Справа № 505/960/17
Провадження № 2/505/945/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25.07.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, 25.10.1987 р.н, яка мешкає в м.Подільську Одеської області, звернулась 20.04.2017 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Молдови, на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини, оскільки питання аліментів між ними у добровільному порядку не врегульовано.

Підставою цьому зазначала те, що на даний час шлюб з відповідачем розірваний, донька проживає разом з нею, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, а їй одній важко утримувати дитину Місце роботи відповідача їй не відоме, проте стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дитину.

В ході розгляду справи позивачка підтримала позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Молдова, який зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в повторне судове засідання не зявився. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Сповіщався за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Виклик до суду повернувся із зазначенням «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Тому згідно абзацу 2 ч. 5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідача та з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи та за згоди позивача, справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Вислухавши позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний. Від шлюбу у них є неповнолітня дитина, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка утримується матірю, відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, оскільки доказів протилежного матеріали справи не містять.

У відповідності до вимог ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною другою ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, тому з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові.

Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Тому стягнення аліментів слід рахувати з 20.04.2017 року.

Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи.

У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640 грн.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,60,88,212-215,224,367 ЦПК України, суд заочно

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Молдова, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду тобто 20.04.2017 року та до повноліття дитини, тобто до 29.07.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2, 16.11.1982 р.н на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив за заявою відповідача поданою ним до суду протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Су д д я