Справа № 639/7939/16-ц
Провадження № 2/639/415/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Антохіної О.С., Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, суд

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2016 до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якій просила суд визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя, набутим за час шлюбу з ОСОБА_2, автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2007 року випуску та поділити даний автомобіль, стягнувши з відповідача на користь позивача 50 000 грн. грошової компенсації вартості ? частини автомобіля, та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що 31.08.2002 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який в подальшому був розірваний рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року.

За час шлюбу подружжям було придбано автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, ринкова вартість якого складає 100 000 грн. Право власності на автомобіль оформлено на імя відповідача та знаходиться в його користуванні.

Оскільки позивач не має доступу до автомобіля, це є неподільною річчю, вона просить стягнути з відповідача на її користь ? частину вартості спірного автомобіля.

12 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя та просить ухвалити рішення, на підставі якого визнати право особистої приватної власності відповідача на 18/100 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Комбайнівська, буд. 42/21; визнати право особистої приватної власності відповідача на рухоме майно, яке знаходиться в будинку та флігелі, на загальну вартість 62 613,40 грн.; визнати право особистої приватної власності позивача на 10/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Комбайнівська, буд. 42/21, виділивши йому в межах цієї частки в натурі для особистого користування гараж літ. «П», який розташований за вищевказаною адресою; визнати право особистої приватної власності позивача на автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтовування зустрічного позову ОСОБА_2 посилається на те, що у період з 31.08.2002 року по 16.12.2015 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 За час шлюбу подружжям було придбано багато майна. Крім того, під час шлюбу позивачем ОСОБА_2 були зроблені дії щодо добудови (створення нового майна) та поліпшення будівлі, розташованої за адресою м. Харків, вул. Комбайнівська, буд. 42/21, право власності на яке зареєстровано на імя відповідача ОСОБА_1

Позивач за зустрічним позовом вважає, що проведення ремонтних та будівельних робіт в домоволодінні призвело до збільшення частки з 8% до 28%, у звязку з чим він вважає, що має право на 10/100 частин домоволодіння.

Також за час шлюбу подружжям було придбано та встановлено у будинку: котел опалювальний «Danco» - 15 Квт. (з встановленням, вартість 5000,00 грн.); шкіряний диван, вартістю 3000,00 грн.; бойлер «Атлант» 100 літрів, вартістю 3225,00 грн.; телевізор «Rainford» 72 см, вартістю 1000,00 грн.; два стола, вартістю 500,00 грн.; вісім стільців, вартістю 500,00 грн.; сейф - 3 штуки, вартістю 1500,00 грн.; посудомийна машина «Electrolux» ESF 4510 ROW, вартістю 4000,00 грн.; телевізори «Samsung», вартістю 8159,00 грн.; ліжко в спальню, вартістю 2500,00 грн.; телевізор «LG» 51 см, вартістю 1000,00 грн.; музичний центр «Technics», вартістю 1000,00 грн.; лінолеум 68,60 кв.м, вартістю 2663,40 грн.; дитячі меблі - ліжко та стінка, вартістю 2000,00 грн., мультиварка «DEX», вартістю 1500,00 грн.; мікрохвильова піч «LG», вартістю 2500,00 грн.; обігрівач UFO, вартістю 1700,00 грн.; вікна, вартістю 4989,00 грн.; холодильник, вартістю 10911,00 грн.; ремонтні роботи на суму 12700,00 грн., а всього на 70 347,40 грн.

У флігелі встановлені: котел опалювальний «Danco» 5 Квт. (з встановленням вартість 5000,00 грн.; бойлер «Атлант» 100 літрів, вартістю 1950,00 грн.; душова кабінка, вартістю 5000,00 грн.; унітаз ком пакт, вартістю 1750,00 грн.; кухонна мийка, вартістю 500,00 грн.; кутової диван, вартістю 1500,00 грн., а всього майна на 15 700,00 грн.

Також за час шлюбу у дворі був побудований гараж, встановлено паркан та ворота, обладнано місце для паркування транспортних засобів.

