Ухвала

іменем україни

03 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_5, про визнання припиненими зобов'язань за договором іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», яке діє через представника ОСОБА_6, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила визнати припиненими правовідносини за договором іпотеки, що виникли на підставі договору іпотеки від 24 липня 2007 року, укладеного між ОСОБА_4 і ПАТ «Універсал Банк», посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Л.В.Рудик за реєстровим № 1088.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2016 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Універсал Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судами встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 24 липня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір № 13/19ІК-07, згідно з умовами якого банк надав позивачу кредит на споживчі цілі, а саме придбання нерухомого майна у розмірі 50 тис. дол. США зі сплатою 12,45 % річних за користування кредитом, строком до 23 липня 2027 року. У подальшому сторонами були укладені додаткові угоди до кредитного договору.

З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_4 передала в іпотеку належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1. Крім того, 24 липня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_8 було укладено договір поруки.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 24 листопада 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17 травня 2011 року, задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» та стягнуто на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_9 у розмірі 358 073,97 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17 жовтня 2014 року, відмовлено в задоволені позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості у розмірі 471 431,96 грн шляхом проведення прилюдних торгів, виселення та зняття з реєстрації.

Постановою державного виконавця Замостянського відділу ДВС від 16 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці, надано боржнику строк до 23 квітня 2015 року для самостійного виконання рішення суду.

24 квітня 2015 року державним виконавцем Замостянського відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з повним виконанням рішення суду боржником в строк, наданий для його добровільного виконання.

24 квітня 2015 державним виконавцем Замостянського відділу ДВС винесено постанову про звільнення всього майна боржника ОСОБА_4 з-під арешту.

У червні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» знову звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 421 790,01 грн. Рішенням Вінницького міського суду від 13 січня 2016 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до статей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобов'язання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Отже, у випадку пред'явлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти.

Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням.

Відсутність такої вимоги не покладає на позичальника будь-яких зобов'язань щодо дострокового повернення будь-яких сум, які, на думку кредитора, підлягають сплаті, крім тих, які підлягають сплаті на час пред'явлення вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.

При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою.

Разом з тим ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов'язання вважаються припиненими.

За положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 572 та ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобов'язання, зокрема, на підставі виконання.

Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв'язку з цим основного зобов'язання іпотека припиняється.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 06 липня 2016 року в справі № 6-118цс16 і від 05 жовтня 2016 року в справі № 6-1429цс16.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для припинення іпотеки.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», яке діє через представника ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана В.М. Коротун О.В. Попович