Справа № 199/719/17
03.07.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретарі Борулько М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 10.08.2016 року о 13:10 год. водій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в районі буд. №22 по вул. Курсантській в м. Дніпрі, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на належний позивачці автомобіль НОМЕР_2, що перебував у нерухомому стані. В результаті ДТП автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, постраждалих немає. Своїми діями відповідач порушив п. 10.9 ПДР України. Вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. І24 КУпАП, повністю підтверджується постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року у справі №202/5527/16-П. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_2, що належить позивачці, завдано механічних пошкоджень, перелік яких зафіксований у довідці ДА1, яка була видана на місці пригоди. Вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3 відповідно до акту виконаних робіт від 16.11.2016 р. №16/11-Т складає 5100.00 гривень, яку позивачка просила стягнути із відповідача на її користь.
Також позивачка ОСОБА_1 просила стягнути із відповідача ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000.00 гривень, оскільки відповідач своїми діями наніс їй сильних душевних страждань, яких вона зазнала через неправильну поведінку відповідача, що знаходився у стані алкогольного спяніння та скоївши зіткнення з її автомобілем, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди і намагався уникнути відповідальності за скоєне ним правопорушення. Виявити особу, що скоїла вказане зіткнення виявилося можливим тільки завдяки оперативній роботі органів поліції, які змогли відповідно до показань свідків, розшукати відповідача та затримати його авто. Весь цей час, як вказала позивачка вона також була змушена самотужки розшукувати винну в ДТП особу в прилеглих дворах та вулицях, самостійно та за власний рахунок ремонтувати свій автомобіль. Подальша зухвала поведінка відповідача і категорична його відмова сплачувати будь-які грошові кошти на ремонт авто ще більше пригнічує її самопочуття, та порушує порядок її звичайного способу життя.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував, про що надав відповідну заяву.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, та через свого представника просив відкласти судові засідання мотивуючи тим, що через хворобу він не має можливості зявитися до суду. Представник відповідача у свою чергу, будучи сповіщеним про час і місце судових засідань, з невідомих причин в судові засідання не зявився. Вищенаведене свідчить про те, що відповідач мав можливість як особисто так і через свого представника брати участь у судових засідання, але не виявив бажання скористатися своїм правом.
З огляду на зазначене, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.08.2016 року о 13:10 год. водій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в районі буд. №22 по вул. Курсантській в м. Дніпрі, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, що перебував у нерухомому стані. В результаті ДТП автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, постраждалих немає. Своїми діями відповідач порушив п. 10.9 ПДР України.
Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року винним у ДТП визнано водія ОСОБА_2, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВВС 090896 ОСОБА_1 є власником автомобіля НОМЕР_2, якому внаслідок ДТП спричинено механічні пошкодження, а вартість відновлювального ремонту згідно акту виконаних робіт від 16.11.2016 р. №16/11-Т складає 5100.00 гривень, що були сплачені ОСОБА_1 на користь ТОВ «Таржет», про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордера №16/11-т.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою.
Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 понесені витрати на проведення відновлювального ремонту належного їй автомобіля НОМЕР_2 згідно акту виконаних робіт від 16.11.2016 р. №16/11-Т в сумі - 5100.00 гривень.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.
За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.
Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, повязаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу і додаткових психічних та фізичних зусиль для ремонту автомобіля та підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди.
Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.
З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь позивачки судовий збір в сумі 1280.00 гривень.
Керуючись ст.ст. 2,10, 11, 57-60, 61, 88, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 23, 625, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4, 5100,00 гривень матеріальної шкоди та 2 000,00 гривень моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 1280,00 гривень витрат по сплаті судового збору, а всього 8 380 (вісім тисяч триста вісімдесят) гривень 00 копійок.
В іншій частині позову, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: