Справа № 137/49/17 Провадження № 22-ц/772/1467/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 30 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Медвецького С.К.,Сала Т.Б.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

за участю представника відділу ДВС Літинського РУЮ Вінницької оболасті ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області ,Головного управління юстиції у Вінницькій області,Державної казначейської служби України,за участю третіх осіб на стороні відповідача управління Державної казначейської служби у Літинському районі про відшкодування моральної шкоди,завданої бездіяльністю державних органів за апеляційною скарглю ВДВС Літинського РУЮ Вінницької області на рішення Літинського районного суду від 05.04.2017 року ,-

В с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, зазначивши ,що що 13.03.2008 р. Апеляційним судом Вінницької області виданий виконавчий лист № 1-7/2007 про стягнення з ОСОБА_4 на її користь 6348 грн. 30 коп. матеріальної та 100 000 гривень моральної шкоди за вироком суду про вбивство її сина.Надалі вказаний виконавчий лист було втрачений службами ДВС т,в результаті чого нею направлено заяву про видачу дублікату виконавчого листа,який був виданий 1603.2011 року та надійшов на виконання .В результаті зволікань з виконанням та порушенням державною виконавчою службою положень ЗУ»Про виконавче провадження» постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.05.2016 року по справі №802/443/16-а була визнана неправомірною бездіяльність ВДВС Літинського РУЮ у Вінницькій області. Посилаючись на ст.ст.3 ,56 ,129 ч.2 п.9 Конституції України, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурлов проти Росії»Антонюк проти України», «Кунашко проти Росії» та на ст.23,1174 ЦК України, просила відшкодувати їй в розмірі 100 000 грн. за рахунок Державного бюджету України заподіяну їй неправомірною бездіяльністю державних органів моральну шкоду. Зазначила, що остання полягає в душевних стражданнях , яких вона зазнала внаслідок тривалого невиконання судового рішення, намаганнях добитись справедливості в частині відшкодування їй матерільної та моральної шкоди. Вказує ,що небажання та бездіяльність для неї є особливо нестерпними, оскільки через вбивство втратила сина-єдиного годувальника ,є незабезпеченою ,хворою пенсіонеркою , інвалідом 3 групи ,яка потребує лікування та більш як з 2008 року добивається виконання вироку ,проте жодної копійки не отримала. Необхідність протягом тривалого часу добиватись стягнених коштів привело до порушення стосунків з оточуючими людьми, які не розуміють її та сміються з неї .

Рішенням Літинського районного суду від 05.04.2017 року позов задоволено частково . Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади, на користь ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 ,жительки АДРЕСА_1 (паспорт серії АВ номер 895936,виданий Ленінським РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області 15.07.2010 р. ,ІПН НОМЕР_1 )4000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Додатковим рішенням від 07.06.2017 року судові витрати у справі за позовом ОСОБА_3 в сумі 640 грн. віднесені на рахунок держави.

В апеляційній скарзі на рішення Літинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління у Вінницькій області просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову до відповідачів відмовити. Зазначив, що суд першої інстанції не врахував, що позивачка не зазначила, в чому полягає спричинена їй моральна шкода ,не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту моральної шкоди, моральних страждань внаслідок протиправної поведінки відповідача ,а також не надала доказів з яких міркувань виходила ,визначаючи її розмір та причинного зв'язку між моральною шкодою і протиправними діями.

Заслухавши доповідача, представника Літинського районного відділу ДВС, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статей 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно ст.1173 ЦК шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до п.п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджуються факти заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Судом встановлено, що 16.03.2011року Апеляційним судом Вінницької області ОСОБА_3 видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 6348, 40 грн. матеріальної шкоди та 100000 моральної шкоди (а.с. 46).

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.05.2016 року визнано неправомірною бездіяльність відділу ДВС Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області щодо не направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом апеляційного суду Вінницької області від 16.03.2011 р. № 1-7/08 та не вчинення заходів примусового виконання рішень в частині звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника (а.с. 8-12).

Постановляючи рішення у справі суд першої інстанції виходив з того, що факт неправомірної бездіяльності посадових осіб відділу ДВС встановлено Вінницьким окружним адміністративним судом і внаслідок бездіяльності позивачці заподіяна моральна шкода. При визначені її розміру суд, враховуючи вимоги ст.ст. 23, 1173 ЦК України та характер немайнових втрат позивача, а також конкретну ситуацію, в якій була проявлена бездіяльність відділу, виходячи із принципів розумності, справедливості та поміркованості, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і визначає її розмір - 4000 грн.

Колегія суддів вважає, що оскільки у позовній заяві позивачка зазначає у чому конкретно полягає заподіяна її моральна шкода - в душевних стражданнях , яких вона зазнала внаслідок невиконання судового рішення і суд наводить її пояснення ,а факт неправомірної бездіяльності відповідача у виконавчому провадженні встановлено рішенням суду ,що набрало законної сили , висновок суду про факт заподіяння позивачці внаслідок неправомірної бездіяльності ВДВС моральної шкоди є обгрунтованим і справедливим .

Ті обставини , що вона є пенсіонеркою, малозабезпеченою , хворою людиною ,інвалідом 3 групи безстроково, що потребує лікування та матеріальної підтримки, втратила єдиного сина ,який міг надавати їй допомогу і добивається виконання рішення протягом майже шести років , підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що наведені обставини у взаємозв'язку з твердженнями позивачки дають підстави для висновку про те ,що встановлені судом факти бездіяльності у виконавчому провадженні безумовно спричинили душевні страждання позивачці .

Оскільки поняття душевних страждань є оціночною категорією , обставини щодо яких суд оцінив вірно, колегія суддів вважає доводи скарги щодо відсутності доказів відчуття нею душевних страждань безпідставними. Причиннний зв'язок між фактами бездіяльності та душевними стражданнями позивачки також підтверджується неспростованими поясненнями останньої та узгодженими з ними матеріалами справи в їх сукупності про причини цих страждань .

Тому доводи апеляційної скарги щодо недоведення факту спричинення моральної шкоди протиправною бездіяльностю органу державної влади не заслуговують на увагу.

Також суд, враховуючи всі обставини справи ,конкретні факти та встановлений об'єм допущеної відділом бездіяльності ,а також виходячи із принципів розумності, справедливості ,правильно визначив розмір причиненої моральної шкоди - 4000 грн. і доводи скарги щодо цього безпідставні.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд припустився помилки при порядку стягнення коштів з Держави , зазначивши ,що кошти мають стягуватися з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке зокрема здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Згідно з абзацом другим пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011 , реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство України. Відповідно до покладених завдань Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду (підпункт 5 пункту 4 цього Положення).

За змістом т.6 ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404 чинного на час розгляду справи, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами визначено Бюджетним кодексом України, Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 45, 49, 55, 78 Бюджетного кодексу України, єдиний казначейський рахунок використовується для зарахування доходів і здійснення видатків державного бюджету.

Згідно п.1 Положення про єдиний казначейський рахунок (далі - Положення) затверджено Наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 № 122 Це Положення регламентує функціонування єдиного казначейського рахунку - основного рахунку держави для проведення

фінансових операцій та ефективного управління коштами державного

та місцевих бюджетів через систему електронних платежів

Національного банку України.

Відповідно до п. 2.1 Положення, ЄКР консолідує кошти державного та місцевих бюджетних фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, коштів інших клієнтів, обслуговування яких здійснюється органами Державного казначейства України та регламентується законодавством. На ЄКР, відкритому на балансі Державного казначейства України, відображаються операції про рух коштів на рахунках, що відкриті в Державному казначействі України та інших управліннях Державного казначейства України.

Згідно п. 2.4 Положення, з метою ведення бухгалтерського обліку операцій по виконанню державного та місцевих бюджетів, а також інших операцій з коштами клієнтів, передбачених законодавством, в органах Державного казначейства України відкриті, зокрема, рахунки інших клієнтів за операціями, що не належать до операцій з виконання бюджетів, але відповідно до вимог законодавства обслуговуються органами Державного казначейства України

Відповідно до п.3 Положення про ЄКР Функціонування ЄКР забезпечує , зокрема, казначейське обслуговування бюджетних кошті в та швидку мобілізацію коштів, які протягом дня надходять на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства України, та використання їх для проведення бюджетних видатків і здійснення інших операцій, що не суперечать законодавству.

Таким чином ,єдиний казначейський рахунок призначений не лише для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади ,а тому рішення суду в цій частині підлягає зміні і кошти необхідно стягувати з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України .

В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.307,309,315,316 ЦПК України ,-

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ВДВС Літинського районного управління юстиції Вінницької області задовльнити частково.

Рішення Літинського районного суду від 05.04.2017 року змінити,виклавши в редакції:

"Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_2 (паспорт серії АВ номер 895936, виданий Ленінським РВ ВМУ УМВС України у Вінницькій області 15.07.2010 р., ІПН НОМЕР_1) 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок тис. грн у відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю відділу Державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції Вінницької області".

У решті рішення Літинського районного суду від 05.04.2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: С.Г. Копаничук

Судді: Т.Б. Сало

/підписи/

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом: