оскільки з закладу охорони здоровя хворий не відлучався, заповіт мав бути посвідченим головним лікарем Липовецької ЦРЛ. Також позивач вказує на порушення норм ч.1 ст. 1251 ЦК України та ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат», тобто, на порушення принципу нотаріальних округів, оскільки заповіт посвідчений не за місцем реєстрації заповідача чи перебування на лікуванні, а у с. Попівка Липовецького району Вінницької області,до якого він не мав ніякого відношення.

Виходячи з вказаних підстав, позивач просив суд визнати заповіт недійсним.

З огляду на те, що на підставі оскаржуваного заповіту відповідачка ОСОБА_3 у приватного нотаріуса Тиврівського міського нотаріального округу Вінницької області оформила свідоцтво про право на спадщину за заповітом з реєстровим номером №651 від 26.04.2016 року і, тим самим, отримала у спадщину ? частки земельної ділянки, площею 3,7782 га, розташованої на території Війтівецької сільської ради Липовецького району Вінницької області з кадастровим номером :03:000:0231, позивач просив суд застосувати наслідки недійсності заповіту і визнати недійсним вказане свідоцтво про право на спадщину, видане 26.04.2016 року приватним нотаріусом Тиврівського міського нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_6 та зареєстроване в реєстрі під №651 з номером у спадковому реєстрі 58902236, на імя ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 25 травня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку, як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення, зазначені вимоги закону не були дотримані.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що 09.10.2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. 5). На випадок своєї смерті ОСОБА_5 склав на імя ОСОБА_3 особисте розпорядження (заповіт, а.с. 35) та заповів їй усе своє майно. Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 55996975 (а.с. 7), не змінений і не скасований (а.с. 35).

Вказаний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області ОСОБА_4, тобто особою уповноваженою на вчинення нотаріальних дій згідно рішення виконкому Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 28.01.2014 року № 7 (а.с. 68).

До складу спадщини увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7782 гектарів (кадастровий номер :03:000:0231), що розташована на території Війтівецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала ОСОБА_5 на праві власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 700703 від 21.11.2006 року (т.1, а.с. 51).

З матеріалів Спадкової справи № 20/2016 слідує, що після смерті ОСОБА_5 спадщину за заповітом прийняла ОСОБА_3, яка в строк, визначений частиною 1 ст. 1270 ЦК України подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини (а.с. 33т.1).

Обовязкову частку у спадщині має син спадкодавця позивач ОСОБА_2 (а.с. 44, 47-49 т.1), який будучи інвалідом ІІІ групи з дитинства в строк, визначений частиною 1 ст. 1270 ЦК України подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с. 44т.1). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено.

26.04.2014 року приватним нотаріусом Тиврівського міського нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_3 було видано ОСОБА_7 про право на спадщину за заповітом щодо спадщини, яка складається з ? частки земельної ділянки площею 3,7782 гектарів (кадастровий номер :03:000:0231), яка розташована за адресою: Війтівецької сільської ради Липовецького району Вінницької області. ОСОБА_7 зареєстроване в реєстрі за №651 ( а.с. 62 т.1).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що заповіт посвідчено правильно, він відповідає нормам ст. 1247 ЦК України та волевиявленню заповідача, оскільки посвідчувати заповіт у головного лікаря Липовецької ЦРЛ, де перебував на лікуванні спадкодавець, було його правом, а не обовязком. А так, як секретар виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області ОСОБА_4 була уповноважена на вчинення нотаріальних дій рішенням виконкому Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області № 7 від 28.01.2014 року, то це спростовує доводи позивача про те, що заповіт складений особою, яка не мала на це права.

Дійсно, де посвідчувати заповіт - у нотаріуса, уповноваженої особи органу місцевого самоврядування чи у лікувальному закладі - це право особи, яка бажає скласти заповіт тому, що відповідно до норм ст. 1251 ЦК України, заповіт міг бути посвідчений: нотаріусом, а якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це особою відповідного органу місцевого самоврядування. Оскільки, згідно повідомлення адміністрації Липовецької ЦРЛ Вінницької області на адвокатський запит, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Липовецької центральної районної лікарні у період з 18.01.2014 року по 19.03.2014 року, то відповідно до ч.1 ст. 1252 ЦК України, заповіт міг бути посвідчений головним лікарем, його заступником з медичної частини або черговим лікарем цієї лікарні, за бажанням самого заповідача.

Що ж до висновку суду про те, що заповіт складений уповноваженою особою органу місцевого самоврядування, то це не оспорювалося позивачем і не було підставою недійсності заповіту. Позивач у своїх змінених та доповнених позовних вимогах вказував на порушення територіальності при посвідченні заповіту, проте суд не досліджував вказаної підстави недійсності заповіту, чим допустив неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Так, з оскаржуваного заповіту видно, що він був посвідчений секретарем виконкому Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області ОСОБА_4, тоді коли заповідач на території даної сільської ради не проживав та не був зареєстрований тому, що відповідно до змісту самого заповіту, ОСОБА_5 станом на 13.02.2014 року мав зареєстроване місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а/с 35) і дане село на той час відносилося до Війтівецької сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Село Попівка Липовецького району Вінницької області мало свою Попівську сільську раду Липовецького району Вінницької області, де відбулося посвідчення оскаржуваного заповіту. Саме у порушенні принципу нотаріального округу і вбачає позивач недійсність заповіту.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо принципу територіального округу, з огляду на наступне.

Як уже було вказано, відповідно до норм ст. 1251 ЦК України, заповіт міг бути посвідчений: нотаріусом, а якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про нотаріат» , порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Так, у ч.2 ст.1 Закону говориться, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Згідно п.1 ч.1 ст.34 вказаного Закону, нотаріуси вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії, як посвідчення правочинів (договорів, заповітів, довіреностей тощо).

У п.2 ч.1 ст. 37 Закону, вказано, що у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти (крім секретних).

Зазначені норми Закону України «Про нотаріат», діяли на момент посвідчення заповіту, тобто станом на 13.02.2014 року.

У цій же редакції Закону, у його ст. 13-1 визначено, що нотаріальний округ - це територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом.

З огляду на вказані норми Закону України «Про нотаріат» та вимогу ст.1251 ЦК України про те, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це особою відповідного органу місцевого самоврядування, законодавець має на увазі орган місцевого самоврядування за місцем реєстрації заповідача. Отже, оскаржуваний заповіт посвідчений з порушенням ст. 1251 та ст.13-1 Закону України «Про нотаріат».

Відмовляючи у задоволенні позову з підстав, що заповіт підписаний не заповідачем, а іншою особою, суд зіслався на пояснення відповідачки ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4, які вказали, що складання заповіту на ім`я ОСОБА_3 було волевиявленням самого заповідача та, що саме він підписував заповіт у машині біля приміщення Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, куди його привезла ОСОБА_3 машиною.

Ще суд взяв до уваги висновок експерта №12 Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 27.03.2017 року, на вирішення якого ставилися наступні питання:

Чи виконані однією особою підписи від імені ОСОБА_5 у різних документах: в медичних картах №165 та №918 стаціонарного хворого; у документах з пенсійної справи ОСОБА_5 №138465; у формі №1 від 02.11.2001 року; в особовій справі ОСОБА_5, яка була заведена Тиврівським будинком-інтернатом у заповіті, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.02.2014 року?

При яких умовах виконувався підпис у заповіті,який посвідчено секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.02.2014 року?

Чи виконано підпис у заповіті, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.02.2014 року, в незвичайній обстановці ( в незвичній для виконавця позі тощо), в незвичайному стані пишучого (хвороба)?

Чи перебувала особа, яка виконала підпис у заповіті, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.02.2014 року, у незвичайному фізичному стані? (а.с 3-4 т2).

У зазначеному висновку вказано, що друге, третє та четверте питання експертом не вирішувались у зв`язку з відсутністю науково - обгрунтованої почеркознавчої методики.

