Дата документу 12.07.2017 Справа № 554/7852/16-ц
Провадження №2/554/100/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту; третя особа: відділ примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту; третя особа: відділ примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору №РLLAGB08000041 від 15.06.2005 року ОСОБА_1 отримав кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк по 15.06.2009 року включно у вигляді поновлюваної кредитної лінії у розмірі 257800,00 доларів США на наступні цілі: 250000,00 доларів США на придбання обєкта нежитлового приміщення та 7800 доларів США на оплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач та відповідач 31.03.2006 року уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку майнові права на незакінчений будівництвом нежитловий будинок для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № и256 від 28.09.2005 року, та земельну ділянку площею 1232 кв.м., на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою: місто Полтава, вулиця Європейська (Фрунзе) №71.

Відповідач взятих на себе зобовязань не виконував, тому рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.05.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були задоволені частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7 931 366,40 грн. - звернуто стягнення на громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1232 кв.м, на якій розташований вказаний обєкт, що знаходиться за адресою м.Полтава, вул..Фрунзе,71, та на які в свою чергу згідно постанови від 19.03.2015 року державний виконавець наклав арешт. Вказане обтяження в майбутньому перешкоджатиме позивачу здійснити реалізацію предмета іпотеки. Просило звільнити з під арешту, накладеного постановою від 19.03.2015 року відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (ВП№ 46955724), громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1232 кв.м. на якій розташований вказаний обєкт, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Європейська ( Фрунзе) № 71.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги, просив задовольнити позов повністю. Пояснив, що арешт перешкоджає укладенню договору купівлі-продажу, нотаріуси відмовляють в оформленні.

В судове засідання 12.07.2017 року представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що відповідач жодних норм права не порушував; існує зведене виконавче провадження, тому ця справа повинна розглядатися по КАС.

Сторона відповідача у судове засідання 12.07.2017 року повторно не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності від відповідача та представника не надходило.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні з позовом не погодився, надав письмові заперечення. Пояснив, що ця справа повинна розглядатися в межах адміністративного судочинства; вони фактично не відмовляються від виконання рішення суду; наявність арешту, накладеного державним виконавцем, жодним чином не перешкоджає позивачу реалізувати своє право на звернення стягнення на нерухоме майно.

Представник третьої особи 12.07.2017 року в судове засідання повторно не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Суд вважає 12.07.2017 року можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконанні на всій території України.

Згідно ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку»). Нормами статей 36, 37, 38 Закону України «Про іпотеку» також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотеко держателя.

Згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до укладеного договору №РLLAGB08000041 від 15.06.2005 року ОСОБА_1 отримав кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк по 15.06.2009 року включно у вигляді поновлюваної кредитної лінії у розмірі 257800,00 доларів США на наступні цілі: 250000,00 доларів США на придбання обєкта нежитлового приміщення та 7800 доларів США на оплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,92% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.12-13).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач та відповідач 31.03.2006 року уклали договір іпотеки. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку майнові права на незакінчений будівництвом нежитловий будинок для розміщення кафе-бару з літнім майданчиком, який знаходиться у стані проектування та реконструкції згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № и256 від 28.09.2005 року, та земельну ділянку площею 1232 кв.м., на якій розташований вказаний об'єкт, що знаходиться за адресою : місто Полтава, вулиця Європейська (Фрунзе) №71 (а.с.14-15).

Майнові права на предмет іпотеки належать іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_4 15.06.2005 року за реєстром №3531 та зареєстрований в державному реєстрі правочинів.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.05.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були задоволені частково, а саме: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 7931366, 40 грн. звернуто стягнення на громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1232 кв.м., на якій розташований вказаний обєкт, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, № 71 предмет іпотеки шляхом укладення ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1, ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПирватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки, з початковою ціною продажу нежитлової будівлі - 14304770 грн. та земельної ділянки, площею 1232 кв.м. на якій знаходиться нежитловий будинок 419840 грн.(а.с.16-19).

Відповідно до ч. 6 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 02 червня 2016 року ), спори що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Право звернення із позовом про звільнення заставленого майна із під арешту також було передбачено Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року (із послідуючими змінами та доповненнями).

Згідно ч.ч. 6,7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Судом встановлено, що на підставі укладеного договору іпотеки і у відповідності до Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого Постановою КМ України від 31 березня 2004 року № 410, ЗАТ КБ «ПриватБанк» подав заяви про внесення інформації про обтяження нерухомого майна. На підставі поданих заяв було внесено відповідні записи до державного реєстру іпотек.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.03.2015 року було накладено арешт на все нерухоме майно, в тому числі і на громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку площею 1232 кв.м., на якій розташований вказаний обєкт, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Європейська № 71, яка належить відповідачу ОСОБА_1 (а.с.20). Дане обтяження зареєстровано у Державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 61091137 від 10.06.2016 року (а.с.7-11).

На адресу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області була направлена заява про припинення чинності арешту, яка залишилась без задоволення (а.с.21).

Іпотекодержатель, враховуючи вищевикладені обставини, має право на звернення до суду з позовом про звільнення іпотечного майна з під арешту, оскільки у нього, в силу ст. 3 Закону України «Про іпотеку», є переважне права перед іншими стягувачами на задоволення своїх вимог за рахунок іпотечного майна, а накладення арешту на нерухоме майно в зведеному виконавчому провадженні унеможливлює виконання умов договору та рішення суду, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки і позбавляє ПАТ КБ «ПиватБанк» права на продаж іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у порядку визначеному рішенням суду.

Враховуючи, що вжиті запобіжні заходи в майбутньому перешкоджатимуть позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк», здійснити заходи по реалізації предмета іпотеки, зокрема, прав продажу предмета іпотеки у порядку визначеному судовим рішенням, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо посилань представників відповідача та третьої особи про необхідність розгляду зазначених вимог в порядку КАС України, суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Так, як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду не зі скаргою на дії державного виконавця, а із позовом про звільнення майна з-під арешту, вибравши відповідний спосіб захисту свого права, а саме: переважного права іпотекодержателя перед іншими особами, в даному випадку іншими стягувачами по зведеному виконавчому провадженню, на задоволення забезпечених іпотекою вимог.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Суд вважає задовольнити заявлені вимоги, враховуючи, що вказане обтяження на майно позичальника перешкоджає вчиненню банком юридичних дій щодо реалізації права банку, як заставодержателя по кредитному договору, одержати задоволення з вартості заставного майна внаслідок невиконання боржником своїх зобовязань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,11 60,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.51,59 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту; третя особа: відділ примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою від 19.03.2015 року відділом примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (ВП №46955724), громадську будівлю (магазин непродовольчих товарів) та земельну ділянку, площею 1232 кв.м, на якій розташований вказаний обєкт, що знаходиться за адресою : м.Полтава, вул..Фрунзе,71.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 1378 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М.Чуванова