Справа № 629/2708/17
Номер провадження 2/629/1345/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючої - судді Мішуровської С.Т.,
при секретарі судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за уточненим позовом Приватного підприємства «Агро Маркет» до ОСОБА_2, третьої особи: ОСОБА_3, про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки разом з вирощеним за час її зайняття врожаєм, -
Представник позивача, директор Приватного підприємства «Агро Маркет» ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав уточнену позовну заяву, наполягав на її задоволенні, пояснив, що між підприємством та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. У 2016 році їм стало відомо про існування ще одного договору оренди вказаної земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Реєстрацію другого договору оренди землі вони оскаржили і було прийняте рішення на їх користь, тобто реєстрація договору оренди вказаної земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, скасована і підприємство є єдиним орендарем земельної ділянки. ОСОБА_2, знаючи, що орендарем є ПП «Агро Маркет», самовільно зайняв земельну ділянку та засіяв її соняшником, тому повинен повернути спірну земельну ділянку разом з вирощеним врожаєм соняшника, тому що використовував її вже після скасування реєстрації договору оренди, тобто самовільно її зайняв.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, його інтереси в суді представляє на підставі угоди про надання правової допомоги у цивільному процесі від 28.08.2017 року адвокат ОСОБА_5
Представник відповідача адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні уточнений позов не визнав, пояснив, що ОСОБА_2 спірну земельну ділянку соняшником не засівав, це зробила інша особа, хто саме чітко не знає, тому позивач не має підстав для звернення до суду з вимогою про передачу вирощеного врожаю, оскільки він не належить його довірителю.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявлялася, про день та час розгляду справи у суді повідомлена своєчасно та належним чином (зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки).
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Постанова набрала законної сили 19.01.2017 року (а.с.24-27).

Із пояснень директора ПП «Агро Маркет» в судовому засіданні вбачається, що підприємство не мало можливості скористатися своїм правом, як орендар земельної ділянки, оскільки було виявлено, що ОСОБА_2, відповідач по справі, не зважаючи на скасування реєстрації договору оренди земельної ділянки між ним та ОСОБА_3, самовільно зайняв земельну ділянку та здійснив посіви соняшника.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 не засівав спірну земельну ділянку, а засіяла якась інша особа, хто саме конкретно вказати не міг.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Представник відповідача не довів, що саме ОСОБА_2 не засівав спірну земельну ділянку, крім того, його доводи спростовуються договором оренди, якій ОСОБА_2 укладав з ОСОБА_3, реєстрацією даного договору та постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 року, яка набрала законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року № 963-ІV, будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Згідно статей 125, 126 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчується державними актами, а право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону.

У розділі 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» визначені положення щодо відповідальності за порушення земельного законодавства та у пункті 3.1 зазначено, що відповідно до вимог чинного законодавства обовязковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його право на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними обєднаннями та організаціями.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 212 Земельного кодексу України, самовільне зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду.

Згідно ст. 95 Земельного кодексу України, землекористувачі, якщо інше не передбачене законом або договором, мають право:

а) самостійно господарювати на землі;

б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культут на вироблену продукцію.

Відповідно до ч.4 п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року, ст.ст. 90, 95, 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам і землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

З огляду на вищевикладене, враховуючи надані докази в їх сукупності, пояснення сторін, суд приходить до висновку про задоволення уточнених позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 30, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.27, 90, 95, 125, 126, 212 Земельного кодексу України, Законом України «Про оренду землі», Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року № 963-ІV, Постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року, суд -

в и р і ш и в:

Уточнені позовні вимоги Приватного підприємства «Агро Маркет» до ОСОБА_2, третьої особи: ОСОБА_3, про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки разом з вирощеним за час її зайняття врожаєм задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 повернути самовільно зайняту земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0041, загальною площею 7,1056 га, яка розташована на території Царедарівської сільської ради Лозівського району Харківської області, КСП «Жовтень», в користування ПП «Агро Маркет» разом із вирощеним за час її самовільного зайняття врожаєм соняшника.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С.Т.Мішуровська