Справа № 372/933/16-ц Головуючий у І інстанції Мора О. М.
Провадження № 22-ц/780/89/17 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 47 03.07.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючогоБерезовенко Р.В.,
суддівОлійника В.І., Матвієнко Ю.О.,
при секретаріСпеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про оспорювання батьківства,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_6 про оспорювання батьківства, яким обгрунтовував тим, що 10.05.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 року в шлюбі ОСОБА_6 народила дочку ОСОБА_7. 11.03.2016 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано.

Оскільки у позивача є суттєві сумніви з приводу його батьківства відносно ОСОБА_7, які виникли на базі того, що в період шлюбу між подружжям виникали постійні сварки, відповідач обманювала його, пізно приходила додому та до народження дитини і після зустрічалась з іншим чоловіком, з яким проживає і після розірвання шлюбу, він звернувся до суду з відповідним позовом.

Просив виключити з актового запису № 68 про народження, складеного 27 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, відомості про те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Обухів Київської області, громадянин України, є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Обухів Київської області, Україна.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 червня 2016 року позов задоволено.

Виключено з актового запису про народження № 68 про народження, складеного 27 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області відомості про те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець м. Обухів Київської області, громадянин України, є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки міста Обухів Київської області, Україна.

Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і розглянути спір по суті та призначити по справі медико - генетичну експертизу для встановлення кровного споріднення між ним та ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції цим вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що з 10 травня 2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. (а.с. 5).

11 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується наданою суду копією рішення Обухівського районного суду Київської області (а.с. 26).

З копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, Серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, встановлено, що батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_8.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою визнаються доводи позивача про те, що він не є батьком малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, тому дана обставина не підлягає доказуванню.

Проте судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками цивільного процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право в тому числі подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2016 року призначено справі судову медико-генетичну експертизу.

24 квітня 2017 року на адресу Апеляційного суду Київської області надійшли матеріали вказаної справи із висновком експерта в якому зазначено, що вірогідність підтвердження батьківства позивача складає величину не менш ніж 99,99%.

Таким чином, суд першої інстанції не забезпечив наявними у нього процесуальними засобами належного виконання клопотання позивача про призначення експертизи, внаслідок чого усунувся від встановлення обставин, що мають визначальне значення для вирішення справи, не сприяв їх всебічному та об'єктивному з'ясуванню і прийшов до передчасного та помилкового висновку про задоволення позову.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із грубим порушенням та неправильним застосуванням судом норм процесуального та матеріального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки апеляційним судом було безспірно встановлено, що позивач є батьком неповнолітньої ОСОБА_7, а тому його позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Ю.О.Матвієнко

В.І.Олійник