Провадження №2/523/4700/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2017 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянув матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, про усунення від права на спадкування та визнання права на спадкування, визнання права власності на квартиру,-

Встановив:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2017 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, про усунення від права на спадкування та визнання права на спадкування, визнання права власності на квартиру.

Позивачем одночасно з поданим позовом заявлено клопотання про забезпечення позову в якій він просить постановити ухвалу якою:

- накласти арешт на квартиру, що відноситься до майна померлого ОСОБА_4 та розташована за адресою: АДРЕСА_1, 65069.

- заборонити вчиняти приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 нотаріальних дій відносно майна померлого ОСОБА_4.

Заявник стверджує, що необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове майно обумовлена тією обставиною, що невжиття таких заходів може призвести до невиконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 poкy за № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв,язку з якими потрібно забезпечити позов

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно поданої заяви позивач просить, окрім того визнати за ним право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, бульвар. ДесантнийАДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, тому заява в частині клопотання про накладення арешту на вказане майно, підлягає до задоволення.

Крім того, п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", зазначає, що: «Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, скільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов,язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими».

В частині клопотання про заборону вчиняти приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 нотаріальних дій відносно майна померлого ОСОБА_4, суд відмовляє у задоволенні, оскільки зазначене клопотання викладено не коректно та у разі його задоволення в такому вигляді, як просить позивач, утруднить виконання ухвали про забезпечення позову в цілому.

Аналізуючи викладене, суд задовольняє клопотання про забезпечення позову частково.

Застосовуючи п.4, п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, керуючись правилами ст. ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Ухвалив:

Заяву про забезпечення позову позивача в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, про усунення від права на спадкування та визнання права на спадкування, визнання права власності на квартиру задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що відноситься до майна померлого ОСОБА_4 та розташована за адресою: АДРЕСА_1, 65069.

Заборонити в відношенні цього майна виконання яких-небудь дій: тобто купівлю продаж, дарування, інше.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради. (м. Одеса, вул. Черняховського, 6).

В іншій частині клопотання про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі протягом 5 днів апеляційної скарги.

Суддя