Справа № 236/2464/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бікезіної О.В.,

за участю секретаря - Плаксіної Є.В.,

представників заявника: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лиман цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_5, в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє ОСОБА_1 та на підставі довіреності - ОСОБА_2, заінтересована особа - Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_5, в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє ОСОБА_1 та на підставі довіреності - ОСОБА_2, заінтересована особа - Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, звернулася до суду з заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу, посилаючись на наступне.

30.12.2006 року померла рідна сестра чоловіка заявниці ОСОБА_6. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,0896 га, розташовану на території Лиманської міської ради (колишня Кіровська селищна рада, Краснолиманського району, Донецької області) та призначену для ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер :03:001:0105. Ця ділянка належала ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 009071, виданого 16.05.2003 року Кіровською селищною радою та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №478.

Спадкоємцем на майно залишився рідний брат померлої, ОСОБА_7 (чоловік заявниці). У встановлені законом терміни ОСОБА_7 прийняв спадщину, однак за життя свої спадкові права ОСОБА_7 не оформив.

24.07.2016 року ОСОБА_7 помер. На момент смерті свого чоловіка заявниця була зареєстрована та проживала разом з ним за адресою - вул. Южна, 12 , с. Торське, Лиманського району, Донецької області, що підтверджується довідкою Лиманської міської ради від 21.08.2017 року № 2167. Після закінчення встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_5, будучи єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_7, 10.08.2017 року звернулася в Лиманську державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка складається з вищевказаної земельної ділянки. Однак постановою державного нотаріуса від 10.08.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за кількома підставами, в тому числі й тому, що між спадкодавцем та ОСОБА_5 не підтверджується факт шлюбних відносин. При перевірці даного факту державний нотаріус не зміг впевнитися в тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були подружжям, так як на сьогоднішній день, хоча й збереглося свідоцтво про реєстрацію шлюбу між ними, але згідно свідоцтва про народження російською мовою по батькові заявниці вказано як «Стефановна», в паспорті громадянина України «Стефанівна» (російською Стефановна), а в свідоцтві про шлюб між нею та ОСОБА_7 російською мовою - «Степановна».

Зважаючи на викладене заявник просить встановити факт реєстрації шлюбу 09 лютого 1952 року виконавчим комітетом Торської селищної ради Краснолиманського району Сталінської області між ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8) ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 24 липня 2016 року в с. Торське, Лиманського району, Донецької області.

Заявник ОСОБА_10 в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 35).

Представник заявника ОСОБА_1, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, також уточнила позовні вимоги, просила суд встановити факт реєстрації шлюбу 09 лютого 1952 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Краснолиманського району Сталінської області між ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8) ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 24 липня 2016 року в с. Торське, Лиманського району, Донецької області.

Представник заявника на підставі довіреності - ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти вимог заявника не заперечує (а.с.50).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК).

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_7 народився 16 листопада 1929 року, про що свідчить свідоцтво про народження, видане 13 березня 1979 року серії ІV-НО № 258361, актовий запис № 282 (а.с. 20).

ОСОБА_11 помер 24 липня 2016 року, про що свідчить свідоцтво про смерть від 27 липня 2016 року серії І-НО № 947630, актовий запис № 651 (а.с. 25).

ОСОБА_8 народилася 19 січня 1935 року, про що свідчить свідоцтво про народження видане 22 березня 1977 року серії ІІІ-НО № 365597 актовий запис № 17 (а.с. 21).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб 09.02.1952 року про що видано свідоцтво про шлюб серії ЯТ № 415476, актовий запис № 5, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище "Сєрокурова" (а.с. 22).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_13 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Сєрокурова» (а.с. 48-49).

Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії ВС 913209, виданого 14 березня 2001 року Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13), також міститься відмітка про сімейний стан (на російській мові): "зареєстрований шлюб з ОСОБА_14 1952 р." (а.с.13 зворот), також на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, видано довідку про присвоєння індифікаційного номера (а.с. 13 зворот).

Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 10 серпня 2017 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, а також не підтверджується факт шлюбних відносин між заявником та її чоловіком ОСОБА_7 (а.с.29).

Так, при перевірці факту реєстрації шлюбу державний нотаріус не зміг впевнитися в тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 були подружжям, так як на сьогоднішній день, хоча й збереглося свідоцтво про реєстрацію шлюбу між ними, але згідно свідоцтва про народження російською мовою по батькові заявниці вказано як «Стефановна», в паспорті громадянина України «Стефанівна» (російською Стефановна), а в свідоцтві про шлюб між нею та ОСОБА_7 російською мовою - «Степановна».

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_13) ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 24 липня 2016 року в с. Торське, Лиманського району, Донецької області підтверджується:

- показаннями свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, які суду показали, що знали родину ОСОБА_7 багато десятків років, вони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі, проживали в ІНФОРМАЦІЯ_5, виростили 3 дітей, ОСОБА_7 помер в 2016 році;

- інформацією, що міститься в ОСОБА_14, що його засвідчено Лиманською міською радою, згідно якої ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1952 року, мешкали разом однією сім"єю, за адресою: с. Торське, вул. Южна, 12 (а.с .30);

- довідкою Лиманської міської ради від 21.08.2017 року №2167, що свідчить про те, що ОСОБА_5 з 06.08.1980 року та по теперішній час зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6; з 15.06.1979 року по день смерті - 24.07.2016 року за цією адресою був зареєстрований ОСОБА_7 (а.с.31).

Згідно ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи, що від встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 залежить можливість оформлення заявником своїх спадкових прав, а фактична невідповідність в актових записах про укладення шлюбу є техничними помилками при перекладі з російської на українську мову, і іншим способом заявник позбавлена можливості усунути вказані невідповідності, суд вважає, що вимоги заявника є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню. Встановлення вказаного факту для заявника має юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати право на отримання спадщини.

Керуючись ст. ст. 11, 58-61, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_5, в інтересах якої на підставі договору про надання правової допомоги діє ОСОБА_1 та на підставі довіреності - ОСОБА_2, заінтересована особа - Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу 09 лютого 1952 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Краснолиманського району Сталінської області між ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_13) ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 24 липня 2016 року в с. Торське, Лиманського району, Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 18.09.2017 року.

Суддя -