Справа № 404/146/16-ц
Номер провадження 2/404/145/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом Публічного акціонерного товариства Кредобанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство Кредобанк звернулось в суд із позовом яким просить стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 заборгованість за кредитним договором № 02/11-КФР від 17.01.2011 року в розмірі- 195 126,72 грн., з них: неповернута сума кредиту 83 706,35 грн., прострочені відсотки 48 471,95 грн., пеня 62 948,42 грн., а також 2 926,90 грн. - сплаченого судового збору.

Мотивують вимоги тим, що 17.01.2011 року відповідач уклала з ПАТ»Кредобанк» зазначений договір , відповідно умов якого банк зобов»язався надати позичальнику кредит у сумі 100 000,00 грн., а остання зобов»язувалася в порядку та на умовах, визначених договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, комісію та інші передбачені платежі .Банк свої зобов»язання виконав, проте позичальник станом на 13.10.2015 року має заборгованість в сумі 195 126,72 грн. Згідно з пунктом 7.1 Кредитного договору , договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов»язань. Згідно пунктів 4.1, 4.2 договору, позичальник зобов»язана повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені договором. Погашення кредиту може здійснюватися шляхом безготівкових перерахунків або внесення готівки в касу банку. Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 договору , за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань за договором , позичальник, крім відшкодування збитків , сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки , вказаної у пункті 3.2 цього договору , але не менше однієї гривні за кожний день прострочення . За невиконання взятих на себе зобов»язань по поверненню кредиту позичальник, крім сплати пені, відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду.

В судовому засіданні представник банку заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити повністю пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві. В подальшому просив розгляд справи продовжити у його відсутності та заперечував щодо застосування строків позовної давності , на які у запереченнях вказувала сторона відповідача, оскільки остання проводила проплати по кредиту в 2015-2016 роках.

Відповідачка, зокрема її представник в суді позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити та застосувати позовну давність в частині виплати простроченої заборгованості по тілу кредиту, простроченої заборгованості по відсоткам . При цьому, зазначено, що сума нарахованої пені та суми на які ця пеня нараховувалася не відповідають дійсності ( а.с. 39-41, 42-44). В подальші судові засідання відповідач, її представник не з»явилися, повідомлялись належно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 17 січня 2011 року між ПАТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №02/11-КФР, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 100 000,00 грн. на 52 місяці строком до 15 травня 2015 року, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання ( п.п.2.1, 2.4 ).

Згідно п.4.1 Договору, позичальник зобов»язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 договору , за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань за договором , позичальник, крім відшкодування збитків , сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки , вказаної у пункті 3.2 цього договору , але не менше однієї гривні за кожний день прострочення . За невиконання взятих на себе зобов»язань по поверненню кредиту позичальник, крім сплати пені, відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду.

Пунктом 7.1 передбачено, що договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобовязань.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В обґрунтування заявлених позовних вимог банк послався на те, що позичальник належним чином не виконувала взятих на себе зобов'язань, з приводу чого утворилася заборгованість станом на 13.10.2015 року у загальному розмірі - 195 126,72 грн., з них: неповернута сума кредиту - 83 706,35 грн., прострочені відсотки 48 471,95 грн., пеня- 62 948,42 грн.

Останні платежі здійснені відповідачкою по кредиту : 17.07.2015 року на суму 5 000,00 грн. та 29.02.2016 року на суму 3 000,00 грн. ( а.с. 77- 84).

Розрахунок пені банком проведено за період з 14.10.2014 року по 13.10.2015 року ( а.с. 19).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із п. 3 ч. 1. ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Під час розгляду справи представник відповідача заявив клопотання про застосування строку позовної давності до пред'явлених банком вимог.

Згідно п 5.4 Договору , сторони домовилися, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим договором прирівнюється до строку позовної давності встановленої законом для основної вимоги за цим договором. Отже , за приписами ст.257 ЦК України строк є загальним та встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Згідно статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частини перша статті 261 ЦК України).

Частиною 5 ст.261 ЦК України передбачено, що за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Таким чином, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Враховуючи, що умовами договору встановлений строк повного повернення кредиту 15 травня 2015 року , а банк звернувся до суду із позовом 31.12.2015 року ( відправка поштою) , останні проплати по кредиту та відсоткам відповідач вносила у 2015-2016 рр. , тому суд вважає, що позивачем не пропущено строки позовної давності по поверненню суми кредиту та сплати процентів, а також пені яка нарахована за рік , за період з 14.10.2014 року по 13.10.2015 року, а відтак вимоги банку є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь банку 2 926,90 грн. сплаченого судового збору ( а.с. 1).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3,10,11,60, 88, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов- задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер- НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Кредобанк () заборгованість за кредитним договором № 02/11-КФР від 17.01.2011 року в розмірі- 195 126,72 грн., з них: неповернута сума кредиту 83 706,35 грн., прострочені відсотки 48 471,95 грн., пеня 62 948,42 грн., а також 2 926,90 грн. - сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда