Справа № 581/387/17
Провадження № 2/581/165/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району Сумської області,

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

29 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визначити йому, як спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3

Мотивує свої вимоги тим, що 18 січня 2004 року помер його батько ОСОБА_4 На день його смерті відкрилася спадщина на території ОСОБА_2 сільської ради. Спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_3, проживаючи разом з ним на день смерті, але належним чином спадщину не оформила. 9 жовтня 2014 року помирає його мати ОСОБА_3 За життя мати склала заповіт, згідно якого все майно заповіла йому. Про існування заповіту нічого не знав, оскільки мати за життя про це нічого не говорила. Про його наявність дізнався лише наприкінці 2016 року.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Від відповідача ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району надійшла заява, в якій висловлено прохання справу розглянути без участі представника ради, проти задоволення позову заперечення відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 народився 13 серпня 1960 року, його батьками, згідно свідоцтва про народження зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

За життя ОСОБА_4 отримав державний акт на право приватної власності на землю площею 0,82 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (0,25 га) та для ведення особистого підсобного господарства (0,57 га.), на території с. Хоменкове ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району Сумської області, державний акт на право приватної власності на землю площею 2,943 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району Сумської області та державний акт на право приватної власності на землю площею 0,232 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 6-8).

18 січня 2004 року в с. Московське Липоводолинського району Сумської області помер ОСОБА_4 (а.с. 9).

Згідно довідки № 517 від 25 травня 2017 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 18 січня 2004 року, до дня смерті проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з дружиною ОСОБА_3 (а.с. 10).

З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 862/01-16 від 20 червня 2017 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіти від імені ОСОБА_4, відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувалися.(а.с. 29).

За життя ОСОБА_3 отримала державний акт на право приватної власності на землю площею 2,943 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району Сумської області та державний акт на право приватної власності на землю площею 0,232 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 11-12).

13 серпня 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений ОСОБА_2 сільською радою Липоводолинського району Сумської області за реєстровим № 58, яким земельні ділянки площею 2,943 га та 0,232 га, які належали їй на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серія СМ № 126803 виданого 22 квітня 2003 року ОСОБА_2 сільською радою Липоводолинського району Сумської області та серія СМ № 126895 виданого 24 квітня 2003 року ОСОБА_2 сільською радою Липоводолинського району Сумської області, заповіла своєму сину ОСОБА_1 (а.с. 13).

9 жовтня 2014 року в сел. Липова Долина Сумської області померла ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно довідки № 518 від 25 травня 2017 року, виданої ОСОБА_2 сільською радою Липоводолинського району Сумської області ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 9 жовтня 2014 року, до дня смерті проживала і була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 сама. Підтверджено посвідчення заповіту (а.с. 15).

З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 864/01-16 від 20 червня 2017 року відомостей вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, спадкоємці з заявами не звертались, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені ОСОБА_3, відповідно до Спадкового реєстру посвідчувався ОСОБА_2 сільською радою Липоводолинського району Сумської області 13 серпня 2014 року за реєстровим № 58 (а.с. 29).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Зважаючи на те, що позивач є спадкоємцем після смерті матері за заповітом на майно, належне їй, та спадкоємцем за законом першої черги на майно, яке мати успадкувала після смерті батька та не заявляла відмови від нього, позивач не звернувся протягом встановленого для подання заяви про прийняття спадщини строку із причин, які суд вважає поважними і такими, що дають підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановивши відсутність можливих спадкоємців після смерті ОСОБА_3, дотримуючись вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Керуючись ст. 10, 212- 215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 9 жовтня 2014 року, тривалістю два місяці, перебіг якого починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський