Справа №203/6004/16-ц
Провадження №2/0203/354/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Пята дніпровська державна нотаріальна контора, Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за правом представлення,

у с т а н о в и в:

19 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Пята дніпровська державна нотаріальна контора, Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за правом представлення. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач доводиться онуком ОСОБА_4 (від першого шлюбу). Матері відповідачів, ОСОБА_5 (друга дружина ОСОБА_4С.), належала ? частина квартири АДРЕСА_1. У квітні 2014 року остання померла, після чого відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги стали її чоловік (ОСОБА_4С.) та діти (відповідачі), які вчасно звернулися до нотаріуса з відповідними заявами про прийняття спадщини (по 1/6 частині кожний). У грудні 2014 ОСОБА_4, не встигнувши отримати свідоцтво про право на спадщину, помер. Оскільки матір позивача (дочка ОСОБА_4 від першого шлюбу) померла до смерті ОСОБА_4, позивач має право на спадщину після смерті ОСОБА_4 за правом представлення. Правовстановлювальний документ на спадкове майно відсутній, що позбавляє позивача оформити спадкові права у позасудовому порядку. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про визнання за ним права власності на 1/6 частину спадкової квартири за правом представлення після смерті ОСОБА_4 (а.с.а.с. 3 10, 27, 151, 152...).

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов у повному обсязі, а відповідачі заперечували проти його задоволення.

Представники третіх осіб до суду не зявилися, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності (а.с.а.с. 52, 84).

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач доводиться онуком ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (дівоче прізвище Диженко) ОСОБА_6, які перебували у шлюбі від 03.10.1959 року (а.с. 11).

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від шлюбу мали дочку ОСОБА_7 (після укладення шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_8 (матір позивача) (а.с.а.с. 13, 14).

03 серпня 1988 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було розірвано (а.с. 12).

24 вересня 1988 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_9 (матір відповідачів), яка від попереднього шлюбу мала двох синів відповідачів (а.с.а.с. 16, 95-звор.).

01 листопада 1996 року ОСОБА_5 та її син (ОСОБА_2О.) у порядку приватизації набули право власності (по ? частині) на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 18, 146).

07 березня 1998 року матір позивача, ОСОБА_10, померла (а.с. 15).

17 листопада 2006 року ОСОБА_4 склав заповіт на все своє майно на користь позивача (а.с. 116-звор.).

26 квітня 2014 року матір відповідачів, ОСОБА_5, померла (а.с. 17).

04 липня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини, ОСОБА_5 (а.с. 89-звор.).

25 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_5 (а.с. 94).

Близько 02.12.2014 року дід позивача, ОСОБА_4, помер (а.с. 20).

19 грудня 2014 року позивач звернувся до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 100).

16 липня 2015 року та 27.08.2015 року позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за яким набув право власності на частку спадкового майна ОСОБА_4 (1/3 частина квартири АДРЕСА_2, самохідне судно, грошовий вклад) (а.с.а.с. 135-звор., 136, 139-звор.).

20 квітня 2016 року постановою Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спірної квартири у звязку з ненаданням правовстановлювального документа (а.с. 143).

14 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Пятої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_5 (а.с. 97).

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності зі статтею 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ураховуючи зміст приведених норм, суд доходить висновку про те, що після смерті ОСОБА_5 (матері відповідачів) залишилося три спадкоємці її майна за законом ОСОБА_4 (її чоловік та дід позивача) та відповідачі (її сини) (кожний по 16/ частині).

За правилами, встановленими частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав нотаріусу відповідну заяву.

ОСОБА_4 та відповідачі протягом шести місяців після смерті ОСОБА_5 звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, отже, у розумінні закону, прийняли спадщину.

Частиною першою статті 1266 ЦК передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки дід позивача (ОСОБА_4С.) після смерті дружини (ОСОБА_5В.) прийняв спадщину, але не встиг оформити спадкові права через смерть, а спадкоємець першої черги ОСОБА_10 (його дочка і матір позивача) померла до відкриття спадщини, то за правилами статті 1266 ЦК позивач набув статус спадкоємця за правом представлення.

За змістом пункту 1 частини другої статті 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки позивач прийняв спадкове майно після смерті діда і є спадкоємцем за правом представлення.

У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів у рівних частках підлягає стягненню компенсація судових витрат позивача (по 261,00 грн.) (а.с. 30).

Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Пята дніпровська державна нотаріальна контора, Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно у порядку спадкування за правом представлення задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_4, який помер близько 02 грудня 2014 року, на 1/6 частину квартири АДРЕСА_3 загальною площею 48,1 м2, житловою площею 29,2 м2.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) компенсацію судових витрат у сумі 261,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) компенсацію судових витрат у сумі 261,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 30 червня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян