Справа № 569/6769/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітну за час затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ПАТ «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітну за час затримки розрахунку при звільненні звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги зменшив, остаточно просить суд стягнути з відповідача ПАТ «Рівнеазот» на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 18600,10 грн.

В судове засідання представник відповідача не зявився, однак подав до суду клопотання у якому просив провести розгляд справи за відсутності його повноваженого представника та за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 07 серпня 2006 року позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в ПАТ «Рівнеазот» на посаду начальника апаратника синтезу цеху аміаку-2.

Згідно наказу №945-ВК позивач 03 квітня 2017 року був звільнений з роботи на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснено, що, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Після звільнення позивача з роботи лише 09 червня 2017 року йому було виплачено заборгованість по заробітній платі.

Разом з тим, днем фактичного розрахунку при звільненні є 09 червня 2017 року і тим самим затримка розрахунку складає 46 робочих днів (19 днів у квітні + 21 день у травні + 6 днів у червні). Виходячи з цього розмір середнього заробітку за весь період затримки розрахунку становить: 404,35 грн. х 46 днів = 18600,10 грн.

Оскільки представником відповідача наданий розрахунок позивачем належними та допустимими доказами не спростований, тому суд даний розрахунок приймає до уваги і вважає, що він проведений відповідно до діючого законодавства.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.47,116,117 КЗпП України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Рівнеазот» про стягнення середнього заробітну за час затримки розрахунку при звільненні - задоволити.

Стягнути з ПАТ «Рівнеазот» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 18600,10 грн.

Стягнути з ПАТ «Рівнеазот» судовий збір в розмірі 640,00 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :