Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/266/17
Провадження № 2/670/197/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд в складі головуючого судді Потапова О.О.

з участю секретаря Корчової А.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, треті особи: Головне управління Держгекокадастру у Хмельницькій області (відділ у Віньковецькому районі) та Земельно-аграрний центр «Карат», про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Охрімовецької сільської ради, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з призначенням її для будівництва і обслуговування житлового будинку та площею 0,11 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Охрімівці, вул. Валі Котика (колишня вул. Джерельна), 33.

Повідомляє, що рішенням сорок сьомої сесії шостого скликання № 6-47/2015 Охрімівецької сільської ради 15.09.2015 року було надано йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі 0,11 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Охрімівці Віньковецького району Хмельницької області по вул. Валі Котика, 33 а також надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в с. Охрімівці для надання у власність земельної ділянки в розмірі 0, 25 га за цією ж адресою.

Отримавши дозвіл, він звернувся до землевпорядної організації та виготовив проекти землеустрою щодо відведених земельних ділянок і подав їх на затвердження сільській раді, але Рада відмовилась затверджувати проекти землеустрою, посилаючись на наявність на ділянках землі копанки та криниці загального користування.

Вказаними вище землями його сімя безперервно користується уже більше 15 років. Зокрема, рішенням девятнадцятої сесії Охрімівецької сільської ради від 17 жовтня 2008 року ці землі були передані у власність його покійній матері ОСОБА_5. З огляду на викладене, він зазначає, що його володіння ділянкою є добросовісним, відкритим, безперервним. Оскільки він на вказаній ділянці землі бере з криниці воду, ремонтував і чистив неодноразово криницю та підтримував копанку, якою останнім часом ніхто із місцевих жителів не користується.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали висунуті у позові вимоги. Повідомили, що сільська рада с. Охрімівці безпідставно відмовила у розроблені проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок площею 0,25 та 0,11 га. Дійсно на цих ділянках розташовані копанка та криниця, але ці обєкти не використовуються ні сільською радою, ні громадою більше 15 років, а документів, які б вказували на те, що це обєкти водного фонду не існує. ОСОБА_1 їх доглядає, а територію біля них обкошував та обгородив. Він не забороняє громадянам села користуватись цими обєктами. Підтверджень тому, що вони належать громаді немає. Свідки всі повідомляють, що він користується добросовісно і відкрито цими ділянками більше 15 років, що є підставою задоволення позову.

Представники відповідача та третьої особи заперечували проти позову, посилаючись на норми земельного законодавства, які забороняють передавати у власність обєкти водного фонду з відкритим витоком води. Повідомили, що криниця і копанка є власністю громади с. Охрімівці, що підтверджено відповідним записом у шнуровій книзі. В період спекотного літа 2016 року люди були обмежені в доступі до джерел водопостачання і тому надали підписи проти приватизації цих обєктів. Позивач використовує відкрите джерело, яке виходить на поверхню. На копанку та криницю в 2016 році виготовлено сільською радою технічну документацію. Не заперечували, що матері позивача в 2008 році сесія сільської ради надала у власність земельну ділянку, але криницю і копанку їй не передавали, оскільки в тій місцевості достатньо землі і її площа перевищує 0,41 га, якою і користується зараз ОСОБА_1 Послались на показання свідків, що спірна ділянка використовується громадою.

Представник третьої особи Земельно-аграрного центру «Карат», в судове засідання не зявився, справа розглянута в його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що позивач постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку №.33 по вул. Валі Котика (колишня вул. Джерельна). Він відкрито користується присадибною земельною ділянкою. Зазначену земельну ділянку рішенням девятнадцятої сесії Охрімовецької сільської ради від 17 жовтня 2008 року передано у власність його покійній матері ОСОБА_5, з якою він постійно проживав до дня її смерті в с. Охрімівці. Тому, відповідно до ст. 1268 ч.3 та ст.1261 ЦК України як спадкоємець першої черги він набув право на цю земельну ділянку. Його право на неї відповідачем не оспорюється. Оспорюється лише конфігурація самої ділянки. Покійна матір його не виготовила технічну документацію на ділянку та державний акт на землю, тому стверджувати, що криниця і копанка розташовані на ній, увійшли у власність матері немає підстав. Підставою власності землі він висуває набувальну давність.

Відповідно до ст. 344 ч.1 п.2 ЦК України набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється Законом.

Спеціального Закону, який би регулював ці правовідносини на час розгляду справи не існує, ним слід вважати статтю 119 ЗК України, яка констатує, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування.

Тобто ця норма права є фактично відсилочною. В даному випадку недіючою (мертвою) щодо земельної ділянки, оскільки вона всеціло повязана з волевиявленням органу місцевого самоврядування рішенням місцевої ради, яка є власником неприватизованих земель в межах села Охрімівці. Землю за набувальною давністю можна отримати тільки з її дозволу, виходячи з цієї правової норми. Такого дозволу сільська рада с. Охрімівці позивачу не надає. В 2016 році вона виготовила технічну документацію на неповних три сотки землі, в які увійшли копанка та «сабадахова» криниця, якими більше 15 років відкрито і добросовісно користується позивач. Існує власник землі і існує спір, а навіть загальна норма, тобто ст. 344 ЦК України виключає набуття прав на нерухому річ за наявності власника.

Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року в п. 6 зазначено, що при вирішенні спорів, повязаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року (в нашому випадку після 01.01.2017 року) задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. В даному випадку власник є.

Крім того, у п. 11 вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю вказано, що виходячи з положень ст.ст. 335, 344 ЦК України встановлення власника майна або безхазяйної речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Власником в даному випадку на момент розгляду цієї справи є орган місцевого самоврядування Охрімовецька сільська рада, а позивач є лише користувачем земельної ділянки.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд не вирішує питання власності цієї ділянки, виходячи із набуття прав на неї матірю позивача.

З огляду на викладене у суду немає підстав для задоволення цього позову.

Керуючись ст. 143 Конституції України, ст. 334 ЦК України, ст.119 ЗК України, ст. 8,10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог за його позовом до Охрімовецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (відділ у Віньковецькому районі) та Земельно-аграрний центр «Карат», про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю,- за недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Хмельницької області через Віньковецький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Потапов