Окремо було здійснено витрати з: навчання відповідачки в Харківському Національному автомобільно-дорожньому університеті в розмірі 3200,00 грн.; проведення телефонного зв'язку «Укртелекому», вартістю 5000,00 грн.; придбання басейну «Інтекс», вартістю 1500,00 грн.; утеплення фасаду будівлі базальтовою ватою, площа 120 кв.м, вартістю матеріалів та робіт 75000,00 грн., а всього на суму 84 700,00 грн.

У звязку з вищевикладеним, позивач за зустрічним позовом вважає доцільним розподілити спільне сумісне майно подружжя та визнати право особистої приватної власності відповідачки на 18/100 частин домоволодіння №42/21 по вул. Комбайнівській в м. Харкові, вартістю 47633,22 грн. та визнати її право особистої приватної власності на рухоме майно, яке знаходиться у будинку та флігелі, вартістю 62613,40 грн., а всього на майна на загальну суму 110 246,62 грн.

Визнати право особистої приватної власності позивача на 10/100 частин домоволодіння №42/21 по вул. Комбайнівській в м. Харкові, виділивши йому в межах цієї частки в натурі для особистого користування гараж та визнати його право особистої приватної власності на автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 80000 грн., а всього майна на суму 106 462,90 грн.

01.02.2017 року від позивача за основним позовом ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої вона просить визнати обєктами права спільної сумісної власності подружжя, набутими за час шлюбу з ОСОБА_2, наступне майно: автомобіль DAEWOO LANOS 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обємом двигуна 1400 куб.см., номер шасі (кузова, рами) Y6DTF699P7W356662, ринкова вартість якого складає 80 000,00 грн.; котел опалювальний «Danco» 32-15 Квт, вартістю 2300,00 гривень; бойлер «Атлантик» VM100S4CM, вартістю 3225,00 грн.; два стола, загальною вартістю 500,00 грн.; вісім стільців, загальною вартістю 500,00 грн.; сейф - 3 штуки, загальною вартістю 1500,00 грн.; посудомийну машину «Electrolux» ESF 4510 ROW, вартістю 3000,00 грн.; телевізори «Samsung» діагоналлю 39 і 42 см, загальною вартістю 8159,00 грн.; ліжко в спальню, вартістю 2500,00 грн.; музичний центр «Techniks», вартістю 1000,00 грн.; мультиварку DEX DMC 70, вартістю 800,00 грн.; мікрохвильову піч LG MC-8087VRC, вартістю 2000,00 грн.; обігрівач «UFO», вартістю 1700,00 грн.; обігрівач конвекторний, вартістю 500,00 грн.; вікна, вартістю, 4989,00 грн.; холодильник, вартістю 10911,00 грн.; котел опалювальний «Danco» -5 Квт., вартістю 800,00 грн.; бойлер «Атлантик» VM100S4CM, 100 літрів, вартістю 1950,00 грн.; душову кабінку, вартістю 500,00 грн.; унітаз ком пакт, вартістю 30,00 грн.; кухонну мийку, вартістю 300,00 грн.; кутовий диван, вартістю 300,00 грн.; басейн Інтекс, вартістю 1500,00 грн.; компютер з монітором, модем, вартістю 4964,00 грн.; цифровий фотоапарат, вартістю 1000,00 грн.; цифрову відеокамеру Panasonic NV-GS 180, вартістю 5000,00 грн.

Виділити у власність позивача ОСОБА_1 наступне майно: котел опалювальний «Danco» 32-15 Квт, вартістю 2300,00 грн.; бойлер «Атлантик» VM100S4CM, вартістю 3225,00 грн.; один стіл, вартістю 250,00 грн.; вісім стільців, загальною вартістю 500,00 грн.; сейф - 1 шт., вартістю 500,00 грн.; посудомийну машину Electrolux ESF 4510 ROW, вартістю 3000,00 грн.; телевізори «Samsung» діагоналлю 39 і 42 см, загальною вартістю 8159,00 грн.; ліжко в спальню, вартістю 2500,00 грн.; мультиварку DEX DMC 70, вартістю 800,00 грн.; мікрохвильову піч LG MC-8087VRC, вартістю 2000,00 грн.; обігрівач «UFO» , вартістю 1700,00 грн.; вікна, вартістю 4989,00 грн.; холодильник, вартістю 10911,00 грн.; душову кабінку, вартістю 500,00 грн.; унітаз компакт, вартістю 30,00 грн.; кухонну мийку, вартістю 300,00 грн.; кутовий диван, вартістю 300,00 грн.

