Категорія:47 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

13 вересня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області Осіпук В. В., вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року в справі за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство» до Луцької районної державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, та ін. про визнання недійсними розпорядження, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року заступник прокурора Волинської області звернувся в суд із зазначеним позовом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року позов задоволено, визнано недійсним розпорядження Луцької РДА № 264 від 30.07.2010 р.

Визнано недійсними державні акти на право власності на землю: ОСОБА_2 - Державний акт серії НОМЕР_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 28; ОСОБА_3 - Державний акт серії НОМЕР_6, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 40; ОСОБА_4 - Державний акт серії НОМЕР_4, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 46 та інших.

Витребувано у власність держави в особі Кабінету Міністрів України в постійне користування ДП «Ківерцівське лісове господарство» земельні ділянки загальною площею 3,1122 га з незаконного володіння: ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 (площа землі 0,1197 га); ОСОБА_3 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 (площа землі 0,1197 га); ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_5 (площа землі 0,1197 га) та інших.

Стягнуто з Луцької РДА, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та інших в користь прокуратури Волинської області сплачений судовий збір в розмірі 73034 грн., по 2704 грн. 97 коп. з кожного.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову та закрити провадження у справі.

Однак, подана ОСОБА_2 апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України. зокрема, згідно із вимогами п. 7 ч. 2 вказаної статті цього Кодексу в апеляційній скарзі має бути чітко зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Проте зі змісту апеляційної скарги убачається, що апелянт ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову та одночасно закрити провадження у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 307 ЦПК України є неможливим.

Тому ОСОБА_2, як особі, яка подає апеляційну скаргу, з огляду на вищезазначені норми ЦПК України, слід уточнити викладене ним в прохальній частині апеляційної скарги клопотання щодо оскаржуваного рішення суду.

Крім того ОСОБА_2, як слідує з поданої ним апеляційної скарги, не маючи повноважень (довіреностей) від інших відповідачів по справі на представлення їх інтересів у суді, просить скасувати рішення суду першої інстанції ухвалене судом в частині задоволення позовних вимог прокурора щодо вказаних осіб.

Також з матеріалів справи убачається, що інші відповідачі по справі крім апелянта не є особами звільненими від сплати судового збору за подання апеляційної скарги і такі докази скаржником ОСОБА_2 не надані.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 10 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону України «Про судовий збір»). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Наведене дає підстави вважати, що при поданні апеляційної скарги щодо скасування рішення суду першої інстанції в якому було вирішено однорідні позовні вимоги до багатьох відповідачів сплата судового збору за апеляційною скаргою поданою в їх інтересах здійснюється з врахуванням кількості задоволених позовних вимог, які просить скасувати апелянт, та врахуванням кількості відповідачів, які є звільнені від сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог ст. 295 ЦПК України застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, вказану апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення зазначених у ній недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2017 року у даній справі залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк тривалістю п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз'яснити, що у разі невиконання вказаних вимог суду у зазначений строк апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: