Справа № 477/40/17
Провадження № 2-п/477/6/17
У Х В А Л А

27 червня 2017 р. м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_1,

за участю:

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду Миколаївської області у місті Миколаєві заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 березня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк) до ОСОБА_3 задоволено частково. З відповідача на користь Товариства стягнута заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 січня 2011 року станом на 30 листопада 2016 року в сумі 12827,73 грн., а також судовий збір 1378,00 грн.

05 квітня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, мотивована тим, що він не був повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи, судової повістки не отримав, тим самим був позбавлений можливості захистити свої права. Вказав на те, що на його адресу надійшло лише заочне рішення, яке він отримав 25 березня 2017 року. Зазначив, що банком з ним не були узгоджені Умови та правила надання банківських послуг, вони не містять його підпису, в них відсутня дата їх редакції та дата його ознайомлення з ними. Умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення порушення строків сплати суми кредиту та процентів, а саме нараховано штраф (фіксована частина) та штраф (процентна складова), які в свою чергу рішенням суду були з нього стягнуті, що є порушенням його конституційних прав, передбачених ст. 61 Конституції України. До того ж зазначив, що заборгованість по процентам та по пені значно перевищують розмір заборгованості за тілом кредиту. Крім цього, судом не були враховані строки звернення Банку до суду.

Представник заявника в судовому засіданні заяву ОСОБА_3 підтримала. Пояснила, що син має третю групу інвалідності за психічним захворюванням, однак за рішенням МСЕК не визнано недієздатним. До суд з приводу визнання сина ОСОБА_3 недієздатним вона не зверталася.

ПАТ КБ Приватбанк в судове засідання свого представника не направив, причину суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, підстави, на які посилається відповідач у своїй заяві, а також додані документи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення.

Так, відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення мають існувати як обставини процесуального характеру (неналежне повідомлення чи неповідомлення про час та місце судового розгляду) так і матеріального характеру одночасно.

З матеріалів справи вбачається, що в порядку досудової підготовки справи до розгляду судом 12.01.2017 року до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області був направлений запит, для перевірки місця реєстрації відповідача.

Відповідно наданим даним ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Саме за вказаною адресою судом були направлені ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду, а також копії матеріалів позовної заяви. В свою чергу, конверт з вказаними документами був повернутий до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 62). За приписами ч.3 ст. 76 ЦПК України відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином.

За наявності підтвердження щодо сповіщення відповідача про час та місце судового розгляду, а також відсутності будь-яких клопотань останнього про відкладення судового засідання, судом розглянуто справу та прийнято рішення.

Копія заочного рішення також надіслана відповідачу, та лише після отримання якого останній відреагував на заявлені позивачем вимоги та порушену судом цивільну справу своїм клопотання про скасування та перегляд заочного рішення.

Відповідно даних МОПЛ, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 16.03.2017 року по 03.05.2017 рок, в той час як повідомлення про розгляд справи йому направлялось в січні 2017 року та рішення прийняте 10.03.2017 року, яке відповідач отримав.

За вищевказаного, відповідач мав можливість брати участь в судовому засіданні та здійснити захист своїх інтересів, але своїм правом не скористався.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В той же час, відповідач повідомлений поштою про надходження рекомендованого листа, не поцікавився змістом направлених на його адресу судом документів.

Наведені відповідачем доводи щодо підвищення Банком кредитного ліміту, зміну Тарифів по карті, притягнення його до подвійної відповідальності за одне й те саме порушення порушення строків, строки позовної давності є підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку, а не скасування заочного рішення судом першої інстанції.

На будь-які докази, що не були враховані судом при винесенні рішення відповідач не посилається та таких не надав.

Враховуючи, що відповідач не надав доказів щодо поважності причин його неявки в судове засідання з розгляду вказаної цивільної справи, не скористався своїми процесуальними правами сторони під час розгляду справи по суті заявлених вимог, до постановлення рішення не на його користь не поцікавився ходом судового розгляду, то сукупності підстав, передбачених ст. 232 ЦПК України, для скасування вищевказаного заочного рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, прийнятого 10 березня 2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, відмовити.

Вищевказане заочне рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення вказаної ухвали.

Суддя Л.М. Семенова