Номер провадження 2/754/4198/17
Справа №754/5485/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2017 року Деснянський районний суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Полярній М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту із майна, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Відділу державної виконавчої служби Деснянського Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - ВДВС Деснянського ГТУЮ у м. Києві) про зняття арешту із майна. У вказаному позові позивач просить скасувати арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1,реєстраційний номер обтяження НОМЕР_1 внесений П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою від 07.11.2007року на підставі постанови АЕ №682215 від 29.10.2007року.

Вказані позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є власником (спадкоємцем) квартири АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва та витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При реєстрації права власності на нерухоме майно позивачу стало відомо про накладений арешт на вищевказану квартиру на підставі постанови державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Серія АА № 879852 від 29.10.2007 року. Вказану постанову було направлено до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, яка внесла реєстраційний номер обтяження НОМЕР_1 від 07.11.2007 року. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Серія АА №879852 від 29.10.2007 року, була винесена державним виконавцем відносно ОСОБА_2 (спадкодавець) в межах ВП №32303665 з примусового виконання виконавчого листа №2-1277 від 11.04.2012 року Деснянського районного суду м. Києва.09.08.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на час виникнення правовідносин), якою було припинено чинність арешту на майно боржника в межах данного виконавчого провадження. 03.04.2017 року позивачем було подано заяву до ВДВС Деснянського ГТУЮ у м. Києвіпро зняття арешту із майна реєстраційний номер обтяження № 5981712 внесений П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою від 07.11.2007 року на підставі постанови АЕ №682215 від 29.10.2007 року. 12.04.2017 року позивачем було подано заяву до ВДВС Деснянського ГТУЮ у м. Києвіпро видачу копії рішення за результатами розгляду заяви від 03.04.2017 року. Під час з'ясування питання підстав накладення арешту на квартиру позивача відповідачем була надана письмова відповідь про те, що матеріали виконавчого провадження ВП №32303665 з примусового виконання виконавчого листа №2-1277 від 11.04.2012 року, що видав Деснянський районний суд м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів в розмірі 114809,70 грн. знищено у зв'язку із закінченням строку його зберігання. Так як наявність обтяження майна позбавляє позивача в повному обсязі реалізувати право власності, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позові.

Представник відповідача ВДВС Деснянського ГТУЮ у м. Києвів судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся завчасно та належним чином. При цьому через загальну канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. В поданій заяві вказав, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження по даній справі у відділі на виконанні не перебуває.

Вислухавши пояснення позивача, ретельно вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні було з'ясовано, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1

Зокрема, вказане підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.09.2016 року у цивільній справі №754/8615/16-ц, яким визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її сестри ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

Як вбачається, з копії витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що було сформоване 31.01.2017 року на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20.09.2016 року по цивільній справі №754/8615/16-ц, право власності на вищезазначену квартиру було зареєстровано за ОСОБА_1

При реєстрації права власності позивач дізналась, про накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 підставі постанови державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Серія АА №879852 від 29.10.2007 року.

Вказану постанову було направлено до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори, яка внесла реєстраційний номер обтяження НОМЕР_1 від 07.11.2007 року.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Серія АА №879852 від 29.10.2007 року, була винесена державним виконавцем відносно ОСОБА_2 (спадкодавець) в межах ВП №32303665 з примусового виконання виконавчого листа №2-1277 від 11.04.2012 року виданого Деснянським районним судом м. Києва.

09.08.2012 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в порядку п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на час виникнення правовідносин), якою було припинено чинність арешту на майно боржника в межах даного виконавчого провадження.

03.04.2017 року позивачем було подано заяву до ВДВС Деснянського ГТУЮ у м. Києвіпро зняття арешту із майна реєстраційний номер обтяження № 5981712 внесений П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою від 07.11.2007 року на підставі постанови АЕ №682215 від 29.10.2007 року.

12.04.2017 року позивачем було подано заяву до ВДВС Деснянського ГТУЮ у м. Києвіпро видачу копії рішення за результатами розгляду заяви від 03.04.2017 року.

Разом з тим, згідно з відповіддю ВДВС Деснянського ГТУЮ у м. Києвівід 12.04.2017 року на виконанні у відділі перебувало ВП №32303665 з примусового виконання виконавчого листа №2-1277 від 11.04.2012 року, що видав Деснянський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів в розмірі 114809,70 грн. 09.08.2012 року державним виконавцем, керуючись п.4 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на той час), винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № ВП 32303665 та зазначено про припинення чинності арешту майна боржника яке було накладено в межах цього виконавчого провадження. Копії постанов направлено сторонам та органу що видав виконавчий документ. Тобто обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було вилучено.

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за фізичною особою «ОСОБА_2» зареєстровано обтяження з реєстраційним номером № 5981712 на підставі постанови АЕ №682215 від 29.10.2007 року.

Згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.10.2007 року вбачається що арешт на майно ОСОБА_2 накладений на підставі виконавчого напису №5242 від 2007 року приватним нотаріусом КМНО Кондратенко О. В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 коштів у розмірі 119 451,15 грн.

У відповідності до п. 9.9. наказу Міністерства Юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5 затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки тому вищевказане виконавче провадження знищено за терміном зберігання. У разі якщо завершене виконавче провадження знищено у зв'язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.Отже, при надходженні на рахунок Деснянського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження за завершеним виконавчим провадженням, виконавець матиме підстави для зняття арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з ч.1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що відповідає конституційному положенню щодо обов'язковості виконання судових рішень на всій території України (ст. 124 Конституції України).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 60 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до положень ст. 37, ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення. У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно п. 9.9. Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Таким чином, враховуючи, що знищено може бути лише закінчене (завершене) виконавче провадження, за яким припиняється чинність арешту, то постанова про накладення арешту та заборони на відчуження майна повинна бути скасована, а майно звільнено з-під арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 державним виконавцем не знято.

Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, оскільки накладення арешту на майно перешкоджає позивачці ОСОБА_1, як спадкоємцю першої черги за законом, здійснити право користування та розпорядження цим майно, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1,реєстраційний номер обтяження НОМЕР_1 внесений П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою від 07.11.2007 року на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві АЕ №682215 від 29.10.2007року.

Судові витрати по справі компенсуються за рахунок коштів з державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва, через Деснянський районний суд міста Києва, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: