233 № 233/1250/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
07 липня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
представника позивача -
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 132 940 грн. 33 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору № 216RNCA131370001, укладеного 17 травня 2013 року відповідач отримав від позивача у справі кредит в розмірі 96 000 грн. строком погашення кредиту не пізніше 17 травня 2018 року зі сплатою 16,50% річних за користування кредитними коштами. Відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник ОСОБА_1 неналежним чином виконував передбачені договором зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просив стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором станом на 29 жовтня 2016 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 78 203 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 29 466 грн. 56 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 15 178 грн. 22 коп., пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 10 092 грн. 23 коп., а всього 132 940 грн. 33 коп., а також відшкодувати понесені судові витрати, пов*язані зі сплатою судового збору.
Ухвалою суду від 27 червня 2017 року до участі у судовому розгляді справи залучено правонаступника позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на підставі укладеного договору відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 216RNCA131370001 від 17 травня 2013 року, укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (а.с. 61-65).
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував (а.с. 70).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 68-69), заяви про розгляд справи за його відсутності з урахуванням заперечень не надав. За таких обставин з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 17 травня 2013 року був укладений кредитний договір № 216RNCA131370001 на купівлю автотранспортних засобів (а.с. 5-11).
Відповідно до п.п. 1.1 кредитного договору № 216RNCA131370001 від 17 травня 2013 року позичальник ОСОБА_1 отримав від ПАТ КБ «Правекс-Банк» з метою своєчасної оплати позичальником вартості транспортного засобу, що купується за договором № НОМЕР_1 купівлі-продажу від 15 травня 2013 р., а також з метою оплати страхових платежів згідно договорів страхування транспортного засобу, укладання яких здійснюється на підставі з урахуванням п.п. 6.1.8, 6.1.9 даного договору, кредит в національній валюті на загальну суму 96 000,00 грн., та зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.
Пунктами 1.2., 1.3., 1.4., 1.5. кредитного договору № 216RNCA131370001 від 17 травня 2013 року кредит надається позичальникові строком з 17 травня 2013 року до 17 травня 2018 року, зі сплатою відсотків з розрахунку 16,5 % річних. Процентна ставка за даним договором є фіксованою. Строк користування кредитом відраховується з моменту перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.
Згідно з п. 3.1 кредитного договору № 216RNCA131370001 від 17 травня 2013 року для забезпечення зобовязань, щодо повернення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування коштами, пені за несвоєчасну сплату процентів та/або кредиту, а також відшкодування збитків у зв'язку з порушенням даного договору, позичальник передає в заставу банку належний йому на праві власності транспортний засіб.
Згідно з п. 7.1.5 кредитного договору № 216RNCA131370001 від 17 травня 2013 року за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування коштами стягнути пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,1 % від суми неоплаченої заборгованості за строк невиконання зобовязань.
Відповідно до п.п. 7.1.6. кредитного договору № 216RNCA131370001 від 17 травня 2013 року стягнути пеню в розмірі 0,1 % від суми кредиту вказаної у п. 1.1. даного договору, за кожен день невиконання або неналежного виконання позичальником умов п. 6.1.8 та п. 6.1.9.
18 травня 2013 року відповідачем надано до банку заяву на видачу готівки на підставі укладеного кредитного договору (а.с.4).
В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобовязань як щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку (а.с. 13-15) становить 132 940 грн. 33 коп., що включає: заборгованість за кредитом в розмірі 78 203 грн. 32 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 29 466 грн. 56 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 15 178 грн. 22 коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 10 092 грн. 23 коп.
Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем ОСОБА_1
Відповідачем ОСОБА_1 надані письмові заперечення (а.с. 36-37), відповідно до яких відповідач не заперечує факт виникнення кредитної заборгованості, при прийнятті судового рішення просив врахувати факт його проживання на території проведення антитерористичної операції. У зв*язку з викладеними відповідачем у письмовій заяві обставинами (а.с. 36-37) судом роз*яснено останньому його право звернутися до суду у загальному порядку за захистом своїх прав та інтересів у разі наявності такої необхідності (а.с. 47).
Враховуючи викладене, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).
Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16-17). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Макіївку було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Макіївка Донецької області.
Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 29 жовтня 2016 року без врахування нарахованих штрафних санкцій складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 78 203 грн. 32 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 29 466 грн. 56 коп., а всього 107 669 грн. 88 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі.
В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрати, повязані із сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 599, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у розмірі 1615 (одна тисяча шістсот п*ятнадцять) гривень 05 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07 липня 2017 року. Повний текст рішення суду виготовлено 10 липня 2017 року.

Суддя: