Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.04.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Придачук О.А.

при секретарі - Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород цивільну справу за позовом ПП"Фанфан" до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ПП "Фанфан" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, який мотивувує тим, що 28 жовтня 2015 року між приватним підприємством «Фанфан» та ОСОБА_1, було укладено договір № 7 про підвищення кваліфікації, згідно якого позивач вчинив комплекс заходів щодо підвищення кваліфікації відповідача. Укладенню договору передувала заява ОСОБА_1 від 27.10.2015 року згідно якої відповідач просила позивача з метою подальшого працевлаштування організувати курси (семінари, тощо) щодо підвищення її кваліфікації. Крім того, згідно даної заяви, відповідач зобов'язувалась після проходження курсів підвищення кваліфікації (професійної підготовки, тощо) оформити трудові відносини з позивачем на строк не менше дванадцяти місяців з моменту підписання наказу про прийняття на роботу. 21.01.2016 року наказом № 11 відповідач була прийнята на роботу до позивача на посаду бармена з окладом згідно штатного розпису. У відповідності до п. 2.6.4. Договору у випадку дострокового (до закінчення терміну, вказаного у п. 2.6 цього Договору) розірвання відповідачем трудових відносин з позивачем з власної ініціативи або у випадках передбачених п. 2-8 ст. 40 КЗпП України, відповідач зобов'язується відшкодувати позивачу повний розмір здійснених позивачем витрат на навчання. У відповідності до п.1 додаткової угоди № 7 від 28.10.2015 року, що є додатком до договору про підвищення кваліфікації № 7 від 28.10.2015 року сторони погодили що вартість навчання по підвищенню кваліфікації складає 9400,00 (Дев'ять тисяч чотириста) гривень. 10.08.2016 року наказом № 37, ОСОБА_1 було звільнення з посади бармена за пунктом 4 ст. 40 КЗпП України. Таким чином, не відпрацювавши дванадцять місяців з моменту прийняття на роботу відповідно до п. 2.6 Договору, відповідач відповідно до п. 2.6.4. Договору зобов'язана відшкодувати позивачу вартість навчання в сумі 9 400,00 гривень.

В судове засідання представник позивача не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи повторно повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила а тому суд, в порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, навчанню ОСОБА_1 передувало подання останньою заяви від 27.10.2015 року до ПП «Фанфан». Відповідно до такої, ОСОБА_1 просила ПП Фанфан із метою її працевлаштування організувати для неї курси (семінари) по підвищенню її кваліфікації, та після проходження таких курсів, зобовязалась оформити трудові відносини не менше ніж на 12 місяців із моменту підписання наказу про прийняття на роботу.

27.10.2015 року між ПП «Фанфан» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договори № 1-3, згідно яких, останні здійснили підвищення кваліфікації (професійної підготовки, навчання, перепідготовки, тощо) майбутніх працівників ПП «Фанфан», зокрема і ОСОБА_1

До початку розгляду справи, представник ПП «Фанфан» в особі ОСОБА_5 надав суду Додатки №2 до Договорів №№ 1 - 3 від 27.10.2015 року стосовно вартості послуг та порядку розрахунків на виконання вимог п. 3.1. даних Договорів. Згідно розписки від 11.01.2016 року ОСОБА_2 отримав оплату за Договором № 1 від 27.10.2015 року в повному обсязі у сумі 16000,00 гривень. ОСОБА_3 розпискою від 14.01.2016 року підтвердила, що отримала оплату за Договором № 2 від 27.10.2015 року в повному обсязі у сумі 20900,00 гривень. Також, ОСОБА_4 своєю розпискою від 11.01.2015 року підтвердила, що отримала оплату за Договором № 3 від 27.10.2015 року в повному обсязі у сумі 29300,00 гривень.

Зазначені розписки доводять той факт, що треті особи, які здійснювали підвищення кваліфікації майбутніх працівників за завданням ПП «Фанфан», отримали повний розрахунок за виконану роботу та претензій до замовника не мають.

За правилами частин 1-3ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Як зазначено в ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, ч. 1ст. 12 ЦК України.

Виходячи із загальних положень ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Бажаючи реалізувати власні наміри, 28.10.2015 року між ПП «Фанфан» та ОСОБА_1 укладено Договір № 7 про підвищення кваліфікації. Та у п.2.6.4. зазначено, що у випадку дострокового (до закінчення терміну вказаного у п.2.6.) розірвання ОСОБА_1 трудових відносин із ПП «Фанфан» із власної ініціативи або у випадках передбачених пунктами 2, 3, 4, 5, 7 і 8 ст. 40 КЗпП України та п. 2 ст. 41 КЗпП України, ОСОБА_1 зобовязується відшкодувати ПП «Фанфан» повний розмір здійснених останнім витрат на навчання. Пунктом 3.3. передбачено, що звільнення ОСОБА_1 є юридичним фактом, який породжує цивільно-правові обовязки у ОСОБА_1 стосовно відповідного відшкодування витрат ПП «Фанфан» по оплаті за підвищення кваліфікації (професійну підготовку, навчання, перепідготовку, тощо).

На виконання вимог п. 2.3. Договору між ПП «Фанфан» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 7 від 28.10.2015 року, згідно якої сторони погодили навчання, оплата якого здійснюється на умовах та у порядку, визначеному Договором про підвищення кваліфікації. Забезпечує навчання ПП «Фанфан», вартість навчання становить 9400 гривень.

Як передбачено ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до наказу №11 від 21 січня 2016 року ПП «Фанфан», починаючи з 21.01.2016 року ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду бармена.

Проте, наказом №37 від 10 серпня 2016 року ПП «Фанфан» звільнило ОСОБА_1 з посади бармена на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України у звязку із прогулом без поважних причин, починаючи з 08.08.2016 року по 10.08.2016 року.

Як зазначено у ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що, звичайно, ставляться.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання),ст. 610 ЦК України.

Із цього слідує, що ОСОБА_1 у супереч вимог п. 2.6. Договору про підвищення кваліфікації, пропрацювала у ПП «Фанфан» менше 12-ти місяців із моменту підписання наказу про прийняття її на роботу, що свідчить про порушення взятих на себе зобовязань. А тому, для ОСОБА_1 наступають цивільно-правові наслідки, що передбачені у Договорі про підвищення кваліфікації.

У силу вимог ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Оскільки, ОСОБА_1 порушила, вимоги Договору про підвищення кваліфікації, то у звязку із цим у ПП «Фанфан» виникло право на звернення до суду за захистом свого майнового права, шляхом відшкодування витрат (збитків) понесених на навчання ОСОБА_1

Враховуючи наведені обставини, які вказують на обґрунтованість позовних вимог, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1378,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 224, 226-228, 232, 233, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (88000 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства «Фанфан» (88000 м. Ужгород, вул. Корзо, 17, код ЄДРПОУ - 36600493) суму боргу у розмірі 9400,00 (Девять тисяч чотириста) гривень та 1378,00 грн. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_6