Справа № 369/9209/16-ц Головуючий у І інстанції ПІнкевич Н.С.
Провадження № 22-ц/780/3377/17 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 18 29.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" про визнання недійсним кредитного договору , -

встановила:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває вказана справа.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору.

Просив суд забезпечити його позов шляхом накладення арешту на належну йому земельну ділянку площею 0,1302 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошиснький район, с. Тарасівка, вул. Червона; заборонити ПАТ «КБ «Актив-Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію вказаного банку Луньову І.В., ТОВ «Електронні торги України», в також будь яким іншим особам до набрання законної сили рішення Києво-Святошинського районного суду проводити будь-які дії з організації і проведення відкритих торгів, аукціонів з відступлення ПАТ «КБ «Актив-Банк» права вимоги по кредитному договору від 17 жовтня 2007 року № 1017/04 укладеного між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Не погодившись з ухвалою суду, ПАТ КБ «Актив-Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду з підстав порушення судом норм процесуального права та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2, ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову„ розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з зустрічної позовної заяви, позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір, укладений між ним та банком 17 жовтня 2007 року, відповідно до якого ОСОБА_2 повинен був отримати кредит на суму не більше 40 000 євро на поточні потреби та будівництво із сплатою 14% річних.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за цим кредитним договором, 17 жовтня 2007 року ОСОБА_2 передав банку в іпотеку належну йому земельну ділянку площею 0,1302 га, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошиснький район, с. Тарасівка, вул. Червона

Колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо задоволення заяви про забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на предмет іпотеки - вказану земельну ділянку, оскільки такий спосіб забезпечення позову не є співмірним заявленим позовним вимогам про визнання недійсним кредитного договору і його невжиття не утруднить та не зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. При цьому колегія суддів виходить з того, що у випадку задоволення судовим рішення позову про визнання недійсним кредитного договору, таке рішення суду не підлягає примусовому виконанню, оскільки його виконання полягає у визнанні недійсним договору.

Крім того, суд не обґрунтував у своєму рішенні, яким чином невжиття заходів забезпечення зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору шляхом заборонити будь-яким особам проводити будь-які дії з з відступлення права вимоги за цим кредитним договором може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

Оскаржуване судове рішення не містить обґрунтувань щодо можливих порушень прав заявника, а також обґрунтувань застосування саме такого виду забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки позивач на виконання вимог ч.2 ст. 152 ЦПК України не обґрунтував необхідність накладення арешту на спірне майно та не зазначив причини, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Що стосується прохання в апеляційній скарзі в частині вирішення заяви забезпечення позову апеляційним судом, то воно не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, а саме, судом першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307, 312, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді