Єдиний унікальний номер 242/3324/14-ц Номер провадження 22-ц/775/1589/2017
Єдиний унікальний номер 242/3324/14-ц Головуючий у 1 інстанції Черков В.Г.
Номер провадження 22-ц/775/1589/2017 Доповідач Дундар І.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Новосядлої В.М., Хейло Я.В.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області цивільну справу за заявою Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах Держави в особі Селидівської міської ради про визнання спадщини відумерлою, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій вказав, що ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) ДН №024124 в розмірі 4,53 та 0,06 га. 22 лютого 2012 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті спадкове майно не було успадковано. Просили визнати відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 4,53 та 0,06 га, на яку ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) ДН №024124, визнати за територіальною громадою Селидівської міської ради право власності на земельну ділянку (пай) в розмірі 4,53 та 0,06 га вартістю 129781,12 грн..

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2014 року заяву Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Селидівської міської ради про визнання спадщини відумерлою задоволено; визнано відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 4,53 та 0,06 гектар, на яку померлій ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) ДН № 024124; визнано за територіальною громадою Селидівської міської ради право власності на земельну частку (пай) в розмірі 4,53 та 0,06 гектар вартістю 129781,12 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду, постановити нове, яким відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі, оскільки судом порушені норми матеріального та процесуального права, а саме, суд не повідомив її про розгляд справи, не зясував коло спадкоємців, не врахував, що її батько фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор Лушер Н.М. заперечувала проти задоволення скарги.

Інші особи до суду не з`явились.

ОСОБА_1 надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Представник Селидівської міської ради про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином телефонограмою, яка передана 7 вересня 2017 року та зареєстрована в Журналі телефонограм за №4029.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5,59 га, вона померла 22 лютого 2012 року, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з часу відкриття спадщини пройшло більше одного року, ніхто спадщину не прийняв, тому заява підлягає задоволенню.

Але з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо.

На підставі ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст..378 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла 22 лютого 2012 року (арк..спр.20).

Суд першої інстанції з`ясував відомості щодо наявності спадкової справи, але з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (арк..спр.88) не можливо зрозуміти взагалі відносно якої особи надані відомості прізвище, ім.`я та по-батькові спадкодавця зазначені з пропуском букв, що ставить їх під сумнів та робить даний доказ по справі неналежним за змістом ст.58 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не перевірив наявність спадкоємців, які проживали зі спадкодавцем на момент смерті.

З довідки КП «Комунальник» Селидівської міської ради виходить, що разом з ОСОБА_2 на момент її смерті проживав син ОСОБА_3 за адресою м.Селидове вул..Ткаченко, б.20 (арк..спр.40).

Отже, враховуючи наявність спадкоємців, підстави для визнання спадщини відумерлою були відсутні.

Посилання прокурора в запереченнях на апеляційну скаргу є безпідставними.

Дійсно, батько апелянта ОСОБА_3, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 помер 14 грудня 2013 року, до ухвалення рішення по справі, але заява про визнання спадщини відумерлою може бути подана після спливу одного року з часу відкриття спадщини (ч.2 ст.1277 ЦК України).

А рішення суду по даній справі ухвалено 1 грудня 2014 року, тобто даний строк не було дотримано, що також виключає можливість визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що є підставами для скасування рішення в оскаржуваній частині з ухваленням нового про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2014 року скасувати.

В задоволенні заяви Селидівського міжрайонного прокурора в інтересах Держави в особі Селидівської міської ради про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий

Судді: