Справа № 703/2174/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

присяжних ОСОБА_1 і ОСОБА_2

з участю секретаря Бондаренко А.М.

прокурора Розживочкіної М.А.

лікаря-психіатра ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за заявою виконуючого обовязки головного лікаря комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без її згоди,-

встановив:

В.о. головного лікаря КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_6 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без її згоди, яка 11 липня 2017 року була госпіталізована до комунального закладу згідно направлення лікаря-психіатра Маньківської ЦРЛ ОСОБА_7

ОСОБА_5 була оглянута комісією лікарів. Відповідно до висновку зазначеної комісії остання виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі «кататонічної шизофренії, вагітність 29-30 тижнів», що обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а тому потребує госпіталізації у примусовому порядку для лікування в стаціонарі в КЗ «ЧОПЛ».

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву повністю та пояснив, що в добровільному порядку ОСОБА_5 відмовляється лікуватись. Просив суд надати дозвіл на її примусову госпіталізацію до КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» в умовах стаціонару без її згоди.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти примусової госпіталізації.

Прокурор просив суд відмовити в примусовій госпіталізації ОСОБА_5

Суд вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, вважає заяву КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 була доставлена до комунального закладу ЧОПЛ 11 липня 2017 року згідно направлення лікаря - психіатра Маньківської ЦРЛ ОСОБА_7 з діагнозом «кататонічна шизофренія, депресивно-онейроїдний синдром, вагітність 29-30 тижнів».

Цього ж дня ОСОБА_5 була оглянута комісією лікарів - психіатрів в складі - заступника головного лікаря ОСОБА_8, в.о. завідуючої відділенням ОСОБА_3, лікаря психіатра ОСОБА_9, згідно з висновком якої ОСОБА_5 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі «кататонічної шизофренії, вагітність 29-30 тижнів», що обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, а тому потребує госпіталізації у примусовому порядку для лікування в стаціонарі в КЗ «ЧОПЛ».

Згідно з ч. 2 ст.281 ЦПК України, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Заява про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 ґрунтується на висновку ЛКК КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» від 11 липня 2017 року, згідно з яким вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі «кататонічної шизофренії, вагітність 29-30 тижнів», що обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Висновок ЛКК не дає підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», оскільки комісією не визначено, що обстеження або лікування ОСОБА_5 можливі лише в стаціонарних умовах.

В судовому засіданні представник заявника визнав, що ОСОБА_5 є дієздатною, в неї відсутня група інвалідності щодо наявної психічної хвороби. Оскільки вона вагітна, то окрім квітарона та вітамінного комплексу для підтримки вагітності іншого лікування, повязаного з лікуванням психічних розладів, вони не проводять.

Представник заявника також пояснив, що лікарня неодноразово зверталась до суду із аналогічною заявою, однак у задоволенні заяви їй було відмовлено з підстав недоведеності необхідності примусової госпіталізації. Не зміг навести суду підстави, які виникли чи змінились для звернення з наведеною заявою впродовж того часу, з якого лікарні було відмовлено у заяві про примусову госпіталізацію. Попередні рішення лікарня не оскаржувала.

Крім того, представник заявника не надав суду доказів того, що станом на день розгляду заяви ОСОБА_5 відмовляється від їжі, являє собою безпосередньої небезпеки для себе і не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Таким чином, керуючись ч. 1 ст. 61 ЦПК України суд встановив, що на час розгляду справи визначені ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» підстави для госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди відсутні.

Крім того, суд не може ідентифікувати особу ОСОБА_5, оскільки вона не має документів, та належних та допустимих доказів, з яких можливо встановити її особу та місце її проживання та реєстрації, суду не надано.

На підставі наведеного та ст. 13, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. 10, 60, 62, 64, 212-215, 218, 234, 280-282 ЦПК України, суд -

вирішив:

У задоволенні заяви виконуючого обовязки головного лікаря Комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради ОСОБА_10 про примусову госпіталізацію ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без її згоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: В. О. Прилуцький

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2