Справа № 450/3294/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/2312/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 грудня 2016 року у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення (повернення) частини боргу, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою заяву позивача фізичної особи підприємця ОСОБА_3 задоволено частково.

З метою забезпечення позову фізичної особи підприємця ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про погашення (повернення) частини боргу вжито заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті у виді накладення арешту в межах позовних вимог на 1/2 частку будинку охорони загальною площею 29,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; на 1/2 частку складського приміщення загальною площею 3517,1 кв.м. за адресою: автодорога М-06, ліворуч, АДРЕСА_1, автодорога Київ-Чоп, під'їзд до м. Львова, 0км+650 м.; 1/ 2 частки земельної ділянки площею 1, 1374 га (кадастровий номер НОМЕР_1) цільове призначення - стоянка автомобілів на будівництво складських приміщень та сервісно- технічного центру по обслуговуванню вантажних автомобілів за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

Вважає її необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що позивачем всупереч вимогам ст. 151 ЦПК України не обґрунтовано необхідність застосування відповідного заходу забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно.

Крім того, судом не обставин, що підтверджувалися б належними та допустимими засобами доказування, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі про стягнення боргу. Вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову не взято до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову. Крім того, зазначив, що оскільки спір стосується невиконання договору купівлі-продажу частки в господарському товаристві, то такий підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.2, ч.3 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбчається зі змісту позовних вимог ФОП ОСОБА_3, такий покликаючись на договір від 05.05.2015 року про відступлення йому ОСОБА_4 права вимоги за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ТД Камілла» від 17.12.2014 року, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, просив у зв»язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_2 умов договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ТД Камілла» від 17.12.2014 року, перевести на нього - ФОП ОСОБА_3, право власності на майно, що належить ОСОБА_2, а саме:

- 1/2 частку будинку охорони загальною площею 29,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1;

- комплекс будівель, АДРЕСА_1; на 1/2 частку складського приміщення загальною площею 3517,1 кв.м. за адресою: автодорога М-06, ліворуч, АДРЕСА_1, автодорога Київ-Чоп, під'їзд до м. Львова, 0км+650 м.;

- 1/ 2 частки земельної ділянки площею 1, 1374 га (кадастровий номер НОМЕР_1) цільове призначення - стоянка автомобілів на будівництво складських приміщень та сервісно- технічного центру по обслуговуванню вантажних автомобілів за адресою: АДРЕСА_1.

Задовольняючи заяву ФОП ОСОБА_3 про забезпечення позову та накладаючи арешт на - 1/2 частку будинку охорони загальною площею 29,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; на 1/2 частку складського приміщення загальною площею 3517,1 кв.м. за адресою: автодорога М-06, ліворуч, АДРЕСА_1, автодорога Київ-Чоп, під'їзд до м. Львова, 0км+650 м.; 1/ 2 частки земельної ділянки площею 1, 1374 га (кадастровий номер НОМЕР_1) цільове призначення - стоянка автомобілів на будівництво складських приміщень та сервісно - технічного центру по обслуговуванню вантажних автомобілів за адресою: АДРЕСА_1, суд не врахував положення ст.151 ЦПК України щодо відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

Крім того, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, така постановлена після відкриття провадження у справі суддею, а не судом, що є порушенням положень глави 3 ЦПК України, зокрема ч.1 ст.151 ЦПК України.

Згідно положень п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З наведених мотивів, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 грудня 2016 року скасувати з направленням питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.