Перше питання досліджувалося і експерт дав відповідь, що в одних документах, наданих на дослідження, і у оскаржуваному заповіті, підписи від імені ОСОБА_5 виконані однією особою, в інших різними особами, а ще були документи, у яких вирішити питання чи виконані підписи від імені ОСОБА_5 у них і у заповіті, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.02.2014 року, однією особою - не представляється можливим у звязку з різною транскрипцією досліджуваних підписів і відсутнім комплексом ознак будь-якого висновку. (а,с 17-20 т.2).

Взявши до уваги висновок експерта про те, що відповідно до даного висновку, підпис від імені ОСОБА_5 в заповіті, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.02.2014 року та підписи від імені ОСОБА_5 в інформованій добровільній згоді пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення від 27.03.2014 року, медичної картки № 918 стаціонарного хворого, в карті стаціонарного хворого № 918 від 27.03.2013 року,, медичної картки №918 стаціонарного хворого, в заяві від 27.05.2008 року про призначення пенсії по інвалідності, пенсійної справи ОСОБА_5 № 138465, в пам'ятці пенсіонера від 27.05.2008 року, пенсійної справи ОСОБА_5 № 138465, в пам'ятці пенсіонера від 10.08.2009 року, пенсійної справи ОСОБА_5 № 138465, в пам'ятці пенсіонера від 25.10.2010 року, пенсійної справи ОСОБА_5 №138465, в заяві від 22.10.2012 року про переведення до Липовецького пенсійного фонду, пенсійної справи ОСОБА_5 № 138465, в заяві від 23.10.2012 року про витребування документів пенсійної справи, пенсійної справи ОСОБА_5 № 138465, в заяві від 06.05.2014 року про перерахування різниці пенсії на рахунок Тиврівського будинку-інтернату геріатричного профілю, пенсійної справи ОСОБА_5 № 138465, в формі №1 від 02.11.2001 року, в заяві від 27.08.2015 року про надання відпустки, особової справи ОСОБА_5, яка заведена Тиврівським будинку-інтернатом геріатричного профілю, в заяві від 38.07.2015 року про надання відпустки, особової справи ОСОБА_5, яка заведена Тиврівським будинком-інтернатом геріатричного профілю, в згоді - повідомлення на обробку персональних даних від 06.05.2014 року, особової справи ОСОБА_5, яка заведена Тиврівським будинком-інтернатом геріатричного профілю, в договорі № 64 від 06.05.2014 року, особової справи ОСОБА_5, яка заведена Тиврівським будинку-інтернатом геріатричного профілю, в загальних правилах перебування на території та в приміщенні Тиврівського будинку-інтернату геріатричного профілю, особової справи ОСОБА_5, яка заведена Тиврівським будинку-інтернатом геріатричного профілю, виконані не однією особою, а різними особами;

висновки, що підпис від імені ОСОБА_5 в заповіті, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.02.2014 року та підписи від імені ОСОБА_5 в інформованій добровільній згоді пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення від 18.01.2014 року, медичної картки № 165 стаціонарного хворого, в картці стаціонарного хворого № 165 від 18.01.2014 року, медичної картки №165 стаціонарного хворого, теж виконані не однією особою, а різними особами, суд прийшов до висновку про те, що вільні зразки підпису від імені ОСОБА_5, які були подані експерту для порівняння, виконані різними особами, що ставить під сумнів їх належність спадкодавцю, оскільки визначити, які з них виконував померлий ОСОБА_5 без предявлення для впізнання особам, які можуть підтвердити їх вчинення спадкодавцем, не представляється можливим.

Такі висновки суду суперечать правовим нормам, які регулюють процес доказування, з огляду на наступне.

Так, у зазначеній експертизі не ставилися та не вирішувалися питання чи виконані у вказаних та наданих суду для дослідження документах, а також у заповіті, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.02.2014 року, саме ОСОБА_5, заповідачем оскаржуваного заповіту.

Питання щодо належності підпису особі потребує спеціальних знань, тому має вирішуватися експертами. Про це зазначено у ч.1 ст. 143 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводяться такі обставини за допомогою наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Щодо предявлення підпису для впізнання особам, які можуть підтвердити їх вчинення, то такий вид доказів не передбачений діючим процесуальним законодавством України. Колегія суддів ще раз наголошує, що належність підпису тій чи іншій особі визначається за допомогою спеціальних знань шляхом проведення почеркознавчої експертизи.

Як видно з матеріалів справи, така експертиза призначалася ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 07.09.2016 року і у ній ставилося питання: Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_5 у заповіті, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.02.2014 року, тією особою від імені якої він зазначений, чи іншою особою? (а/с 157-158 т1).

У висновку експертів 2476/2477/16-21 від 02.11.2016 року за результатами проведення судово-технічної та почеркознавчої експертизи у матеріалах цивільної справи №136/576/16-ц вказано, що підпис від імені ОСОБА_5 в заповіті, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13.02.2014 року, виконаний не тією особою, від імені якої він зазначений, тобто, не самим ОСОБА_5, а іншою особою.( а/с 174 т.1).

Суд у своєму рішенні зазначив даний висновок експерта, проте не надав йому оцінки не спростував і не взяв до уваги, що суперечить нормі ст. 212 ЦПК України.

При цьому слід відмітити, що вказаний висновок експерта не спростовується висновком експерта №12 Вінницького науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України від 27.03.2017 року, оскільки питання належності підпису у заповіті його підписанту вирішувалося лише у висновку експертів 2476/2477/16-21 від 02.11.2016 року.

Щодо пояснень відповідача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4, що підпис у заповіті вчиняв заповідач ОСОБА_5 особисто, то вони спростовуються висновком експерта №12 Вінницького науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України від 27.03.2017 року, з врахуванням того, що висновок грунтується на спеціальних знаннях у галузі почеркознавства, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є зацікавленими особами щодо підпису у заповіті, оскільки ОСОБА_4 його посвідчувала, а ОСОБА_3 є спадкоємицею за цим заповітом.

Таким чином, на думку колегії суддів, обставини що заповіт підписаний не ОСОБА_5 заповідачем, а іншою особою, знайшли своє підтвердження.

З огляду на це, у вказаному заповіті відсутнє волевиявлення ОСОБА_5 на розпорядження своїм майном на користь ОСОБА_3

Відповідно ж до ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Додержання цієї вимоги є необхідним для чинності правочину.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами), вимог, встановлених ч.3 ст.203 ЦК України, є підставою недійсності правочину, відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України.

Крім того, в ході розгляду справи колегією суддів встановлено, що заповіт посвідчений з порушенням ст. 1251 та ст.13-1 Закону України «Про нотаріат», тобто, юридичною особою, яка не мала права вчиняти цю нотаріальну дію, оскільки заповідач не був зареєстрований та не проживав на території сільської ради, секретарем якої була ОСОБА_4

Відповідно до норми ст. 227 ЦК України, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання заповіту недійсним знайшли своє підтвердження у досліджених доказах, тому вони підлягають до задоволення.

Враховуючи зазначене та те, що 26.04.2014 року приватним нотаріусом Тиврівського міського нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_3 було видано ОСОБА_7 про право на спадщину за заповітом щодо спадщини, яка складається з ? частки земельної ділянки площею 3,7782 гектарів (кадастровий номер :03:000:0231), яка розташована за адресою: Війтівецької сільської ради Липовецького району Вінницької області. ОСОБА_7 зареєстроване в реєстрі за №651, то і вимога про застосування наслідків недійсності заповіту підлягає до задоволення, згідно ч.1 ст.216 ЦК України.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, тому її необхідно задовольнити і рішення суду, як ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права; за неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи; за невідповідності висновків суду обставинам справи, слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, в силу ст. 309 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 25 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити. Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на імя спадкоємиці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчений в с. Попівка Липовецького району Вінницької області секретарем виконкому Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області 13 лютого 2014 року та зареєстрований в реєстрі за №2.

Застосувати наслідки недійсності заповіту ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на імя спадкоємиці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.02.2014 року і визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 26.04.2016 року приватним нотаріусом Тиврівського міського нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_6 та зареєстроване в реєстрі під №651 з номером у спадковому реєстрі 58902236, на імя ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щодо спадщини, яка складається з ? часток земельної ділянки площею 3,7782 га, яка розташована на території Війтівської сільської ради Липовецького району Вінницької області та має кадастровий номер :03:000:0231.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: ОСОБА_8