Справа № 474/406/17
Провадження № 2/474/175/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.17 року смт. Врадіївка Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Фасій В.В.

при секретарі судового засідання - Багрін Н.А.

без участі: представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Врадіївка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами 25.12.2006 року кредитного договору № 4019, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою 25.0 % річних, строком на 36 місяців, зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 24.12.2009 року.

Посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов'язань та утворення заборгованості в розмірі 3 519 грн. 30 коп., яка у добровільному порядку ним та поручителями не погашена, просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, звернувшись з заявою (вх. № 3004 від 30.06.2017 року) про розгляд справи у його відсутність, в якій позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, звернувшись з заявою (вх. № 3008 від 30.06.2017 року), в якій у позові просить відмовити, у звязку з витоком строку позовної давності.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилася, звернувшись з заявою (вх. № 3009 від 30.06.2017 року), в якій у позові просить відмовити, в звязку з витоком строку предявлення вимоги до поручителя півроку з моменту закінчення строку дії кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, звернувшись з заявою (вх. № 3010 від 30.06.2017 року) про розгляд справи у його відсутність, в якій у позові просить відмовити, застосувати строк позовної давності, та з підстав витіку строку предявлення вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (позивача, відповідачів), від яких надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалив проводити розгляд справи без технічної фіксації судового процесу.

Судом встановлені факти:

· 25.12.2006 року між кредитором - ВАТ "Державний ощадний банк України" та позичальником ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 4019 (далі - договір), згідно п. п. 1.1, 1.2 розділу І, якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 10 000 грн. під 25.0 % річних, на строк 36 місяців (з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 24.12.2009 року), на споживчі цілі, а позичальник, відповідно до п. 1.6 розділу І цього договору зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 277,78 грн., до 30 числа кожного місяця (договір, графік погашення кредиту та відсотків згідно договору);

· при укладенні договору, сторони - кредитор ВАТ "Державний ощадний банк України" та позичальник ОСОБА_2 у п. 6.7 розділу 5 договору погодили збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до 3-х років для всіх грошових зобов'язань позичальника (в тому числі комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами договору (договір);

· 25.12.2006 року, з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договори поруки (далі договір поруки), у п. 1.2 розділу 4, сторони погодили, що поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором та у п. 8.2 розділу 8, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя (договори поруки);

· 25.12.2006 року позивач, надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 10 000 грн. (п. 1.1 розділу І договору, заява на видачу готівки від 25.12.2006 року);

. останній платіж по договору позивальник здійснив 31.08.2009 року щодо погашення тіла кредиту в сумі 278 грн. 00 коп., комісії в сумі 5 грн. 00 коп. та 30.10.2009 року - відсотків у сумі 23 грн. 44 коп. (розрахунок заборгованості до договору станом на 17.02.2017 року);

· в зв'язку з порушенням відповідачем ОСОБА_2 п.п. 1.6 розділу І договору, повне припинення ним з листопада 2009 року внесення щомісячних платежів, згідно договору, у останнього станом на 17.02.2017 року, утворилася заборгованість за основним боргом в сумі 1 104 грн. 00 коп., по відсоткам у сумі 132 грн. 90 коп., по комісії у сумі 7 грн. 68 коп., та за період з 25.12.2009 року по 16.02.2017 року по пені у сумі 2 274 грн. 72 коп., яка станом на день розгляду справи в суді, відповідачами добровільно не погашена (розрахунок суми заборгованості станом на 17.02.2017 року, розрахунок суми заборгованості по пені з 25.12.2009 року по 16.02.2017 року);

· 07.06.2011р. ВАТ "Державний ощадний банк України" реорганізовано у ПАТ "Державний ощадний банк України" (зміни до статуту ВАТ "Державний ощадний банк України");

· судові витрати понесені позивачем складають, - судовий збір в розмірі 1 600 грн. (меморіальний ордер № 93116671 від 13.04.2017 року).

Суд вважає що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.

При прийнятті рішення, суд керується ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, якими встановлено, обов'язок позичальника повернути позикодавцеві кредит, сплатити проценти у розмірі та умовах, встановлених договором та неустойку відповідно до ст. ст. 549 - 552 ЦК України; ст. ст. 549, 551 ЦК України згідно яких розмір неустойки, процентів може бути встановлений договором, ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі його порушення настають наслідки встановлені договором або законом, зокрема у виді сплати неустойки, та кредитним договором:- п.п.1.7 розділу 1, черговість виконання позичальником грошових зобов'язань за договором, при надходженні від позичальника коштів на рахунок погашення кредиту та сплати процентів за користування ним,- п. 1.8 розділу 1, згідно якого за надання банківських послуг позичальник сплачує банку комісійні винагороди, - за обслуговування кредиту в розмірі 0,05%, але не менше 5 грн. щомісячно одночасно зі сплатою частини основного боргу, п.п 4.2 розділу 4, відповідно до якого за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту, та сплати процентів за користування кредитом, комісійних винагород, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,07 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення; п. 4.2 розділу 4, згідно з яким спори за цим договором, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів вирішуються в судовому порядку.

Крім того суд, керується п. 8.2 розділу 8 договорів поруки, згідно яких порука припиняється, якщо Кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимоги до поручителів.

Статтею 257 ЦПК України, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 253 ЦК України, передбачено, що перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та пята ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з частиною 3 статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Частиною 4 ст. 559 ЦПК України, що у разі якщо в договорі поруки не встановлено строку її закінчення, порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Статтею 60 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Правовими позиціями ВСУ у справі № 6-31цс15 від 03.06.2015р. щодо обчислення строку позовної давності за вимогами кредитора про повернення коштів сплата яких визначена періодичними щомісячними платежами та у справі № 6-272цс16 від 29.06.2016р. щодо строків предявлення вимоги до поручителя про повернення боргових сум.

Дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 кредитної заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії станом на 17.02.2017 року та по пені за період з 25.12.2009 року по 16.02.2017 року, не підлягаючими задоволенню з наступних підстав.

Оскільки умовами договору встановлені як окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, так і кінцевий термін повернення кредиту, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а тому і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, звертаючись до суду у червні 2017 року, позивач пропустив строк позовної давності, як до стягнення чергових щомісячних платежів, строк виконання яких настав з листопада 2009 року, так і щодо кінцевого повернення кредиту, строк виконання якого настав 24.12.2009 року.

Оскільки за змістом ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки), вимоги позивача про стягнення пені також не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача до поручителів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виконання ними солідарно з боржником зобовязання за кредитним договором, то з огляду на те, що договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором (остаточне повернення кредиту відповідно до п. 1.2 розділу 1 кредитного договору) закінчився 24.12.2009 року, строк погашення чергового платежу за основним зобовязанням настав у листопаді 2009 року, позивачем не подано доказів на підтвердження предявлення Банком вимоги до поручителів на протязі шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання у грудні 2009 року, чи після порушення у листопаді 2009 року строку внесення обов'язкових щомісячних платежів, суд вважає вимоги позивача заявлені до поручителів, такими що не підлягають задоволенню.

Питання про судові витрат підлягає вирішенню, в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 213, 214, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4019 від 25.12.2006 року станом на 17.02.2017 року в розмірі 3 519 грн. 30 коп. відмовити.

Судові витрати в сумі 1 600 грн. залишити за позивачем ПАТ «Державний ощадний банк України».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Фасій