Справа № 161/9968/17
Провадження № 2/161/3202/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк В.С.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_3, про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1993 року по 10 червня 2014 року. В шлюбі у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний момент син є повнолітнім та навчається в Колежі технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки на денному відділенні. Вказує, що син стипендію не отримує, інших самостійних доходів не має, у зв'язку із постійним навчальним процесом в коледжі самостійно працевлаштуватися не може, а відтак у нього виникає потреба в додатковому матеріальному забезпеченні. Відповідач добровільно відмовляється брати участь в утриманні їхнього сина, мотивуючи це тим, що він офіційно ніде не працевлаштований, а перебуває на обліку в центрі зайнятості. Просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви, до закінчення навчання в коледжі технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки, а саме до 31 січня 2018 року.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві, просила суд, позов задовольнити. Також позивач зазначила, що відповідач має доходи значно більші ніж вказує, підтвердженням цього є те, що він здійснює будівництво власного будинку в с. Баїв Луцького району Волинської області.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти у розмірі 700 грн. на місяць. Також відповідач суду пояснив, що не працює, перебуває в центрі зайнятості населення на обліку як безробітний, державна допомога яку він отримує у зв'язку з цим складає 3400 грн. на місяць. Крім того, він має на своєму утриманні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який також потребує коштів на своє утримання. Будинок, про який веде мову позивачка, йому на праві власності не належить, він є власністю його тещі, участь у будівництві він дійсно приймає, але тільки за рахунок власних сил, гроші у будівництво не вкладає.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.06.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Судом також встановлено, що син сторін - ОСОБА_3, на день подання даного позову досяг повноліття.

ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю - позивачкою ОСОБА_1

В судовому засіданні встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, тобто між ними існує спір.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Із довідки № 05-25/1350 від 12 червня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається на державній формі навчання в Коледжі технологій, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки на денному відділенні (а.с. 6), стипендію не отримує (а.с. 7), самостійних доходів не має.

Відповідач ОСОБА_2 не працює, зареєстрований як безробітній у Луцькому міському центрі зайнятості з 11.07.2017 року, у зв'язку з чим отримує державну допомогу по безробіттю у розмірі близько 3500 грн. на місяць (а.с. 29).

Відповідач є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 31). Інших утриманців у відповідача немає.

Суд вважає, що позивач довела потребу повнолітнього сина у наданні йому допомоги з боку відповідача, оскільки ОСОБА_3 навчається за денною формою навчання, самостійних доході не має.

Також суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, оскільки має дохід - отримує державну допомогу у зв'язку з безробіттям у розмірі 3400-3500 грн. на місяць.

Проте суд вважає, що позовні вимоги, заявлені позивачем є завищеними, не підтверджені нею у заявленому розмірі, а тому підлягають до часткового задоволення.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, ту обставину, що відповідач перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній, наявність у платника аліментів іншого сини - малолітнього сина ОСОБА_4, 2015 р.н.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно з моменту звернення до суду і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 31.01.2018 року.

Доводи позивачки про те, що відповідач має значно більший дохід ніж ним вказано в судовому засіданні, суд до уваги не приймає, оскільки ці доводи належними та допустимими доказами не підтверджені.

Надані позивачкою фотографії будівництва (а.с. 27-28), суд до уваги також не приймає, оскільки позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження того, що будинок, зображений на фото, належить на праві власності відповідачу і будівництво останнім здійснюється за власні кошти.

Таким чином, в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

На підставі ст.ст. 198-200 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Холопичі Локачинського району Волинської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 700 (сімсот) грн. щомісяця, починаючи з 29.06.2017 року та до 31.01.2018 року, тобто до закінчення ним навчання.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська