Дата документу 26.05.2017
Справа № 334/9015/16-ц
Провадження № 2/334/1405/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючою - судді Добрєва М.В.,

при секретарі - Матвієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та від імені недієздатної, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Запорізької міської Ради по Дніпровському району про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, вказала, що 10.01.2016 року померла ОСОБА_4, яка залишила заповіт на користь позивача, ОСОБА_1, та відповідача, ОСОБА_3, на все належне майно, що буде належати їй на час смерті, в рівних частках кожній, з покладенням обов`язку надати право довічного проживання та користування житловим будинком № 17 по вул. Цілинній в м. Запоріжжі Рябоволенко ОСОБА_5, опікуном якої вона є. Після смерті ОСОБА_4 спадщину яка складається з 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями № 17 по вул. Цілинній у м. Запоріжжі та земельна ділянка, площею 5.19 га, кадастровий номер :10:001:1263, яка розташована на території Долинської сільської ради, Запорізького району Запорізької області прийняли позивач та її підопічна, ОСОБА_2 Водночас, оформити спадщину в позасудовому порядку позивач оформити не має можливості у зв`язку з чим позивач звернулась до суду, просила її вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, надала суду пояснення аналогічні тим, що містяться у позовній заяві, просила вимоги позивача задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про день і час судового засідання була повідомлена належним чином, направила до суду заяву з проханням слухати справу в її відсутність, позов визнала і не заперечувала проти його задоволення.

Представник органу опіки та піклування Запорізької міської Ради по Дніпровському району проти позову не заперечувала, просила розглянути справу на розсуд суду, враховуючи інтереси недієздатної.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, взявши до увагу письмову заяву відповідача про визнання нею позову, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але відсутній оригінал правовстановлюючого документу або в силу об'єктивних причин спадкодавець не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.

Судом встановлено, що 10.01.2016 року померла ОСОБА_4. ОСОБА_4 залишила заповіт на користь позивача, ОСОБА_1, та відповідача, ОСОБА_3, на все належне майно, що буде належати їй на час смерті, в рівних частках кожній, з покладенням обов`язку надати право довічного проживання та користування житловим будинком № 17 по вул. Цілинній в м. Запоріжжі Рябоволенко ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли: позивач, ОСОБА_1 як спадкоємиця за заповітом та недієздатна ОСОБА_2, як спадкоємиця за законом в порядку ст. 1241 ЦК України. Відповідач, ОСОБА_3, спадщину не прийняла. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи, копія якої наявна у справі, досліджена судом і містить: копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії 1-ЖС № 343000 від 11.01.2016 року, копію заповіту від 07.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий номер 5729, копію рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.03.1994 року по справі № 2-847, копію рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.04.2016 року по справі № 334/1770/16-ц. До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 увійшло наступне нерухоме майно: 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями № 17 по вул. Цілинній у м. Запоріжжі та земельна ділянка, площею 5.19 га, кадастровий номер :10:001:1263, що розташована на території Долинської сільської ради, Запорізького району Запорізької області.

Судом встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку посвідченого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою 17.05.1978 року будинок № 17 по вул. Цілинній у м. Запоріжжі належав ОСОБА_7, чоловіку ОСОБА_4

28.02.1993 року ОСОБА_7 помер. Заповіту не залишив. Спадкоємцями після його смерті стали: дружина, ОСОБА_4, син, ОСОБА_8 та донька, ОСОБА_2, які спадщину, як спадкоємці першої черги за законом прийняли всі у рівних частках. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21.06.1994 року виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-1415 зареєстрованого у встановленому законом порядку в ОП ЗМБТІ, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_2 належить по 1/3 частині вищевказаного будинку.

16.07.2015 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 331650. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла 1/3 частина будинку з господарськими спорудами і будівлями № 17 по вул. Цілинній у м. Запоріжжі яка належала ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.06.1994 року. Заповіту ОСОБА_8 не залишив. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті стала його мати, ОСОБА_4, яка спадщину прийняла в порядку ст. 1268 ЦУК України, оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом з сином, у встановлений законом строк від спадщини не відмовилась. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, ОСОБА_4 спадщину прийняла але не оформила. Отже, на час смерті ОСОБА_4 їй належали 2/3 частини вищевказаного будинку, з них, 1/3 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.06.1994 року в порядку спадкування після смерті, чоловіка, ОСОБА_7 та 1/3 частина в порядку спадкування після смерті сина, ОСОБА_8, яку вона не оформила.

