МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________
Пр. №2/521/1346/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Тищенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,

встановив:

У грудні 2015року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, уточненим у подальшому до ОСОБА_5, посилаючись на те, що з відповідачкою у справі він з 2006року по 2012рік перебував у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 Позивач зазначав, що він з відповідачкою проживав у належній йому на праві власності квартирі, де було зареєстровано дитину. У 2012році сторони припинили відносини та стали проживати окремо. Син залишився проживати з батьком. Позивач стверджував, що з 2012року відповідачка з сином не спілкується, матеріальної допомоги не надає, дитина знаходиться повністю на його утриманні. Вказував, що мати дитини не займається вихованням дитини та ним не цікавиться. Вважає, що ставлення відповідачки до рідної дитини суперечить загальносвітовим нормам моралі та вимогам ст.150 СК України, у зв'язку з чим позивач просив суд на підставі ст.164 СК України позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі 3000,00 грн., щомісячно з 11 грудня 2015 року до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, стягнути з відповідачки на його користь додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 2000,00 грн. щомісячно та допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення з відповідачки аліментів.

Позивач та його представник, діючий за ордером та угодою від 12 січня 2016 року у судове засіданні за не з'явилися, надали заяву про підтримання позовних вимог та просили суд розглянути справу за їх відсутністю (а.с.28,29,92).

Відповідачка та її представник, діючий за довіреністю від 05 вересня 2016 року у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, надали заяву про слухання справи за їх відсутністю та просили суд винести рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Раніше надали заперечення на позов (а.с.206).

Представник органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, діюча за довіреністю від 01.03.2017р. у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с.199).

16 лютого 2016 року, на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси про витребування доказів від 12 січня 2016 року, через канцелярію до суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, згідно якого останній вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.47).

Заочним рішенням Малиновського районного суду від 24 березня 2016 року ОСОБА_5, відповідачка у справі була позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.101-102).

Ухвалою суду від 26 вересня 2016 року за заявою відповідачки ОСОБА_5, заочне рішення Малиновського районного суду від 24 березня 2016 року було скасоване і справа була призначена до розгляду (а.с.130).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає що в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

У відповідності до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.18).

Згідно довідки Посольства України в соціалістичний республіці В'єтнам №6151/14-564-0677/1 від 27 лютого 2012 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України (а.с.79).

Встановлено, що позивачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 22 квітня 2004 року (а.с.16)

Відповідно до довідки №6107 від 03 грудня 2015року, ОСОБА_4 з 25 квітня 2008 року, по день зняття з реєстрації 28 серпня 2012 року проживав та був постійно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2(а.с.81).

Згідно довідки (виписки із домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) №6106 від 03 грудня 2015року в зазначеній квартирі станом на 03 грудня 2015 року зареєстровані ОСОБА_4 - з 24 травня 2013року, відповідачка ОСОБА_5 - з 15 жовтня 2010року, та дитина - ОСОБА_3 - з 15 жовтня 2010року(а.с.82).

Рішенням Малиновського районного суду від 23 лютого 2016р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 було визнано особою, яка втратила право користування квартирою АДРЕСА_3

Отже, зазначеним рішенням встановлено, що сторони з лютого 2014р. однією сім'єю не проживають.

Факт не проживання відповідачки за місцем реєстрації підтверджується також актами про не проживання, засвідченими начальником Дільниці №2 КП ЖКС «Хмельницький» (а.с. 83,84,85).

Згідно довідки про зняття з реєстрації місяця проживання від 14 квітня 2016 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішенням Малиновського районного суду від 23 лютого 2016р. була знята з реєстрації (а.с.156).

Відповідачка не заперечувала факт не проживання однією сім'єю з позивачем.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановлено, що з січня 2012року по теперішній час ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, навчається у Навчально-виховному комплексі «Гармонія-ХХІ століття», що підтверджується довідкою Навчально-виховному комплексу «Гармонія-ХХІ століття» НВК» оплату за навчання здійснює позивач (а.с.75).

Відповідно до довідки Навчально-виховному комплексу «Гармонія-ХХІ століття» НВК» №41 від 22 листопада 2016 року щомісячні витрати на дитину для перебування останнього у НВК складають 4000,00 грн. (а.с.143, 153,154-155).

Згідно характеристики, яка видана директором Навчально-виховного комплексу «Гармонія-ХХІ століття» б/н від 03 грудня 2015року за період навчання дитину приводить в школу та забирає батько. Батько цікавиться успіхами сина, систематично відвідує батьківські збори, дослухається до зауважень та побажань вчителя. Від батька дитина отримує багато кохання та уваги та відповідає йому взаємністю (а.с.76).

Крім того, відповідно до відповіді КУ «Дитяча міська поліклініка №7» дитина знаходиться на обліку з 04 травня 2012року, з дитиною на прийомі у лікаря-педіатра та вузьких спеціалістів був присутній батько (а.с.61).

В процесі судового розгляду було встановлено, що відповідачка з лютого 2014року проживає окремо, але за домовленістю сторін, дитина чотири дні на тиждень проживає та знаходиться на утримані батька, позивача у справі, а інші три дні проживає та знаходиться на утримані відповідачки.

Згідно довідки навчально-виховного комплексу «Гармонія-ХХІ століття» №33 від 22 вересня 2016року за період відвідування дитиною дошкільного відділення ОПНВК «Гармонія-ХХІ століття» відповідачка від часу проводила та забирала дитину. Під час навчання дитини у шкільному відділенні закладу, його мати відвідує загальношкільні свята: Перший дзвінок, осінній бал, Свято 8-го Березня тощо (а.с.126).

З змісту висновку про психоемоціальний стан учня 3-А класу навчально-виховного комплексу «Гармонія-ХХІ століття» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження від 16 вересня 2016 року та результатам психодіагностічного дослідження дитини ОСОБА_3 вбачається, що дитина любить обох батьків, вірить їм, бажає, що б вони помирилися, хвилюється за них (а.с.166,188-191).

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, сплачує єдиний податок, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців та витягом з реєстру платників єдиного податку (а.с.182, 183).

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка працює та отримує постійний дохід.

Крім того, з пояснень відповідачки в судовому засіданні вона постійно спілкується з сином, коли він хворіє перебуває з ним у лікарні.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15,16 постанови від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Проте, у своїх поясненнях, відповідачка посилалася на те, що від виконання своїх батьківських обов'язків не ухилялася, виховувала і виховує сина, турбується про нього, виконує обов'язки по його утриманню. За взаємною з позивачем домовленістю дитина три дні на тиждень проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Даний факт не заперечувався позивачем у судовому засіданні.

Отже, судом встановлено, що сторони на час розгляду справи однією сім'єю не проживають. Дитина проживає за домовленістю сторін чотири дня з батьком, три дні з матір'ю. Батьки разом утримують дитину.

Факт того, що відповідачка приймає участь у вихованні дитини, спілкується та утримує дитину також підтверджується фотознімками, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.118-123).

Згідно з ч.4 ст.19 СК України під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів , які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК ).

При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст.19 СК ).

Відповідно до положень ч.1 ст.11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування мають бути додані документи, зазначені у ч.3 ст.253 ЦПК України.

До висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав прийшов і Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, який дав відповідний висновок №0361/01-20 (а.с.47).

Суд вважає, що обставини, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №0361/01-20 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовується матеріалами справи.

Крім того, з пояснень відповідача в судовому засіданні вбачається, що причиною звернення його до суду була відмова відповідачки дати згоду на виїзд дитини з позивачем у В'єтнам.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка не ухиляється від утримання дитини, оскільки працює, має постійних дохід.

Як було встановлено в судовому засіданні відповідачка також приймає участь в утриманні дитини, коли син проживає з нею, у тому числі купує йому речі, їжу тощо.

За таких обставин, суд вважає, що позивач не надав суду доказів ухилення відповідачки від утримання дитини, а також не надав суду платіжних документів, які підтверджують його витрати на навчання дитини.

Тому підстави для задоволення вимог про стягнення аліментів та додаткових витрат, відсутні.

Таким чином, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі складає 487,20 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст.151, 153, 155, 162, 164,165,166,185 Сімейного кодексу України, ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.М.Сегеда