Номер провадження: 22-ц/785/3963/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її неповнолітнього сина ОСОБА_6, законним представником якого є ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування та РСКП Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її неповнолітнього сина ОСОБА_6, законним представником якого є ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування та РСКП Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

В судовому засіданні представником ОСОБА_4 ОСОБА_7, було заявлено клопотання про зупинення провадження по даній справі, посилаючись на те, що у провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. перебуває цивільна справа № 495/1147/17 за позовом ОСОБА_4 до ВАТ «ім. 28 Червня» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору найму житлового приміщення, що підтверджується копією ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2017 року.

Відповідач вважає, що від вирішення цивільної справи № 495/1147/17 за позовом ОСОБА_4 до ВАТ «ім. 28 Червня» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору найму житлового приміщення залежить правильний розгляд цивільної справи №495/5269/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5О та її неповнолітнього сина ОСОБА_6, законним представником якого є ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування та РСКП Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський РАЙБУДГОСП» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2017 року клопотання представника ОСОБА_4 про зупинення провадження по справі задоволено, провадження у цивільній справі № 495/5269/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її неповнолітнього сина ОСОБА_6, законним представником якого є ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування та РСКП Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський райбудгосп» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири зупинено до закінчення розгляду Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області цивільної справи № 495/1147/17 за позовом ОСОБА_4 до ВАТ «ім. 28 Червня» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору найму житлового приміщення та набрання законної сили рішення у цій справі.

Вважаючи ухвалу суду незаконною ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2017 року, провадження по справі відновити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.2 п.4 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п. 4 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Задовольняючи клопотання представника ОСОБА_4 про зупинення провадження суд передчасно та помилково дійшов зазначеного висновку .

Із матеріалів справи вбачається, що в провадженні Білгород-Дністровського суду знаходиться цивільна справа №495/5269/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її неповнолітнього сина ОСОБА_6, законним представником якого є ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування та РСКП Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський РАЙБУДГОСП» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7, було заявлено клопотання про зупинення провадження по даній справі.

Дане клопотання мотивоване тим, що у провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярського О.О. перебуває цивільна справа № 495/1147/17 за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «ім. 28 червня» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору найму житлового приміщення, що підтверджується копією ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2017 року.

Згідно із положенням ч.3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 Цивільного процесуального кодексу України, суд зобов'язаний зупинити провадження по справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно п.3 ч.1 ст.203 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду справи №495/5269/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її неповнолітнього сина ОСОБА_6, законним представником якого є ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування та РСКП Білгород-Дністровської районної ради «Білгород-Дністровський РАЙБУДГОСП» про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 05.01.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з підстав його фіктивності.

Предметом розгляду справи № 495/1147/17 за позовом ОСОБА_4 до ВАТ «ім. 28 червня» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору найму житлового приміщення є визнання недійсним договору найму житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_2, який був укладений 05.11.2008 року між ВАТ «ім. 28 червня» в особі виконавчого директора ОСОБА_8 та ОСОБА_2.

Оскільки справа № 495/5269/16-ц, і справа № 495/1147/17 стосуються однієї житлової квартири та вирішення даної справи № 495/5269/16- про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири залежить від вирішення справи № 495/1147/17 про визнання недійсним договору найму житлового приміщення, суд вражав клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

В оскаржуваній ухвалі відсутні мотиви з яких суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження по справі, тобто не вказано у чому саме полягає неможливість розгляду цієї справи, до вирішення судом іншої справи.

Відповідно до п. 33 Постанови ПВСУ від 12.06.2009 N «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інтсанції» зазначено - визнаючи наявність передбачених ст. 20 ЦПК України підстав за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з положень ст. 201 ЦПК України та Постанови, необхідними умовами для зупинення провадження по справі є неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, коли в цій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Одночасно, на думку колегії суддів обидві справи є самостійними з різними підставми та предметом спору і рішення по справі № 495/1147/17 ніяким чином не може вплинути на рішення по справі № 495/5269/16-ц, оскільки у будь-якому випадку, не зважаючи на рішення по справі № 495/1147/17, ОСОБА_2 не буде позбавлений права вимагати недійсності правочину та застосування реституції, навіть якщо і припустити, що договір найму жилого приміщення буде визнано недійсним.

Право оскаржувати правочин не стороною правочину чи особою, яка на момент розгляду справи не має речового права щодо предмета спору, викладені у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 р. у справі 6-605цс16, в якій визначено: «оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину на час розгляу справи судом, не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (ч. 3 ст. 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав».

Тому, провадження по справі № 495/1147/17 ніяким чином не повязане ані предметом, ані підставою позову зі справою № 495/5269/16-ц, ніяким чином не впливають одне на одне та не впливають і не можуть вплинути на прийняті по кожній із справ окремо, не можуть звузити чи розширити права сторін чи вплинути на належність сторін як позивача чи відповідача по справі. При цьому зупинення провадження по справі, порушує права ОСОБА_2 на розгляд його справи впродовж розумного строку, оскільки вказана справа (№ 495/5269/16-ц,) була прийнята до провадження внаслідок розєднання в окремі провадження справи 2-3016/11 за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який ним було заявлено ще 26.02.2016 року, однак його позовні вимоги вже більш ніж рік так і залишаються нерозглянутими.

При цьому, характер справи є повязаним з можливістю проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі, у якій він мешкав до порушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 становища, яке існувало до укладення спірної угоди. ОСОБА_2, є інвалідом війни і не має можливості проживати у спірній квартирі, а подальше зупинення провадження по справі призводить до тривалого позбавлення ОСОБА_2 права на житло, яке йому гарантоване Конституцією України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людтни і основоположних свобод (РИМ, 4ХІ.1950), яка згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, коден має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районним судом викладені обставини зясовано неповно, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і направленя справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Клопотання представника ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п. 1 ч.1 ст. 311, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2017 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_10