Справа № 638/7313/16-ц
Провадження № 2/638/446/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
23 серпня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого: судді Грищенко І. О.
при секретарі Самогньозд О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Електронною системою автоматизованого розподілу справ, згідно даних протоколу від 28.04.2016 року, позовну заяву розподілено судді ОСОБА_4.
У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України постанови від 22.09.2016 року про відставку судді ОСОБА_4., цивільну справу передано для повторного розподілу.
Згідно даних протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2016 року судову справу розподілено судді ОСОБА_3.
У зв'язку з припиненням повноважень с. ОСОБА_3., в зв'язку з відставкою, справу передано для повторного розподілу.
Згідно даних протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2017 року судову справу розподілено судді Грищенко І.О.
Представник позивача - ПАТ "УкрСиббанк", Мікайилов Р.Р. на судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій ПАТ "УкрСиббанк" підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути у відсутність представника Банку. У разі неявки на судове засідання відповідачів, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на судове засідання 13.06.2017 року та 23.08.2017 року повторно, поспіль не з'явилися, про причину неявки не повідомили, про день та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованою зворотною кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи, представника, якій би діяв від їх імені з належним чином оформленими повноваженнями до суду не направили, доказів, що підтверджують неявку з поважної причини або заяви про розгляд справи за їх відсутністю, не представили. Оскільки з причини неявки відповідачів неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідачів. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Умовами розділу 6 Кредитного договору, передбачено право вимоги дострокового кредитних коштів, в разі порушення позичальником термінів погашення кредиту.
Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідно до п.1.5. кредитного договору надав позичальнику кредит, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_3.
Відповідно до п. 5.6 Постанови Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій.
Відповідно до вимог п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року N 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.
Проте, відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, внаслідок чого за ними утворилася заборгованість станом на 25.04.2016 року становить 31 398, 66 доларів США, з яких: 26 737, 55 доларів США - кредитна заборгованість; 4 661, 11 доларів США - заборгованість по процентам.
На адресу відповідачів надсилалися вимоги з проханням повернути заборгованість, однак вони залишились без уваги.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 527 ЦК України, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
З вимог ст. 543 ЦК України вбачається, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно з положеннями ст. 553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
З вимог ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України вбачається, що, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Вимогами ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.
Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків, передбачених ст.624 ЦК України.
Відповідно до вимог ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
З вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України вбачається, що, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, судом встановлено наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними, як це передбачено ст..ст. 192, 533 ЦК України та ст.. 5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року №15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", на підтвердження чого позивачем надано копії ліцензій, які долучено до матеріалів справи.
Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідачів в рівних частинах на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України
Таким чином суд вважає, що відповідачі не виконали зобов'язання за договорами кредиту та поруки і не сплатили своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для стягнення з них солідарно на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 57-60, 88, 212, 215 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 533, 543, 553, 554, 610, 611, 612, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року N 5суд,
Позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" - задовольнити.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 11 936, 35 грн. (одинадцять тисяч дев'ятсот тридцять шість гривень 35 коп.) по 5 968, 18 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржено позивачем в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд І інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання стороною його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі відмови судом 1 інстанції у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

Головуючий: суддя: І.О.Грищенко