Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 320/8445/15 Головуючий у 1 інстанції Горбачова Ю.В.
Пр. № 22-ц/778/3197/17
УХВАЛА

14 липня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя-доповідач апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, за якою не може бути відкрито апеляційне провадження з наступних підстав.

При подачі вищезазначеної апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено 22.11.2016 року за відсутності заявника. Апеляційну скаргу направлено поштою до суду першої інстанції лише 30.06.2017 (конверт а.с. 200), тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 подала клопотання про поновлення строку, в якому просила визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду першої інстанції.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що про оскаржуване рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 дізналася лише 22.06.2017 року під час ознайомлення з матеріалами вищезазначеної цивільної справи, крім того зазначила, що матеріали цієї справи не містять доказів особистого отримання нею копії оскаржуваного рішення суду.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними і повязані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обовязків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Вказані ОСОБА_2 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки та суперечать матеріалам цієї справи.

З матеріалів справи вбачається, що ще 10.01.2017 року ОСОБА_2 отримала копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про отримання (а.с. 167).

При вищевикладених обставинах, вказані заявником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки, тому визнані неповажними.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України заявнику необхідно розяснити, що вона вправі у тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали звернутися до апеляційного суду Запорізької області із зазначенням інших поважних причин для поновлення строку.

Крім того, ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги не сплатила судовий збір проте, подала клопотання про відстрочку або розстрочку, зменшення чи звільнення її від сплати судового збору, яку обґрунтовує тим, що вона на теперішній час працює у бюджетній установі та має не велику заробітну плату, має утримання за раніше ухваленими рішеннями на користь держави та банківської установи, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

В обґрунтування свого вищезазначеного клопотання ОСОБА_2 надає копію довідки з місця роботи та копії квитанції про плату комунальних послуг.

Разом із тим, в апеляційній скарзі зазначає що має на утриманні неповнолітню дитину проте, ніякої інформації щодо отримання догоду у вигляді аліментів не зазначає.

В силу вимог ст. 82 ч. 3 ЦПК України, ст. 8 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити від сплати судового збору на підставі, зазначеній у ч. 1 ст. 82 ЦПК України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно із ст. 82 ч. 1 ЦПК України, ст. 8 ч. 1 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Скрутне матеріальне становище це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

На підтвердження доводів щодо незадовільного майнового стану мають бути надані докази про неспроможність сплатити судові витрати на момент подачі апеляційної скарги.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім"ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Саме ж клопотання про неспроможність сплатити судовий збір та вищенаведені надані до неї документи, самі по собі не можуть слугувати доказом про скрутний майновий стан ОСОБА_2 на момент подачі апеляційної скарги, а тому є недостатніми для вирішення апеляційним судом питання про відстрочку або розстрочку, зменшення чи звільнення останньої від сплати судового збору за подачу до апеляційного суду вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.

З 1 вересня 2015 року згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22.05.2015 року починають діяти нові ставки для сплати судового збору.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. п.п.1 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору в редакції, що діяла на момент подачі уточненого позову від 15.01.2016 року (а.с. 42-44) до суду першої інстанції становила 1,5% ціни позову (12219,72 грн.) але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн.)

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при подачі апеляційної скарги на рішення суду сплачується 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (1378 грн.), тобто 1515,80 грн.

Отже, ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1515,80 грн. на вказаний розрахунковий рахунок.

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг є: банк одержувача: ГУДКСУ в Запорізькій області, одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, код одержувача (код за ЄДРПОУ): 38025409, код банку одержувача (МФО): 813015, рахунок одержувача: 0007, призначення платежу: судовий збір, код суду 02891457, ст. 4 ч. 2 п. 1 п.п. 9 Закону України «Про судовий збір».

При вищевикладених обставинах, керуючись ст. ст. 121, 294, 297 ЦПК України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати заявнику строк

- пять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 1515,80 грн. зі сплатою на вказані реквізити, або інші відповідні документи на підтвердження свого скрутного майнового стану на момент звернення до суду з апеляційною скаргою (довідку з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2016-2017 роки, на підтвердження відсутності в апелянта інших доходів, окрім заробітної плати, та, зокрема на підтвердження відсутності доходів в апелянта у вигляді аліментів, тощо)

- тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року у цій справі, в межах строку, встановленого судом

попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_4 ОСОБА_1