Виділити у власність відповідача ОСОБА_2: автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обємом двигуна 1400 куб.см., номер шасі (кузова, рами) У6ВТР699Р7/У356662, ринкова вартість якого складає 80000,00 грн.; один стіл, вартістю 250,00 грн.; два сейфи, загальною вартістю 1000,00 грн.; музичний центр «Techniks», вартістю 1000,00 грн.; обігрівач конвекторний, вартістю 500,00 грн.; котел опалювальний «Danco» 5 Квт., вартістю 800,00 грн.; бойлер «Атлантик» 100 літрів, вартістю 1950,00 грн.; басейн Інтекс, вартістю 1500,00 грн.; компютер з монітором, модем, вартістю 4964,00 грн.; цифровий фотоапарат, вартістю 1000,00 грн.; цифрову відеокамеру «Рапазопіс» NV-GS-08 180, вартістю 5000,00 грн.

Стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 56 000,00 грн. грошової компенсації внаслідок різниці вартості майна та судовий збір у сумі 699,64 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 19.12.2016 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримали, зустрічний позов визнали частково.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні зустрічний позов ОСОБА_2 підтримали, позов ОСОБА_1 не визнали.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 10 ЦПК України)

Частиною 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 грудня 2015 року. (а.с. 8, 10)

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с. 9)

Як зазначають сторони подружжям під час шлюбу було придбане нерухоме майно.

Так, і в основному позові, і в зустрічному позові, зазначено, що подружжям під час шлюбу було придбано: автомобіль DAEWOO LANOS 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обємом двигуна 1400 куб.см., номер шасі (кузова, рами) Y6DTF699P7W356662, ринкова вартість якого складає 80000,00 грн.; бойлер «Атлантик» VM100S4CM, вартістю 3225,00 грн.; два стола, загальною вартістю 500,00 грн.; вісім стільців, загальною вартістю 500,00 грн.; сейф - 3 штуки, загальною вартістю 1500,00 грн.; посудомийну машину «Electrolux» ESF 4510 ROW, вартістю 3000,00 грн.; телевізори «Samsung» діагоналлю 39 і 42 см, загальною вартістю 8159,00 грн.; ліжко в спальню, вартістю 2500,00 грн.; музичний центр «Techniks», вартістю 1000,00 грн.; обігрівач «UFO», вартістю 1700,00 грн.; вікна, вартістю, 4989,00 грн.; холодильник, вартістю 10911,00 грн.; бойлер «Атлантик» VM100S4CM, 100 літрів, вартістю 1950,00 грн.; басейн Інтекс, вартістю 1500,00 грн.

Крім того, позивач ОСОБА_1 просить поділити спільне сумісне майно подружжя компютер з монітором модем, вартістю 4964,00 грн., цифровий фотоапарат, вартістю 1000,00 грн., цифрову відеокамеру «Рапазопіс» NV-GS-08 180, вартістю 5000,00 грн., залишивши їх у власності відповідача ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти найменування, вартості даної техніки та проти залишення їх у власності цифрового фотоапарату та, цифрової відеокамери «Рапазопіс.

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Частиною 3 ст. 368 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, придбане подружжям під час шлюбу, являється їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 60 СК України майно, яке придбало подружжя під час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав по уважній причині самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у випадку поділу майна, яке являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка являються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Водночас, за змістом ч. 2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1,2 ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Приймаючи рішення щодо поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2, а саме меблі та предметів побутової техніки, суд виходить із положень вимог ст. 70 СК України, а також приймає до уваги знаходження речей у користуванні у одного чи іншого із подружжя, позицію сторін щодо поділу цього майна, та вважає необхідним поділити його наступним чином.

Позивачу ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити: бойлер «Атлантик» VM100S4CM, вартістю 3225,00 грн.; один стіл, вартістю 250,00 грн.; вісім стільців, загальною вартістю 500,00 грн.; сейф - 1 шт., вартістю 500,00 грн.; телевізори «Samsung» діагоналлю 39 і 42 см, загальною вартістю 8159,00 грн.; ліжко в спальню, вартістю 2500,00 грн.; обігрівач «UFO» , вартістю 1700,00 грн.; вікна, вартістю 4989,00 грн.; холодильник, вартістю 10911,00 грн.; бойлер «Атлантик» VM100S4CM, 100 літрів, вартістю 1950,00 грн.; басейн Інтекс, вартістю 1500,00 грн., компютер з монітором модем, вартістю 4964,00 грн., а всього на загальну вартість 41 148,00 грн.

Відповідачу ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити: один стіл, вартістю 250,00 грн., два сейфи, на загальну вартість 1000,00 грн., музичний центр «Techniks», вартістю 1000,00 грн., цифровий фотоапарат, вартістю 1000,00 грн., цифрову відеокамеру «Рапазопіс» NV-GS-08 180, вартістю 5000,00 грн., а всього на загальну суму 8 250,00 грн.

При цьому, суд вважає за необхідне стягнути з позивача за основним позовом на користь відповідача грошову компенсацію у сумі 32 898,00 грн. (41148-8250=32898 грн.)

Разом з тим, позивачі, як за основним позовом, так і за зустрічним позовом просять поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: котел опалювальний «Danco» 32-15 Квт, мультиварку DEX DMC 70, мікрохвильову піч LG MC-8087VRC, котел опалювальний «Danco» -5 Квт., душову кабінку, унітаз ком пакт, кухонну мийку, кутовий диван. При цьому сторони зазначають різну вартість даного майна.

Але, в порушення вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, а ні ОСОБА_1, а ні ОСОБА_2 не надали суду належні та допустимі докази щодо вартості вищезазначеного майне, яке, як вони зазначають, було придбано подружжям під час шлюбу, та не заявили клопотання про призначення товарознавчої експертизи для визначення вартості майна, хоча судом у відповідності до вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України дане право було розяснено.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити у задоволені, як основного, так і зустрічного позовів в даній частині, у звязку з недоведеністю.

Крім того, позивач за зустрічним позовом просить визнати особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_1 наступне майно: шкіряний диван, вартістю 3000,00 грн., бойлер «Атлант» 100 літрів, вартістю 3225,00 грн., телевізор «Rainford» 72 см, вартістю 1000,00 грн., посудомийну машину «Electrolux» ESF 4510 ROW, вартістю 4000,00 грн., телевізор «LG» 51 см, вартістю 1000,00 грн., дитячі меблі - ліжко та стінка, вартістю 2000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала щодо наявності даного майна.

Суд вважає необхідним відмовити у задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 в даній частині, оскільки в супереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України він не надав суду доказів на підтвердження придбання під час шлюбу даного майна та його знаходження в натурі на момент розгляду справи.

Крім того, позивач за основним позовом просить поділити придбаний під час шлюбу автомобіль DAEWOO LANOS 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обємом двигуна 1400 куб.см., номер шасі (кузова, рами) Y6DTF699P7W356662, ринкова вартість якого складає 80 000,00 грн. При цьому, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить визнати даний автомобіль його особистою приватною власністю.

В судовому засіданні було встановлено, що 25.09.2007 року було придбано автомобіль DAEWOO LANOS 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, обємом двигуна 1400 куб.см., номер шасі (кузова, рами) Y6DTF699P7W356662, право власності зареєстровано на імя ОСОБА_2. ( а.с. 11)

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Пунктом 3 ч. 1, ч.ч. 6, 7 ст. 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль було придбано хоча і за час шлюбу, але за його особисті кошти.

У звязку з викладеним, суд визнає, що автомобіль DAEWOO LANOS 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя, а тому підлягає поділу.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Приймаючи до уваги, що спірний автомобіль знаходиться у користуванні відповідача за основним позовом ОСОБА_2, позивач не заперечує проти визнання за чоловіком права власності в порядку поділу майна на автомобіль з виплатою їй грошової компенсації в розмірі ? частини вартості автомобіля, який сторони оцінили у 80 000,00 грн., суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на автомобіль марки автомобіль DAEWOO LANOS 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та стягнути з нього на користь позивача грошову компенсацію у сумі 40 000,00 грн.

У звязку з тим, що за даним судовим рішенням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 при вирішення питання щодо поділу спільного сумісного майна подружжя (предметів меблі, побутової техніки тощо) стягнуто грошову компенсацію в сумі 32 898,00 грн., а з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто компенсацію в розмірі ? частини вартості автомобіля DAEWOO LANOS 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 40 000,00 грн., суд вважає необхідним провести розрахунок та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у розмірі 7 102,00 грн. (40 000 грн. 32 898 грн. = 7 102 грн.)

Крім того, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить суд визнати право його особистої вартості на 10/100 частин у домоволодінні за адресою м. Харків, вул. Комбайнівська, буд. 42/21, виділивши йому в межах цієї частки в натурі для особистого користування гараж літ. «П», що розташований на земельній ділянці за вказаною адресою.

Свій позов в даній частині ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що під час шлюбу ним були зроблені дії щодо добудови (створення нового майна) та поліпшення будівлі, що розташована за адресою м. Харків, вул. Комбайнівська, буд. 42/21, що призвело до збільшення частки відповідачки з 8% до 28%.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішення суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 28/100 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Комбайнівська, буд. 42/21. ( а.с. 50-51, 116-117)

При цьому судом встановлено, що підставою набуття ОСОБА_1 права власності є рішення Жовтневої районної у місті Харкові ради виконавчого комітету від 01.08.06р. №51-39 «Про перерозподіл ідеальних часток у загальній власності та видачу свідоцтва про право власності по вул. Комбайнівській, 42/21».

Як вбачається з даного рішення, домоволодіння № 42/21 по вул. Комбайнівській по праву власності зареєстроване під р.№3674 на імя: ОСОБА_6 28/100 частин згідно свідоцтва про право власності, виданого РЖУ Жовтневого району м. Харкова 17.01.96р.; ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_1) 8/100 частин згідно договору дарування, зареєстроване 5-й ХДНК 06.03.96р., р.№3-954.

Даним рішенням встановлено, що у фактичному користуванні ОСОБА_6 знаходиться у тому числі і гараж літ. «П».

Вищезазначеним рішенням були перерозподілені ідеальні частки співвласників в домоволодіння по вул. Комбайнівській, 42/21 на імя: ОСОБА_6 9/100 частин домоволодіння, за ОСОБА_7 (ОСОБА_1) 28/100 частин домоволодіння. ( а.с. 115)

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 березня 2007 року визнано за ОСОБА_1 право власності на зведений гараж літ. «П», розташований на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Комбайнівська, 42/21. Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради в м. Харкові від 1.08.2006 року №51-39 в частині визнання того, що гараж літ. «П» знаходиться в користуванні ОСОБА_6. ( а.с. 38)

Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. (ч.4 ст. 334 ЦК України)

Однак, даних про те, що право власності на гараж літ. «П», який розташований на земельній ділянці за адресою: м. Харків, вул. Комбайнівська, 42/21, зареєстровано на імя ОСОБА_1, матеріали справи не містять.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.04.2009 року, спадкоємцем майна ОСОБА_6, яка померла 12 червня 2008 року є її дочка, ОСОБА_1. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: 9/100 частин домоволодіння, що знаходиться в м. Харкові, вул. Комбайнівська, будинок № 42/21, належного спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Жовтневою районною у місті Харкові радою 03.12.2008 року. Спадкове майно складається, у тому числі і з гаражу літ. «П». (а.с. 118)

Отже, гараж літ. «П», що розташований на території домоволодіння № 42/21 по вул. Комбайнівській в м. Харкові є спадковим майном ОСОБА_1, а тому поділу не підлягає.

Позивач ОСОБА_2 в зустрічному позові зазначає, що їм під час шлюбу були зроблені дії щодо добудови (створення нового майна) та поліпшення будівлі, що знаходиться в м. Харкові, вул. Комбайнівська, будинок № 42/21, що призвело до збільшення частки відповідачки з 8% до 28 %.

Як було встановлено судом, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2002 року.

З рішення Жовтневої районної у місті Харкові ради виконавчого комітету від 01.08.06р. №51-39 «Про перерозподіл ідеальних часток у загальній власності та видачу свідоцтва про право власності по вул. Комбайнівській, 42/21» вбачається, що ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_2) по праву власності належить 8/100 частин вищевказаного домоволодіння на підставі договору дарування, зареєстрованого 5-ю ХДНК 06.03.96р., р.№3-954. Після перерозподілу ідеальної частки співвласників в домоволодіння по вул. Комбайнівській, 42/21 за ОСОБА_7 (ОСОБА_2) 28/100 частин домоволодіння. ( а.с. 115)

Будь-яких належних та допустимих доказів стосовно того, що саме у період шлюбу були побудовані побудови, за рахунок яких збільшилося ідеальна частка ОСОБА_1, матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Але, в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення позову.

Крім того, ОСОБА_2 в зустрічному позові зазначає, що ним в домоволодінні було проведено ремонтні роботи на суму 12700,00 грн., покладено лінолеум на суму 2663,40 грн., побудовано гараж, встановлено паркан та ворота, обладнано місце для паркування транспортних засобів, проведено утеплення фасаду будівлі базальтовою ватою, проведено телефонний зв'язок «Укртелекому» та витрачено кошти на навчання відповідачки ОСОБА_1 в Харківському Національному автомобільно-дорожньому університеті.

Але, будь-які докази на підтвердження даних стверджень позивача по зустрічному позову матеріали справи не містять.

Даючи оцінку вищезазначеному, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати між сторонами не перерозподіляються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 15, 57-60, 61, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 60, 62, 69, 70, 71 СК України, ст. 365, 368 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, що придбано у період шлюбу, а саме: бойлер «Атлантик» VM100S4CM, вартістю 3225,00 грн.; два стола, вартістю 500,00 грн.; вісім стільців, загальною вартістю 500,00 грн.; сейфи - 3 шт., загальною вартістю 1500,00 грн.; телевізори «Samsung» діагоналлю 39 і 42 см, загальною вартістю 8159,00 грн.; ліжко в спальню, вартістю 2500,00 грн.; обігрівач «UFO» , вартістю 1700,00 грн.; вікна, вартістю 4989,00 грн.; холодильник, вартістю 10911,00 грн.; бойлер «Атлантик» VM100S4CM, 100 літрів, вартістю 1950,00 грн.; басейн Інтекс, вартістю 1500,00 грн.; компютер з монітором модем, вартістю 4964,00 грн.; музичний центр «Techniks», вартістю 1000,00 грн.; цифровий фотоапарат, вартістю 1000,00 грн.; цифрову відеокамеру «Рапазопіс» NV-GS-08 180, вартістю 5000,00 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на: бойлер «Атлантик» VM100S4CM, вартістю 3225,00 грн.; один стіл, вартістю 250,00 грн.; вісім стільців, загальною вартістю 500,00 грн.; один сейф, вартістю 500,00 грн.; два телевізора «Samsung» діагоналлю 39 і 42 см, загальною вартістю 8159,00 грн.; ліжко в спальню, вартістю 2500,00 грн.; обігрівач «UFO» , вартістю 1700,00 грн.; вікна, вартістю 4989,00 грн.; холодильник, вартістю 10911,00 грн.; бойлер «Атлантик» VM100S4CM, 100 літрів, вартістю 1950,00 грн.; басейн Інтекс, вартістю 1500,00 грн.; компютер з монітором модем, вартістю 4964,00 грн., а всього на загальну вартість 41 148,00 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя на: один стіл, вартістю 250,00 грн.; два сейфи, на загальну вартість 1000,00 грн.; музичний центр «Techniks», вартістю 1000,00 грн.; цифровий фотоапарат, вартістю 1000,00 грн.; цифрову відеокамеру «Рапазопіс» NV-GS-08 180, вартістю 5000,00 грн., а всього на загальну суму 8 250,00 грн.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбаний у період шлюбу автомобіль марки DAEWOO LANOS 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 80 000,00 грн.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на автомобіль марки DAEWOO LANOS 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у сумі 7 102,00 грн. ( сім тисяч сто дві гривні).

У задоволені іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

У задоволені іншої частини зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Труханович