Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/3287/17 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 57 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

Головуючого-судді: Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вимоги якого в подальшому уточнив, та зазначив, що 22.09.2015 року між ним та ПАТ «Житомиргаз» було укладено договір №3030 про надання населенню послуг з газопостачання, згідно якого останній зобовязується постачати позивачу природний газ, а позивач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки і на умовах, що передбачені цим договором. Протягом 2016-2017 років він виконував належним чином оплату за спожитий газ, передбачену вказаним договором, що підтверджується квитанціями. Проте, 31.01.2017 року ним було отримано повідомлення від відповідача про припинення газоспоживання та необхідністю погашення простроченої заборгованості у сумі 2939,52 грн. Позивач зазначив, що отримання вказаного повідомлення та подальші некоректні дії посадових осіб ПАТ «Житомиргаз» спричинило стрес йому та його дружині, у звязку з чим він зазнав моральних страждань та матеріальних збитків, які повязані із витратами на отримання юридичної допомоги для звернення до суду із даною позовною заявою. Виходячи із наведеного, просив визнати дії ПАТ «Житомиргаз» щодо штучно визначеного обсягу спожитого газу та на цій підставі визначення неіснуючого боргу протиправними, зобовязати газопостачальника неухильно дотримуватися вимог правил Постачання природного газу побутовим споживачам та вимог Типових договорів розподілу та постачання природного газу побутовим споживачам, стягнути із відповідача на його користь 1500 грн. завданої моральної та матеріальної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній сказі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, та ухвалити нове - про задоволення його позову. Зокрема, зазначає, що невиконання відповідачем договірних зобовязань щодо належного нарахування плати за спожитий газ призвело до безпідставного визначення його боржником та необхідності погашення неіснуючої заборгованості. Дії відповідача спричинили потребу звернення до суду та понесення витрат на юридичну допомогу, яку позивач вважає матеріальною шкодою. Крім того, сам факт отримання повідомлення про наявність заборгованості у сумі 2939, 52 грн. спричинило стрес та погіршення самопочуття як йому, так і його дружині, у звязку із чим вони змушені були звертатися до лікарів та зазнали моральних страждань.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2, ч.ч.3, 4 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р. із змінами, передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.09.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено типовий договір №3030 про надання населенню послуг з газопостачання. Згідно п.1 цього договору відповідач зобовязується постачати позивачу природний газ, а останній зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки і на умовах, що передбачені цим договором (а.с. 5-20).

ПАТ «Житомиргаз» з 22.03.2015 р. здійснює розподіл природного газу і газу (метану) вугільних родовищ на підставі ліцензії, виданої НКРЕКП та як оператор ГРМ, відповідно до чинного законодавства, в тому числі, забезпечує належний рівень комерційного обліку природного газу по споживачу, у тому числі формування загального об'єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу споживачу за відповідний період; припинення газопостачання на обєкт споживача у встановленому законом порядку.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2500 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, які укладаються з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договорів, що розміщені на офіційному веб - сайті НКРЕКП і не потребують двостороннього підписання письмової форми договору (а. с. 70-82).

Підтвердженням приєднання до умов вищезазначених договорів є підписані та повернуті заяви-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок, та/або фактичне споживання природного газу.

Виходячи із наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам укладеного з TOB «Житомиргаз збут», яке здійснює постачання газу та до умов Типового договору розподілу природного газу, укладеного з ПАТ «Житомиргаз», яке здійснює розподіл газу.

Згідно пунктів 9, 10 вищезгаданого договору споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи із фактичних показань лічильника, а розрахунки за надані послуги здійснюються за квитанціями розрахункової книжки постачальника, які самостійно заповнюються споживачем.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до повідомлення ТОВ «Житомиргаззбут» про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 31.01.2017 р., станом на 31.01.2017 р. за особовим рахунком №, який закріплений за імям позивача, накопичена прострочена заборгованість за послугу постачання в сумі 2939, 52 коп. (а. с. 28-29).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав порушення прав ОСОБА_1 відповідачем по справі - ПАТ «Житомиргаз» внаслідок застосування помилкових даних щодо обсягів спожитого природного газу, нарахування неіснуючого боргу за послуги та направлення повідомлення про борг, у звязку із чим він та його дружина зазнали душевних страждань та понесли матеріальну шкоду.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 8.1, 8.4 Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України. У разі, якщо дії однієї із сторін призвели до завдання матеріальної та/або моральної шкоди іншій стороні (шкода, заподіяна майну чи життю або здоровю людини), її відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавств. А у разі, якщо не досягнуто згоди за рішенням суду (а.с. 65-66).

Таким чином, умовами Типового договору передбачено конкретні випадки стягнення спричиненої матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди в передбаченому цивільним законодавством порядку.

Так, ОСОБА_1, всупереч наведеному та вимогам ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів спричинення діями ПАТ «Житомиргаз» шкоди його майну, життю чи здоровю, а відтак і відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди у розумінні приписів ст. 23 ЦК України.

Крім того, ПАТ «Житомиргаз» здійснило перерахунок та перевірку правильності нарахування плати за надані послуги і усунуло недоліки, які призвели до нарахування неіснуючого боргу позивачу, пояснивши це технічним недоліком роботи електронної бази даних «Газоліна» (а.с. 29-35, 40-41). А відтак, на момент звернення ОСОБА_1 до суду із даною позовною заявою ПАТ «Житомиргаз» привело свою діяльність у відповідність до умов Типового договору в частині належного виконання покладених на нього обовязків.

Посилання позивача на спричинення йому матеріальної шкоди, що, на його думку, полягає у понесених витратах на правову допомогу, є безпідставним, оскільки витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат і підлягали б до задоволення у випадку задоволення позовних вимог.

Виходячи із зазначеного та аналізу обставин справи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки відсутній причинно-наслідковий звязок між направленням листа відповідачем щодо наявності заборгованості та погіршенням стану здоровя позивача та його дружини.

Вимоги позивача щодо зобовязання відповідача неухильно дотримуватися вимог правил Постачання природного газу побутовим споживачам та вимог Типових договорів розподілу та постачання природного газу побутовим споживачам не узгоджуються з положеннями ч.2 ст.16 ЦК України (способи захисту цивільних прав та інтересів) та не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно зясувавши обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308-315, 317, 319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 07 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді