Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/3621/16-ц Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 48 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину. Зазначала, що вони з відповідачем являються батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 листопада 2007 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки у розмір 1/4 частки його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач сплачував лише мінімальний розмір аліментів, але цих коштів на утримання дитини не вистачає. Вона купує дитині одяг, продукти харчування, речі для навчання, для відвідування гуртків. Крім того, дитина часто хворіє, потребує санаторно-курортного лікування. Вона та дитина постійно перебувають у скрутному становищі. Їй відомо, що відповідач працює в Чешській Республіці та може сплачувати аліменти у розмірі 3 000 грн. Оскільки відповідач не приймає участі в добровільному утриманні дитини, періодично ухиляється від сплати аліментів, взагалі не приймає участі у вихованні дочки, не цікавиться її життям, навчанням, розвитком, здоровям, вважає, що його слід позбавити батьківських прав щодо дочки. Враховуючи вищевикладене, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягнути з відповідача на її користь 3 000 грн. аліментів щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня подання даної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, змінити спосіб та розмір стягуваних з відповідача аліментів за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 листопада 2007 року.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження № 455 від 04 липня 2006 року). Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 30 червня 2016 року по 08 квітня 2017 року, за виключенням сплачених добровільно аліментів за цей період, а з 09 квітня 2017 року стягнуто аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 1 102 грн. 40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення аліментів та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 30 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, за виключенням сплачених добровільно аліментів за цей період.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалося та не переглядалося.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка знаходиться на утриманні позивачки.

Відповідач ОСОБА_2, працездатний та обмежень до праці за станом здоров'я не має, постійної роботи не має.

Згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд ухвалює рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищенаведене є обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що є передбачені законом підстави для стягнення аліментів на утримання доньки сторін по справі до її повноліття.

Проте, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню із відповідача, суд допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що потягло до порушення норм матеріального права, зокрема приписів ст.182 СК України щодо врахування всіх обставин справи, які впливають на розмір аліментів.

Нормами СК України не надано право суду ухвалювати рішення, яким одночасно розмір аліментів визначається та збільшується.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Натомість суд в порушення вимог ст.ст. 180-184,191, 192 СК України стягнув з відповідача на користь позивачки аліменти в період з 30.06.2016 року по 08.04.2017 року в сумі 900 грн. щомісячно, з 09.04.2017 року у розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначені обставини, суд першої інстанції при вирішенні спору не врахував.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач на даний час доходів не отримує, проживає з матір'ю пенсіонеркою, він хворіє на симптоматичну гіпертонію, хронічний холицестит, остеохондроз хребта.

Тому, враховуючи обов'язок як батька так і матері утримувати дитину до досягнення нею повноліття, інтереси доньки та її вік, матеріальне становище ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду (30.06.2016 року) і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та не буде порушувати права відповідача.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 неодноразово перетинав кордон, а тому має заробітки є безпідставними.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 пояснив, що їздив за кордон на лікування до своєї рідної сестри. Там не працював та не отримував доходів.

Позивачка не надала суду належних та допустими доказів на підтвердження зазначених доводів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону і підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про часткове задоволення вимог про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12 квітня 2017 року частині задоволення позову про стягнення аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 30 червня 2016 року і закінчуючи повноліттям доньки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді