Ухвала

іменем україни

08 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Бистрецької сільської ради, треті особи: Верховинський районний відділ Держземагентства, Верховинський районний виробничий відділ Івано-Франківської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного Земельного Кадастру», про визнання незаконними та скасування рішення Бистрецької сільської ради, державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та зобов'язання виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2016 року, рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що підставі державного акта на право приватної власності на землю від 22лютого 2008 року він є власником земельної ділянки площею 0,1 га в АДРЕСА_1 із цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва.

Однак, при перегляді відомостей, наявних в кадастровій карті, він виявив відсутність кадастрового номера приватизованої ним земельної ділянки -НОМЕР_1.

Із отриманої відповіді на звернення ОСОБА_8, від начальника відділу Держземагентства у Верховинському районі від 09 жовтня 2013 року № 02-11/691 йому стало відомо, що оформлення результатів робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу) неможливо нанести на індексно-кадастрову карту, оскільки земельна ділянка не відповідає своїм координатам, тому вона не має правильного місця розташування. Рекомендовано звернутися до Верховинського районного виробничого відділу Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», оскільки вони є виконавцями робіт, які формували елементи обмінного файлу щодо надання інформації про обмінний файл.

Із вищевказаної відповіді та відповіді від 22 жовтня 2013 року № 02-11/706, наданій на звернення ОСОБА_8, а саме: із огляду плану-схеми стало відомо, що на його земельну ділянку частково накладається земельна ділянка, яка згідно з державним актом належала ОСОБА_5, а згодом за договором купівлі-продажу була відчужена ОСОБА_6

Із відповіді ОСОБА_5 йому стало відомо, що останній із заявою до Бистрецької сільської ради про отримання в приватну власність земельної ділянки не звертався, державний акт на вказану земель ділянку не отримував, ніяких земельних ділянок він особисто не відчужував.

Отримавши інформацію, що передану йому в приватну власність земельну ділянку неможливо зареєструвати (внести існуючий кадастровий номер) в зв'язку із накладенням іншої земельної ділянки, власником якої на даний час є ОСОБА_6, він звернувся до Бистрецької сільської ради із заявою про надання відповідних рішень сільської ради. Однак, відповідно до отриманої довідки від 19 вересня 2013 року № 180/2-24/32, Бистрецька сільська рада зазначала, що на приватизовану ним земельну ділянку в АДРЕСА_1, рішенням Бистрецької сільської ради іншим особам не надавались.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 просив визнати незаконним та скасувати рішення Бистрецької сільської ради про передачу в приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в АДРЕСА_2; визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в АДРЕСА_2, виданий Бистрецькою сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області в 2007 році на ім'я ОСОБА_5 на підставі рішення Бистрецької сільської ради; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6; витребувати у ОСОБА_6 на його користь земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану в АДРЕСА_1, призначену для індивідуального дачного будівництва (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1); зобов'язати Верховинський районний виробничий відділ Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центр Державного Земельного Кадастру» виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до державного акта серії НОМЕР_2, виданого 22 лютого 2008 року на його ім'я, про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1 в АДРЕСА_1, призначеної для індивідуального дачного будівництва.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 30 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Витребувано у ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1 га в АДРЕСА_1, призначену для індивідуального дачного будівництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Зобов'язано Верховинський районний виробничий відділ Івано-Франківської регіональної філії ДП «Центр Державного Земельного Кадастру» виправити помилки у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) ОСОБА_4земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до державного акта серії НОМЕР_2, виданого 22 лютого 2008 року на ім'я ОСОБА_4, про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1 га в АДРЕСА_1, призначеної для індивідуального дачного будівництва.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2017 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені в справі рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 із цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва, на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку від 22 лютого 2008 року серії НОМЕР_2.

Указаний державний акт видано на підставі рішення Бистрецької сільської ради сільської ради 09серпня 2007 року.

Рішенням Бистрецької сільської ради від 17 травня 2007 року ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1739 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_2 та видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1739 га серії НОМЕР_3, кадастровий № НОМЕР_1, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 80.

26 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1739 га за адресою: АДРЕСА_2, посвідчений приватним нотаріусом Верховинського районного нотаріального округу ОСОБА_9

У 2013 році ОСОБА_4 звернувся до органу Держземагентства із заявою про надання кадастрового номера даної земельної ділянки.

Листом Верховинського відділу Держземагентства Головного управління в Івано-Франківській області від 22 жовтня 2013 року № 02-11/707 ОСОБА_4 повідомлено, що надати витяг із Державного земельного кадастру на земельну ділянку неможливо, оскільки мають місце недоліки в технічній документації позивача, які підлягають усуненню розробником.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що згідно із договором купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, земельна ділянка в АДРЕСА_1 не продавалась, а продавалась тільки земельна ділянка на АДРЕСА_2. Тому при встановленні координат придбаної земельної ділянки відділ Держземагентства неналежно поставив координати земельної ділянки, чим допустив порушення п.1 ст. 37 Закону України «Про державний земельний кадастр». Оскільки судом установлено, що земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_4, має перетин із земельною ділянкою ОСОБА_6, суд вирішив витребувати земельну ділянку у відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, апеляційний суд виходив із того, що доказів щодо звернення з приводу усунення неточностей в документації позивач не надав. У матеріалах справи відсутні й інші докази, які вказують на усунення неточностей в порядку, визначеному Законом України «Про Державний земельний кадастр» та постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру».

З огляду на встановлені обставини та зважаючи на те, що земельна ділянка, на яку оформив право власності ОСОБА_5 та придбала ОСОБА_6, зареєстрована у встановленому порядку та отримано кадастровий номер до оформлення права власності ОСОБА_4, апеляційний суд, керуючись положеннями ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст. 152 ЗК України, дійшов висновку про те, що позивачем не доведено порушення його особистого права, в даному випадку, на землю.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи, право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_4 оформив 22 лютого 2008 року, отримавши державний акт про право власності на земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, підстав для скасування ухваленого ним рішення не вбачає.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко