Справа №442/4020/17
Провадження №2/442/1661/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодорожівської сільської ради Дрогобицького району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02 червня 2009 року померла його сестра ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. На день смерті сестри, у її власності перебував житловий будинок по вул..Л.Українки, 48 в с.Верхній Дорожів Дрогобицького району Львівської області, який розміщений на земельній ділянці розміром - 0,50 га, з яких - 0,20 га для обслуговування житлового будинку та 0,30 га для ведення особистого селянського господарства.

Сестра була одинокою людиною, дітей не мала. Заповіт складений нею не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом.

Згідно довідки №436 від 26.04.2017р. виданої Верхньодорожівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок від 20.04.2017р. та довідки Дрогобицького МБТІ від 21.04.2017р. №650, в с.Верхній Дорожів по вул. Лесі Українки, 48 Дрогобицького району Львівської області знаходиться житловий будинок «А-1» та його вартість в діючих цінах складає 21000 (двадцять одна тисяча) грн..

Він є спадкоємцем другої черги за законом.

07.03.2017р. рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області йому було визначено додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті сестри ОСОБА_2, яка померла 02.06.2009р.

В зв'язку з цим, він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини. Однак нотаріус, оглянувши документи, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок в с.Верхній Дорожів по вул.Лесі Українки, 48 Дрогобицького району Львівської області.

У звязку з тим, що спадкодавець не оформив своїх прав на будинок за життя, позивач змушений звертатися з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник Верхньодорожівської сільської ради в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 червня 2009 року померла ОСОБА_2, яка являлася сестрою позивача. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. На день смерті сестри, у її власності перебував житловий будинок по вул..Л.Українки, 48 в с.Верхній Дорожів Дрогобицького району Львівської області, який розміщений на земельній ділянці розміром - 0,50 га, з яких - 0,20 га для обслуговування житлового будинку та 0,30 га для ведення особистого селянського господарства.

Сестра була одинокою людиною, дітей не мала, заповіту не склала, а тому має місце спадкування за законом. Позивач являється спадкоємцем другої черги за законом.

Згідно довідки №436 від 26.04.2017р. виданої Верхньодорожівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, житловий будинок належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір.

Згідно технічного паспорта на житловий будинок від 20.04.2017р. та довідки Дрогобицького МБТІ від 21.04.2017р. №650, в с.Верхній Дорожів по вул. Лесі Українки, 48 Дрогобицького району Львівської області знаходиться житловий будинок «А-1» та його вартість в діючих цінах складає 21000 (двадцять одна тисяча) грн..

07.03.2017р. рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позивачу було визначено додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті сестри ОСОБА_2, яка померла 02.06.2009р.

Нотаріус, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок в с.Верхній Дорожів по вул.Лесі Українки, 48 Дрогобицького району Львівської області.

Колгоспним двором вважалось сімейно-трудове об'єднання громадян, які сумісно ведуть господарство і більшість з них обов'язково отримує основний дохід в колгоспі, працюючи в такому в якості його членів.

Відповідно до ст. 120 ЦК України 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження цим майном здійснюється зі згоди всіх членів двору.

За змістом ч. 2 ст. 123 ЦК 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З урахуванням цього спадкування в колгоспному дворі мало свої особливості.

Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної України «Про введення в дію Закону «Про власність» від 26.03.1991 року загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

За правилами ст. 563 ЦК 1963 року у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування у майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, то до майна двору застосовуються загальні правила спадкування.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону «Про власність», застосовується чинне на той час законодавства. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України «у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері».

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, на момент смерті спадкодавця, їй на праві власності належав житловий будинок, який розташований в с.Верхній Дорошів по вул. Л.Українки, 48 Дрогобицького району Львівської області та земельна ділянка розміром 0,50 га, з них: 0,20 га для обслуговування житлового будинку та 0,30 га для ведення особистого сільського господарства, що знаходиться в с.Верхній Дорожів по вул.. Л.Українки, 48 Дрогобицького району Львівської області.

У встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, який би підтверджував належність майна (права власності) померлому та рекомендував звернутись до суду для визнання права власності на нежитлове приміщення в порядку спадкування за законом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 66-69 ЗУ «Про нотаріат», п.4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження.

Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що при відсутності інших спадкоємців і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також

прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок.

Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого права яке у відповідності до вимог ст. 20 цього кодексу особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з вищенаведеного, позивач використав всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, але йому в цьому було відмовлено.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права на спадкове майно.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.16, 328, 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, 12.09.1942р.н., право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 47,1 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м. та земельну ділянку розміром 0,50 га, з них: 0,20 га для обслуговування житлового будинку та 0,30 га для ведення особистого сільського господарства, що знаходиться в с.Верхній Дорожів по вул.. Л.Українки, 48 Дрогобицького району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_2, яка померла 02.06.2009р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя __________________ О.В. Крамар