Після смерті ОСОБА_4 належні їй 2/3 частини вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями розподілились порівну між двома спадкоємцями: 1/3 частина будинку залишилась як спадкоємиці, що прийняла спадщину з заповітом, ОСОБА_1, з покладенням на неї обов`язку надати право довічного проживання та користування житловим будинком № 17 по вул. Цілинній в м. Запоріжжі її підопічній, ОСОБА_2 та 1/3 частина цього ж будинку залишилась як спадкоємиці за законом, в порядку ст. 1241 ЦК України (обов`язкова частка) ОСОБА_2.

Судом встановлено, що земельна ділянка, кадастровий номер: :10:001:1263, площею 5.19 га, яка розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва щодо якої позивачем також заявлено позовні вимоги належала на праві приватної власності ОСОБА_4 що підтверджується державним актом від 15.04.2002 року серїї ІІ ЗП № 012603.

Позивач, ОСОБА_1, успадкувала, як спадкоємиця за заповітом ? частину вищевказаної земельної ділянки, а ОСОБА_2 успадкувала як спадкоємиця за законом, в порядку ст. 1241 ЦК України (обов`язкова частка) ? частину цієї ж земельної ділянки.

Судом встановлена неможливість позивача та її підопічної оформити спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4 в позасудовому порядку, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу, ОСОБА_9, від 23.12.2016 року за №677/02-31, якою позивачу, ОСОБА_1, що діє особисто та від імені та в інтересах недієздатної, ОСОБА_2, було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує склад спадкового майна та наявності помилок в документах, що підтверджують право власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок № 17 по вул. Цілинній у м. Запоріжжі - свідоцтво про право на спадщину від 21.06.1994 року на підтвердження факту належності майна спадкодавцю. ОСОБА_4 прийняла але не оформила спадщину після смерті свого сина, ОСОБА_8 В державному акті про право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 012603 зазначено, що він виданий Запорізькою районною державною аміністрацією Запорізької області 15.04.2002 року, № ділянки 661, а у витягу з Державного земельного кадастру зазначена дата видачі державного акту як 15.04.2003 року, замість правильної 15.04.2002 рік, проте вказані обставини не є перешкодою для задоволення вимог позивача. Беручи до уваги, наявність у позивача та її підопічної права на спадкування після смерті ОСОБА_4, своєчасне прийняття ними спадщини, належність майна, щодо якого заявлені позовні вимоги, спадкодавцю, на день її смерті, наявність мотивованої відмови нотаріуса у видачі позивачу та її підопічній свідоцтв про право на спадщину, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, захищає права недієздатної, а обраний позивачем спосіб захисту узгоджується з передбаченим ст. 16 ЦК України та спрямований на захист її прав та прав її підопічної.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК Украины, ст.ст.1216, 1261, 1268, 1269, 1270, 1278, 1279 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/3 частину житлового будинку № 17 з господарськими спорудами і будівлями по вул. Цілинній у м. Запоріжжі в порядку спадкування за заповітом після смерті, 10 січня 2016 року, ОСОБА_4, яка прийняла але не оформила спадщину після смерті, 16 липня 2015 року, сина, ОСОБА_8, за яким на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.06.1994 року виданого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, реєстровий номер № 1-1415 зареєстровано право власності на 1/3 частину вищевказаного будинку.

Зобов`язати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, надати право довічного проживання та користування житловим будинком № 17 по вул. Цілинній у м. Запоріжжі недієздатній, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :10:001:1263, площею 5.1900 гектарів; цільове призначення: 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, землі сільськогосподарського призначення; місце розташування: Запорізька область, Запорізький район, Долинська сільська рада, 661 в порядку спадкування за заповітом після смерті, 10 січня 2016 року, ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/3 частину житлового будинку № 17 з господарськими спорудами і будівлями по вул. Цілинній у м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті, 10 січня 2016 року, матері, ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :10:001:1263, площею 5.1900 гектарів; цільове призначення: 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, землі сільськогосподарського призначення; місце розташування: Запорізька область, Запорізький район, Долинська сільська рада, 661, в порядку спадкування за законом після смерті, 10 січня 2016 року, матері, ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Добрєв М. В.