Справа № 236/1038/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Російської Федерації,

В С Т А Н О В И В:

До Краснолиманського міського суду Донецької області 07.04.2017 року надійшло від Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області Російської Федерації через Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Рішення Бутурлинівського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 30.08.2016 року по справі № 2-248/2016 стосується ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Боржник ОСОБА_1 мешкає в Україні на території, що є тимчасово непідконтрольною державній владі України (останнім відомим її місцем проживання є АДРЕСА_1).

Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області.

За таких обставин цивільна справа відносно боржника ОСОБА_1 підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області.

Сторони були повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання судом, до суду не прибули, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили, про необхідність відкладення розгляду порушеного процесуального питання від сторін заяви не надходили.

Неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду (ч.5 ст. 395 ЦПК України).

З огляду на це, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України можливим є розгляд клопотання за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч.1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України від 10.11.1994 року № 240/94-ВР ратифіковано із застереженнями Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (м. Мінськ, 22.01.1993 року).

Згідно зі ст. 51 вказаної Конвенції Кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов'язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Відповідно до ст.ст. 4,5 Конвенції установи юстиції Договірних Сторін надають правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах відповідно до положень цієї Конвенції; При виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться один з одним через свої центральні органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлений інший порядок зносин.

Згідно із п.5.4. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень (зі змінами), затв. наказом Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 року за № 573/15264, у разі відповідності клопотання міжнародному договору України, таке клопотання Мін'юстом направляється через головне територіальне управління юстиції до суду України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника чи його майна.

Клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області Російської Федерації надійшло через Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області. Клопотання відповідає вимогам ст. 394 ЦПК України. До клопотання додана засвідчена в установленому законом порядку копія рішення Бутурлинівського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 30.08.2016 року по справі № 2-248/2016, довідка суду від 28.11.2016 року № 13833 про набрання судовим рішенням законної сили 04.10.2016 року, копії повідомлення відповідача ОСОБА_1, розміщеного за дорученням Бутурлинівського районного суду Воронезької області 24.05.2016 року на офіційному веб-сайті Краснолиманського міського суду Донецької області, в газеті «Урядовий курєр» від 18.06.2016 року № 115(5735), копія повідомлення Бутурлинівського районного суду про дату судового розгляду, із визначенням такою 30.08.2016 року (резервна дата - 30.09.2016 року).

Зі змісту наданої заявником довідки Бутурлинівського районного відділу судових приставів від 25.11.2016 року № 36024/16/83917 вбачається, що виконавчий лист на підставі рішення Бутурлинівського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 30.08.2016 року по справі № 2-248/2016 про спонукання ОСОБА_1 до продажу земельної частки у праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення на примусове виконання не надходив.

До іноземного клопотання також додана довіреність від 16.0-9.2016 року № 146, якою уповноважено заступника керівника Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області ОСОБА_2 представляти інтереси зазнапчен6ого Департаменту в судах та інших державних органах.

Клопотання та додані до нього документи викладені російською мовою, що відповідає ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, згідно з якою у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Рішенням Бутурлинівського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 30.08.2016 року по справі № 2-248/2016 було ухвалено спонукати громадянку України ОСОБА_1,26.01.1945 р. н., здійснити продаж частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 36:05:4208008:119, розташовану за адресою: Російська Федерація, Воронезька область, Бутурлинівський район, Козловське сільське поселення, на здійснюваних спеціалізованою організацією торгах з покладенням витрат на проведення торгів на відповідача.

Вказане судове рішення набрало законної сили 04.10.2016 року. За змістом ч.1 ст. 391 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.

Рішення вмотивоване тими обставинами, що у праві власності громадянки України ОСОБА_1 перебуває земельна частка у праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення; ст. 3 Федерального Закону РФ «Про обіг земель сільськогосподарського призначення» передбачено, що іноземні громадяни можуть володіти земельними ділянками із земель сільськогосподарського призначення лише на праві оренди; ст. 5 цього ж Федерального Закону встановлює конкретний строк для відчуження земельної ділянки (або частки) власником 1 рік з дня виникнення права власності на земельні ділянку або впродовж 1 року, коли іноземний громадянин дізнався чи повинен був дізнатися про обставини, які потягли виникнення прав власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. У разі, якщо власник протягом визначеного законом строку не здійснить відчуження земельної ділянки, рішення про таке відчуження має бути ухвалене судом за заявою органу державної влади субєкта Російської Федерації.

Відповідно до ст. 38 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах право власності на нерухоме майно визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться нерухоме майно. Питання про те, яке майно є нерухомим, вирішується відповідно до законодавства країни, на території якої знаходиться це майно. Виникнення і припинення права власності або іншого речового права на майно визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої майно знаходилося в момент, коли мала місце дія або інша обставина, що послужила підставою виникнення або припинення такого права.

Нормами ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» також передбачено, що право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом.

Виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України (ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Під час розгляду справи встановлено, що рішення іноземного суду набрало законної сили, іноземним судом були вжиті заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи шляхом надання доручення відповідному суду на території України, строк предявлення рішення іноземного суду до виконання не сплинув, виконання судового рішення не суперечить публічному порядку України, не загрожує інтересам України. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст. 396 ЦПК України, не було встановлено.

Нормами ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Наведене дозволяє віднести рішення Бутурлинівського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 30.08.2016 року по справі № 2-248/2016 до числа таких, що підлягають примусовому виконанню (ст. 390 ЦПК України), та видати виконавчий лист.

Таким чином, вбачаються всі передбачені законом підстави для задоволення клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Російської Федерації.

Керуючись ст. ст. 390,391,395 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області Російської Федерації про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Російської Федерації - задовольнити.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання рішення Бутурлинівського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 30.08.2016 року по справі № 2-248/2016 про зобовязання ОСОБА_1 здійснити продаж частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 36:05:4208008:119, розташовану за адресою: Російська Федерація, Воронезька область, Бутурлинівський район, Козловське сільське поселення, на здійснюваних спеціалізованою організацією торгах з покладенням витрат на проведення торгів на відповідача.

На підставі цієї ухвали видати виконавчий лист.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -