Справа № 159/488/17
Провадження № 4-с/159/11/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря Гусар Т.М.,

заявника ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

начальника

Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_3,

головного державного

виконавця ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Штик Ольги Володимирівни та начальника Ковельського МР ВДВС ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.03.2017 вирішено зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з донькою. Крім цього, цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 грн. та витрати, пов'язані з оплатою оголошення в пресі в розмірі 150 грн.

На виконання вказаного рішення 30.06.2017 року Ковельським міськрайонним судом видано відповідні виконавчі листи, які було пред'явлено стягувачем до Ковельського МРВ ДВС для примусового виконання.

17.07.2017 року головним державним виконавцем Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження ВП № 54309505 по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судового збору в сумі 640 грн. та витрат, пов'язаних з оплатою оголошення в пресі в розмірі 150 грн.

В зв'язку з тим, що до відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом боржником добровільно не були сплачені вказані суми, тим же державним виконавцем 10.08.2017 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 79 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 160 грн.

24.07.2017 року головним державним виконавцем Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження ВП № 54372409 по примусовому виконанню виконавчого листа про зобов'язання ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_2В з донькою та про визначення способу участі останнього у спілкуванні з донькою. Згідно цієї ж постанови постановлено стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 6800 грн.

07.08.2017 року начальником Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_3 винесено постанову про перевірку виконавчого провадження № 54372409, відповідно до якої постановлено, поміж іншого, начальнику Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_3 винести постанову про виправлення помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження, зокрема змінити суму виконавчого збору 6800 грн. на суму 6400 грн.

10.08.2017 року начальником Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_3 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, відповідно до якої внесено виправлення до постанови про відкриття вказаного вище виконавчого провадження, зокрема замінено суму виконавчого збору, що підлягає стягненню з 6800 грн. на суму 6400 грн.

16.08.2017 року по цьому ж виконавчому провадженню № 54372409 державним виконавцем Штик О.В. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 210 грн.

Заявник, вважаючи незаконними вказані вище постанови про стягнення з неї судового збору та витрат виконавчого провадження, які були винесені по ВП № 54309505 та ВП № 54372409, а також постанови начальника Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_3 про проведення перевірки виконавчого провадження та виправлення помилки у процесуальному документі, звернулась до суду зі скаргою на ці постанови.

В обґрунтування своєї скарги заявник вказує на те, що стягнення з неї судового збору по цих виконавчих провадженнях та витрат виконавчого провадження є безпідставними, оскільки вона добровільно виконує рішення суду та не перешкоджає стягувачу у спілкуванні з дитиною, однак сама дитина не бажає спілкуватись зі стягувачем. Просила скасувати вказані постанови та зобов'язати начальника Ковельського МРВ ДВС зупинити виконавче провадження до вирішення її касаційної скарги на рішення Ковельського міськрайонного суду від 09.03.2017 року.

В судовому засіданні по розгляду даної скарги заявник підтримала вимоги скарги з підстав, викладених в ній та просила задовольнити її повністю.

Головний державний виконавець Штик О.В. та начальник Ковельського МРВ ДВС ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечили проти задоволення скарги та вказували на те, що їх дії є повністю правомірними, а оскаржувані постанови законними. Просили відмовити в задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні серед матеріалів справи письмові докази, з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що скарга є безпідставною та до задоволення не підлягає.

При цьому суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч.ч., 2, 3 ст. 27 Закону України "Про виконавчий збір", виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи.

Аналіз зазначеної норми Закону дає підстави прийти до висновку, що виконавчий збір стягується в будь-якому випадку, якщо судове рішення не виконано боржником до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому добровільне виконання боржником судового рішення після відкриття провадження не тягне за собою відсутності обов'язку боржника сплатити виконавчий збір.

Аналогічну підставу для звільнення від сплати судового збору встановлено й в п. 9 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження".

По виконавчому провадженню ВП № 54309505 до стягнення з боржника підлягала загальна сума 790 грн., яка до відкриття виконавчого провадження боржником не була сплачена.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчий збір по вказаному провадженню становить 79,00 грн. (10 відсотків від суми стягнення), а тому державним виконавцем правомірно винесена відповідна постанова та стягнуто вказаний виконавчий збір.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік", розмір мінімальної заробітної плати в 2017 році становить 3200 грн.

По виконавчому провадженню ВП № 54372409 виконується рішення немайнового характеру, а тому виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчий збір по вказаному провадженню становить 3400 грн. (два мінімальні розміри заробітної плати), а тому державним виконавцем, знову ж таки, правомірно винесена відповідна постанова, з урахуванням постанови про виправлення помилки у процесуальному документі, та стягнуто вказаний виконавчий збір.

Частиною 5 ст. 27 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено обставини, коли виконавчий збір не стягується. Проте вказані обставини не поширюються на виконання даного рішення суду, а тому боржник не звільняється від сплати виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗУ "Про виконавче провадження", кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України (ч. 3 ст. 42 ЗУ "Про виконавче провадження").

Аналіз зазначених правових норм дає підстави прийти до висновку, що стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, знову ж таки, не залежить від добровільного виконання боржником рішення суду після відкриття виконавчого провадження, а тому в даному випадку державним виконавцем правомірно винесено постанови про стягнення цих витрат з боржника.

За таких обставин суд прийшов до переконливого висновку, що твердження заявника про незаконність оскаржуваних постанов не знайшли свого підтвердження, а дії державного виконавця та начальника Ковельського МРВ ДВС повністю відповідають вимогам ЗУ "Про виконавче провадження".

Крім цього, як вбачається з самої скарги, заявником подано касаційну скаргу на рішення Ковельського міськрайонного суду від 09.03.2017 року та клопотання про зупинення даного виконавчого провадження. Ці ж обставини заявник підтвердила в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, до вирішення питання про зупинення виконавчого провадження судом касаційної інстанції як в начальника відділу ДВС так і державного виконавця відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження, а тому й зобов'язувати їх до такого зупинення підстав не вбачається.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст. 27, 29, 42 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Штик Ольги Володимирівни та начальника Ковельського МР ВДВС ОСОБА_3 вімовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при її оголошенні протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий ОСОБА_6