Справа №: 343/992/17
Провадження №: 2-з/0343/12/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

20 липня 2017 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Андрусів І. М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл спільного майна.

19.07.2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

В обгрунтування покликається на те, що ним подано до суду зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя, оскільки позивачкою за первинним позовом не включено всі обєкти нерухомості, що підлягають поділу. А саме, перебуваючи у шлюбі з позивачкою, за договором дольової участі вони придбали трикімнатну квартиру у м. Івано-Франківську, по вул. М. Підгірянки, 14, площею 79,6 кв.м. Вказана квартира оформлена на колишню дружину ОСОБА_2, її вартість складає 1 170 000,00 грн. На сторінках інтернету ним було знайдено оголошення про продаж даної квартири. Враховуючи той факт, що ОСОБА_2 збирається продати спільне майно, що утруднить виконання рішення суду в даній справі.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що заява позивача про забезпечення позову підлягає поверненню, враховуючи наступне.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім цього відповідно до ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову та за змістом п.1.ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи наведене, заявником хоч і вказані припущення, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, зокрема інформація про продажу квартири в мережі інтернет, проте жодного підтвердження з цього приводу не наведено.

З поданих заявником документів не можливо встановити чи є ОСОБА_3 власником квартири, на яку він просить накласти арешт, як і не можливо визначити чи укладався договір дольової участі, перебуваючи у шлюбі. Встановити про те, чи знаходиться трикімнатна квартира по вул. М.Підгірянки,14 у користуванні ОСОБА_2 також не має можливості.

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо звязаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, проте визначити чи співмірні дані види забезпечення позову не вбачається за можливе.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Зважаючи на вщевикладене, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову пілягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 153, 293 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів після отримання копії ухвали до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: