Провадження № 2-о/201/137/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: державний нотаріус Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_3А.) 24 липня 21017 року звернулася до суду із заявою, де заінтересованою особою є приватний державний нотаріус Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2М.), в якій просила встановити факт належності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АК № 497940, виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 21 травня 1999 року, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) договору купівлі-продажу квартири № 88, розташованої за адресою: місто Дніпропетровськ, проспект Героїв, будинок 33, посвідчений 04 березня 1994 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за № 11968.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що на час посвідчення вказаного договору-купівлі-продажу її особу було встановлено на підставі паспорту громадянина України СРСР, який складено російською мовою, в той час як сам договір купівлі-продажу було складено українською мовою, у звязку із чим нотаріусом, яким посвідчено цей договір прізвище, імя та по-батькові покупця майна українською мовою було записано «Дмитрііва Антоніна Андріівна». Паспорт громадянина України був виданий заявниці 21 травня 1999 року, в якому її прізвище імя та по-батькові українською мовою записані «Дмітриєва Антоніна Андріївна». Всі документи, що були видані на імя заявника після отримання нею паспорту громадянина України, було видані також на ім'я ОСОБА_4.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд даної справи окремого провадження без її участі, заяву підтримала, просила суд її задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні вимог ОСОБА_1 поклалася на розсуд суду.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 04 березня 1994 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири № 88, розташованої за адресою: місто Дніпропетровськ, проспект Героїв, будинок 33, та зареєстрованого в реєстрі за № 11968, в якому прізвище імя та по-батькові покупця майна записано «Дмитрііва Антоніна Андріівна» (а.с. 7-8). На зворотному боці останньої сторінки договору міститься штемпель, заповнений російською мовою 16 березня 1994 року, про реєстрацію права власності на вказану у договорі квартиру, власником якої записано «Дмитриєву Антонину Андреевну» (російською мовою) (а.с. 8 зворот).

Також судом було встановлено, що 21 травня 1999 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області на імя заявниці було видано паспорт громадянина України серії АК № 497940, в якому її прізвище, імя та по-батькові записано «Дмітриєва Антоніна Андріївна» (а.с. 9). Суд вважає за можливе зазначити, що в даному паспорті місце реєстрації заявника є: АДРЕСА_1 (а.с. 9 зворот).

У решті документів, які були видані на імя заявника після отримання нею паспорта громадянина України, її прізвище імя та по-батькові записані українською мовою «Дмітриєва Антоніна Андріївна», в тому числі й у технічному паспорті на майно, що було предметом договору купівлі-продажу (а.с. 9 зворот, 10-12).

Пунктом 6 частиною 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи, щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Оцінюючи усі докази, які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у звязку з чим вважає за можливе її задовольнити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 3, 10, 11, 60, 212-215, 218, 234, 235, 256 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: державний нотаріус Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АК № 497940, виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 21 травня 1999 року, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) договору купівлі-продажу квартири № 88, розташованої за адресою: місто Дніпропетровськ, проспект Героїв, будинок 33, який було посвідчено 04 березня 1994 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 11968.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П. Ходаківський