Справа № 465/1914/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/3337/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
Провадження №22-ц/783/3251/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину автомобіля та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власностіта ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

04 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину автомобіля у якому просив визнати за ним право спільної сумісної власності на майно автомобіль ВАЗ 2109, 1990 року випуску, номер кузова ХТА210930L0694195 l/y/p 97558 ТВ (а.с.1-2).

25 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя у якому просила визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки ВАЗ 2109, 1990 року випуску, номер кузова ХТА210930L0694195 l/y/p 97558 ТВ.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь 25 000 гривень грошової компенсації, що складає 1/2 вартості зазначеного автомобіля, який є об'єктом права спільної сумісної власності (а.с.22-23).

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину автомобіля відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки ВАЗ-2109, 1990 року випуску, д.н.з. 97558ТВ, номер кузову ХТФ21093OL0694195.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 25 000 (двадцять пять тисяч) грн. грошової компенсації, що складає 1/2 вартості автомобіля марки ВАЗ-2109, 1990 року випуску, д.н.з. 97558ТВ, номер кузову ХТФ21093OL0694195, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Ухвалою судового засідання від 29 березня 2017 року виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року.

Виключено з резолютивної частини рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року абзац п"ятий, а саме: "Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Рішення суду від 22 березня 207 року та ухвалу цього суду від 29 березня 2017 року оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що спірний автомобіль був придбаний ним у 1995 році за гроші, які він позичив у свого брата, а колишня дружина на той час не працювала та була на його утриманні. Вказує, що ним проведена автотоварознавча експертиза, і автомобіль в такому стані не може коштувати 25 000 гривень.

Рішення про стягнення з нього 25 000 гривень грошової компенсації за автомобіль вважає несправедливим відносно нього.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2017 рокута ухвалу цього суду від 29 березня 2017 року скасувати та задовольнити його первісний позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення: ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення частково, рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3 та відмовляючи у первісному позовові ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на даний час відсутній спірний автомобіль марки ВАЗ-2109, 1990 року випуску, д.н.з. 97558ТВ, номер кузову ХТФ21093OL0694195, а фактично відчужений останнім по довіреності.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ст.66 СК України, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що належить йому на праві спільної сумісної власності. Правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя регулюються ст.69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити за взаємною згодою.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Як зазначено у п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частини 4.5 ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Судом та матеріалами справи установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 1989 року по 12 жовтня 2004 року (а.с.4-5).

У шлюбі сторони 31 січня 1995 року за спільні кошти придбали автомобіль ВАЗ-2109, 1990 року випуску, д.н.з. 97558ТВ, номер кузову ХТФ21093OL0694195, який було зареєстровано на ОСОБА_3

Після розірвання шлюбу сторони не можуть домовитися між собою про порядок користування даним автомобілем, який є неподільною річчю.

Спірний автомобіль зареєстровано на ОСОБА_3, однак перебуває у користуванні ОСОБА_2 Докази того, що спірний автомобіль відчужено ОСОБА_2 третім особам у матеріалах справи відсутні.

Жодна із сторін подружжя не дає згоду на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 щодо визнання за ОСОБА_2 право власності на спірний автомобіль та стягнення з останнього на її користь 1/2 його вартості.

Оскільки жоден із колишнього подружжя не вчинив таких дій, а спірний автомобіль не може бути реально поділений між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні по 1/2 без його реального поділу і залишає майно у спільній частковій власності, таким чином задовольняючи позов ОСОБА_2

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 та відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_2

Оскільки ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, то він звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відтак, суд першої інстанції підставно виправив допущену описку ухвалою від 29 березня 2017 року щодо стягнення з ОСОБА_2 551,20 гривень судового збору.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 та відмову у задоволенні зустрічного позову Зюбрик ОСОБА_5

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати автомобіль ВАЗ-2109, 1990 року випуску, д.н.з. 97558ТВ, номер кузову ХТФ21093OL0694195 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частину автомобіля ВАЗ-2109, 1990 року випуску, д.н.з. 97558ТВ, номер кузову ХТФ21093OL0694195;

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 ідеальну частину автомобіля ВАЗ-2109, 1990 року випуску, д.н.з. 97558ТВ, номер кузову ХТФ21093OL0694195.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_6