Справа №489/3473/17
Провадження №6/489/167/17
УХВАЛА

іменем України

25 липня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3,

встановив:

В Інгульському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Миколаївській області на виконанні знаходиться виконавче провадження №45534106 з примусового виконання виконавчого листа №1-кп/487/392/13 від 26.02.2014 року, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва на підставі вироку від 19.11.2013 року, за яким слід конфіскувати майно ОСОБА_3

Державний виконавець на підставі ст.376 ЦПК України звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3, а саме до квартири №39 будинку №2А по пров.Полярний в місті Миколаєві, посилаючись на те, що в строк, встановлений державний виконавцем для самостійного виконання рішення суду не виконано, здійснити перевірку майнового стану боржника та вилучити майно неможливо.

Згідно інформаційної довідки №92209556 від 18.07.2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, боржнику на праві приватної спільної часткової власності належать 3/10 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

За змістом ч.1 ст.59 Кримінального кодексу України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до ч.2 ст.48 Кримінально-виконавчого кодексу України виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Розділом VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» визначено компетенцію загального суду щодо вирішення питань, пов'язаних з виконанням судових рішень саме у цивільних справах.

Згідно із ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України «Виконання судових рішень», за змістом п.14 ч.1 ст.537 якого під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що державний виконавець звернувся із поданням про вирішення процесуального питання, повязаного з виконанням судового рішення у кримінальному провадженні, відсутні підстави для розгляду подання в порядку цивільного судочинства, а тому провадження за цим поданням підлягає закриттю.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

Закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя