Справа № 310/3551/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20 липня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 2011 року є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 проживав в зазначеній квартирі та був в ній зареєстрований. З квітня 2016 року відповідач за вказаною адресою не проживає, особистих речей та іншого майна, що йому належить в квартирі не має. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивачка, повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив, що ОСОБА_3 був зареєстрований в квартирі, він мав намір зареєструвати відносини з позивачкою. На даний час відповідач в квартирі не мешкає, комунальні послуги в квартирі не сплачує. Позивачка не має можливості оформити субсидію. Реєстрація відповідача в квартирі може перешкодити позивачці реалізації своїх прав власності в майбутньому. Просив позовні вимоги задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 30 травня 2011 року, вказана квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_2

Згідно з довідкою № 82 від 05 червня 2017 року ОСОБА_3 зареєстрований в квартирі, належній позивачці.

Відповідно до акту про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є обєктами їх права власності від 06 червня 2017 року № 3 в квартирі АДРЕСА_2 фіктично проживає одна особа ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду, що бувають вдома у ОСОБА_2, позивачка з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах до травня 2016 року. Приблизно в травні 2016 року ОСОБА_3 виїхав з квартири, забрав свої речі і з того часу в квартирі не проживає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не є власником вказаної квартири, проте зареєстрований. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачкою прав власника цього житла.

Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64, 88, 212-215, 223-236, 2694 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_6