АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/6284/2017 Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, з врахуванням остаточної заяви про уточнення позовних вимог від 17.03.2017 року, в сумі 20237,81 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що між АКБ «Правекс-Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк») та ОСОБА_2 14.12.2007 року було укладено кредитний договір №149-026/07Р, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 31592,00 доларів США для оплати вартості автомобіля, що купується, а відповідач у свою чергу зобов'язувався погасити кредит до 14.12.2014 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 11,99% річних.

Позивач виконав умови кредитного договору та надав ОСОБА_2 зазначені грошові кошти у повному обсязі.

Вказана в позовній заяві заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 14.12.2007 року, а саме через порушення строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05.04.2017 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та передати справу на новий розгляд.

В скарзі вказував на те, що рішення не відповідає дійсним обставинам справи, і вимогам закону, прийнято без сторін у справі в тому числі відповідача, його представника (до суду надано заяву про перенесення розгляд справи), прийнято без підтверджуючих документів, не витребувано судом оригіналів документів, договорів купівлі-продажу, страхування, фінансово-бухгалтерських документів, без проведення експертиз та доказів , судом не прийнято до уваги заяву про застосування строків позовної давності. Зазначив, що суд не врахував , що ОСОБА_2 добросовісно виконував свої зобов'язання перед Банком до 2009 року, але у зв'язку з істотними обставинами в його житті, втрати роботи, тяжкого матеріального стану, захворюванням, девальвації гривні, різким підняттям курсу долара США, безробіття ОСОБА_2 не міг вчасно сплачувати кредит та починаючи з 2009 року припинив погашати кредит. При цьому, позивач не приймав будь-яких рішень, а займався отриманням рефінансуванням, купівлею-продажем банку, навмисним нарахуванням процентів по кредиту, а тому є підстави для застосування строку позовної давності, оскільки позивач вже з 2009 року знав про порушення свого права, так як цього часу ОСОБА_2 вже не зміг виплачувати кредит та не сплачував його і з цього часу почав спливати термін позовної давності.

До апеляційного суду м. Києва представник відповідача не з'явився, подав суду клопотання про відкладення розгляду справи та призначення почеркознавчої експертизи підпису відповідача на кредитному договорі, договорі купівлі-продажу транспортного засобу, заяві про видачу готівки, а також з приводу правомірності видачі кредиту в іноземній валюті.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на те, що в матеріалах справи містяться численні заяви відповідача з яких вбачається, що останній визнавав факт отримання кредиту на придбання транспортного засобу та виконував умови кредитного договору, а тому з урахуванням інших доказів по справі які доводять факт виконання позивачем умов договору, та змісту самої апеляційної скарги з якої вбачається, що вказаних обставин відповідач не заперечував, підстав для проведення у справі почеркознавчої експертизи немає.

З приводу питання правомірності надання кредиту в іноземній валюті, то колегія суддів не вбачає підстав, для проведення експертизи так як вказане питання є правовим і для його вирішення проведення експертизи не потрібно.

Стосовно перенесення справи, то колегія суддів з огляду на те, що явка до апеляційного суду не є обов'язковою, та з врахуванням наявних у справі письмових доказів, дійшла до висновку, що оскільки відповідач та його представник належним чином повідомлені про розгляд справи в апеляційному суді підстав для відкладення справи не має.

Представник позивача до суду також не з'явився про розгляд справи повідомлений.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином

відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,

за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,

що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

З матеріалів справи вбачається, та встановлено судом, що між АКБ «Правекс-Банк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк») та ОСОБА_2 14.12.2007 року було укладено кредитний договір №149- 026/07Р, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 31592,00 доларів США для оплати вартості автомобіля, що купується, а відповідач у свою чергу зобов'язувався погасити кредит до 14.12.2014 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 11,99% річних.

19.05.2009 року, до вищевказаного договору були внесені зміни та доповнення.

Позивач виконав умови згаданого кредитного договору та надав відповідачу ОСОБА_2 у кредит грошові кошти у сумі 31592,00 доларів США, вказаний факт не заперечується сторонами у справі.

ПАТ КБ «Правекс-Банк» є правонаступником всіх прав та обов'язків АКБ «Правекс-Банк».

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим заборгував позивачу станом на 16.11.2015 року кошти у сумі 20237,81 доларів США, що складається із заборгованості по кредиту 9349,00 доларів США, заборгованості за відсотками у сумі 6932,19 доларів США, пені за прострочення спати за кредитом у сумі 2273,44 доларів США, пені за прострочення відсотків сумі 1683,18 доларів США. Дана сума обрахована з врахуванням поданої відповідачем заяви про застосування позовної давності, тобто відповідно до вимог законодавства, щодо спеціальної позовної давності передбаченої ст. 258 ЦК України.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком а.с.134, т.2., який жодним чином не спростований відповідачем, який в суді першої інстанції не заявляв клопотання про призначення експертизи з приводу перевірки проведених нарахувань, а тому таке клопотання, в силу вимог ст. 303 ЦПК України, не може бути задоволено на стадії апеляційного розгляду, так як заява не містить поважних причин не подання такого клопотання районному суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі та кошти надані в користування відповідача, однак відповідач на протязі дії кредитного договору, порушив строки погашення кредиту передбачені графіком погашення заборгованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, так як він в повній мірі відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Доводи скарги про те, що позивач не мав права видавати кредит в іноземній валюті колегія не приймає з огляду на те, що в матеріалах справи наявний відповідний дозвіл та ліцензія на здійснення валютних операцій позивачу, а тому жодних порушень Закону позивач не здійснив.

Доводи скарги про те, що позивач не довів наявність заборгованості спростовуються наявними в справі доказами, розрахунком заборгованості, випискою з особового рахунку боржника, змістом написаних відповідачем заяв та клопотань, з яких вбачається, що останній повертав кредит, проте з 2009 року, через суттєву зміну курсу та фінансові труднощі не зміг виконувати свої зобов'язання.

Доводи скарги про те, що суду не були надані оригінали документів, колегія не приймає так як матеріали справи містять належним чином завірені копії всіх документів, які свідчать про отримання відповідачем кредиту, та його повернення а тому їх достовірність у суду сумнівів не викликає.

Доводи про розгляд справи без відповідача є безпідставні, оскільки вказана справа перебувала в провадженні суду з листопада 2015 року і останній мав процесуальну можливість надати всі свої докази та пояснення на спростування висунутих до нього позовних вимог.

Посилання відповідача про безпідставне незастосування судом наслідків пропуску позовної давності, колегія суддів не приймає, оскільки з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.03.2017 року (а.с. 130-134 т. 2) розрахунок заборгованості обрахований в межах позовної давності відповідно до норм закону за три роки , що передували зверненню до суду, а щодо пені за рік, який передував зверненню, та за період перебування справи в суді. Також, колегією враховується те, що кінцевим строком повернення кредиту є 14.12.2014 року, а до суду з даним позовом позивач звернувся 16.11.2015 року (а.с. 26 т. 1).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: