Справа №339/189/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Бойко Н.З.

з участю представника позивача-адвоката ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 120000.00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вироком Болехівського міського суду від 06.03.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному заподіянні йому легких тілесних ушкоджень, що викликало короткочасний розлад здоровя 01 січня 2017року на подвір"ї кафе "Смачно" в м.Болехові на святкуванні дні народження свого друга.

В момент отримання тілесних ушкоджень переніс значний фізичний біль, пережив емоційний страх, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження гідності, тривоги, страху за своє здоровя. Перенесена травма призвела до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін, досі відчуває почуття приниженої гідності, репутації. Наслідки події, що сталася потягли за собою нераціональне витрачення життєвого часу (лікування, проведення правових заходів), був принижений його авторитет, як приватного підприємця так і по місцю роботи - ПАТ "Шкіряник", де він працює майстром.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та додатково зазначив, що позивач і на даний час почуває себе приниженим, а також відчуває швидку втомлюваність, невпевненість в собі, тривогу з приводу майбутнього. Був змушений неодноразово відлучатися з роботи на виклики до слідчого та надавати пояснення на роботі щодо такого відлучення.

Відповідач позовні вимоги визнав частково в сумі 3000грн. та пояснив, що він перебував на святкуванні дні народження в кафе "Смачно", де також був і позивач зі своєю компанією. При цьому, ОСОБА_3 вів себе агресивно, принижував його, називаючи себе "мільйонером", а "він є ніхто", погрожував йому. Тому він не стримався та наніс першим удари. Приходив до позивача, хотів залагодити конфлікт, проте отримав від нього відповідь: "зустрінемось в суді". На даний час ніде не працює та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено , що згідно з вироком Болехівського міського суду від 06.03.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за те, що він 01.01.2017року о 23 год., перебуваючи на подвірї кафе «Смачно» в м.Болехів по вул. Стрийська, 13а в в ході сварки з ОСОБА_3 на ґрунті неприязних відносин, умисно наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя. При цьому, спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця, садна з травматичним набряком мяких тканин в ділянці обличчя, перелом кісток носа без зміщення з незначним однобічним порушенням функції носового дихання, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоровя.

Конституція України визначає життя і здоров'я людини найвищою соціальною цінністю (ст.3).

Частиною 4 ст.61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (ст.ст.16, 1168 ЦК України).

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Моральна шкода відшкодовується одноразово, незалежно від майнової шкоди та не пов'язана із розміром цього відшкодування (ст.23 ЦК України). Також враховується інтенсивність і тривалість психічних переживань особи, характер негативних наслідків, заподіяних злочином.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.3 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 постанови).

Оскільки тілесні ушкодження позивач отримав внаслідок злочинних дій відповідача, то він має право на відшкодування моральної шкоди.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

З позовної заяви ОСОБА_3 та його представника в суді вбачається, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 йому завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, психологічному дискомфорті, необхідності, з урахуванням його соціального статусу, як приватного підприємця та працівника ПАТ "Шкіряник" пояснювати відлучення від роботи згідно викликів слідчого під час кримінального провадження.

При цьому, представник позивача вказував, що йому невідомо чи проходив лікування з приводу отриманих травм ОСОБА_3 в лікарні і такі дані в матеріалах спрпви відсутні.

На думку суду, визначений позивачем розмір компенсації на відшкодування моральної шкоди - 120000грн. є надто завишеним та в повній мірі не відповідає обставинам справи, характеру протиправного діяння, а саме, вчинення кримінального правопорушення, яке класифікується, як невеликої тяжкості, і призвело до короткотривалого розладу здоров»я, а саме, синця та садна в ділянці обличчя, перелому кісток носа без зміщення.

З урахуванням викладеного, виходячи з принципу справедливості, виваженості та розумності суд приходить до висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка виразилася у вчиненні відносно нього кримінального правопорушення, що викликало моральні та душевні страждання, безпорадність в протидії злочину, хвилювання та відчай. Проте, враховуючи вимоги розумності і справедливості, вважає що розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.23 ЦК України, виходячи з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, ступеня вини ОСОБА_2, його матеріального стану ( має на утриманні трьох неповнолітніх дітей) повинен становити 7000 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

В даному спорі судові витрати становлять: витрати на правову допомогу. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Пунктом 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу містяться: договір-доручення від 07.06.2017року про надання правової допомоги та представлення інтересів, посвідчення адвоката та квитанція на суму 2500грн. і саме таку суму позивач просив стягнути з відповідача, як судові витрати.

А його представник ОСОБА_1 пояснював, що у вказану суму входить складання позовної заяви та участь представника в судових засіданнях.

При цьому, розрахунок витрат на правову допомогу в матеріалах справи відсутній.

Разом з тим, у вказаній квитанції зазначено, що сума 2500грн. сплачена ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 07.02.2017року, тобто коли ще цивільний позов не був пред"явлений і проводилося досудове слідство в кримінальному провадженні, оскільки вирок постановлено судом тільки 06.03.2017 року і згідно якого відповідач сплатив позивачу 2400 грн. судових витрат.

Враховуючи ті обставини, що позивачем не представлено доказів того скільки часу витрачено адвокатом і скільки оплачено за послуги, які стосувалися складання позовної заяви та участі в судових засіданнях, а акт виконаних робіт відсутній, тому належний розмір компенсації розраховується відповідно до часу, зафіксованого у журналі судових засідань.

Із журналів судового засідання встановлено, що безпосередньо у суді адвокат ОСОБА_1, як представник ОСОБА_3, приймав участь у судових засіданнях 19.06.2017року -8 хвилин 40сек. та 04.07.2017року - 24хв.05 сек., всього 33хв. (а.с.153).

Положення ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачають розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено з 1 січня календарного року, за годину участі особи , яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 травня 2016 року по 30 листопада 2016 року складав 1450 грн., з 01 грудня 2016 року по 31 грудня 2016 року 1600 грн., а Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01травня 2017 року визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 1684 грн.

Тобто, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, надану безпосередньо у суді адвокатом ОСОБА_1 складає: 1684х40/100/60х 33= 370 грн.

За змістом ч.3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При таких обставинах, враховуючи і те, що позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь ОСОБА_3 слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 370 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється позивач у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому його необхідно стягнути з відповідача на користь державного бюджету.

На підставі наведеного, ст. 15,23,1167 ЦК України, керуючись ст.3,10, 15,59,60, 208, 212, 215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3:

- 7000 (сім тисяч) грн. - моральної шкоди.

- 370 грн. витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 640 (шістсот сорок) грн. на розрахунковий рахунок за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача:820019, рахунок отримувача:0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Якщо особи, які брали участь в справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.