У Х В А Л А

судового засідання

17.07.2017 року

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Козюренко Р.С.,

при секретарі - Мацко Х.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

державний виконавець Франківського ВДВС м. Львова звернувся до суду із поданням, в якому просить вирішити питання про тимчасове обмеження ОСОБА_3, у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов'язань за виконавчим листом Франківського районного суду м. Львова №2/465/687/15 виданого 21.06.2016 року з боржника ОСОБА_2 стягнення на користь ОСОБА_4 602 796,40 грн. боргу та 3 654,00 грн. судового збору.

Сторони у судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду спрви. Згідно ст.377-1 ЦПК України суд вважає, що питання про тимчасове обмеження у виїзді за межі України слід розглядати у їх відсутності.

Відповідно до положень ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Здійснення громадянами України права на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розвязання спорів у цій сфері правовідносин визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах раціональної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Обмеження відповідача у праві виїзду за межі України, у разі відсутності у нього достатньої кількості коштів або майна для задоволення вимог позивача, само по собі не є забезпеченням предявлених майнових вимог в розумінні цивільного процесуального законодавства, а є по суті заходом тиску на боржника (відповідача) щодо примушення його до виконання взятих договірних зобовязань.

Окрім цього, слід зазначити, що суду не надано доказів щодо наявності у боржника закордонного паспорту, або наявності у компетентних органів заяви боржника про отримання такого, не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, а також те що не застосування таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні подання старшого державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби м. Львова про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Козюренко Р.С.