АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1516/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_6

скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 Шнайдер до ОСОБА_7 , третя особа: Соснівський районний у м. Черкаси відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання батьківства,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 Снайдер звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа: Соснівський районний у м. Черкаси відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання батьківства.

Ухвалою Соснівського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду та вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права ОСОБА_7 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову у відкритті провадження.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позовна заява подана з додержанням вимог с. 119, 120 ЦПК України.

Проте колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 115 ЦПК України передбачено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Крім того, у ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

На цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила територіальної підсудності.

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (п.2 ч.1 ст.1, ст.ст. 75-77).

Вбачається, що позивач у справі Снайдер ОСОБА_8 є громадянином ОСОБА_9 штатів Америки та проживає за адресою: 91741, США, штат Каліфорнія, м. Глендора, ОСОБА_10, 429 (а.с. 13).

В своїй апеляційні скарзі ОСОБА_7 наголошує на тому, що порушено правила підсудності при відкритті провадження у справі, оскільки позивач не проживає та не має місця проживання на території України.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Підстави визначення підсудності справ судам України викладено у ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Як зазначено в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом», викладеному в Листі 16.05.2013 № 24-754/0/4-13, визначення підсудності справ з іноземним елементом залежить від категорії спору.

В пункті 3 цього Узагальнення судам роз'яснено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (частина перша статті 414 ЦПК).

Звернуто увагу на те, що питання про підсудність судам України справ з іноземним елементом може визначатися і на момент відкриття провадження у справі, і у попередньому судовому засіданні.

Також вказано, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» (частина перша статті 75 Закону України «Про міжнародне приватне право»). При цьому суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що передбачено пунктом 3 частини другої статті 122 ЦПК.

Статтями 65, 66 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась в м. Черкаси, про що зроблено відповідний актовий запис №704 від 01. липня 2016 року та набула громадянства України. Частиною 2 статті 3 Конституції України визначено, що права і свободи людини та їх гарантія визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою, частина 3 статті 51 Конституції України.

Так як дитина ОСОБА_11, відносно якої виник спір про батьківство, є громадянкою України і її права відносно батьківства визначаються законами України, то і спір відносно її батьківства повинен розглядатись за законодавством України за місцем проживання дитини в України.

Тому вірно визначивши правовідносини, суд першої інстанції вірно визначив підсудність даної справи Соснівському районному суду м. Черкаси.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 312, 315 ЦПК України колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 28 березня 2017 року - відхилити, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 березня 2017 року про відкриття провадження по справі залишити без змін.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_8 Шнайдер до ОСОБА_7, третя особа: Соснівський районний у м. Черкаси відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання батьківства - повернути до Соснівського районного суду Черкаської області для продовження розгляду по суті.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :