У Х В А Л А

Іменем України

26 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді : Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Мацунича М.В.,

при секретарі: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року у справі за поданням головного державного виконавця міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року подання задоволено, тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заперечуючи ухвалу суду, ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, оскільки вважає її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання та стягнути з міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції на його користь витрати зі сплати судового збору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заявлене подання, суд першої інстанції виходив з доведеності факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішенням .

З таким висновком повністю погоджується і колегія суддів, оскільки він відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань.

Під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Відповідно до ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на момент розгляду судом подання, боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває у заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно належні боржникові від інших осіб.

Встановлено, що постановою головного державного виконавця міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 21.10.2014 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №308/15868/13 від 06.10.2014 року виданий Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 69275,69 грн. (а.с.8).

По даному виконавчому провадженні державним виконавцем винесено постанову від 29.10.2014 року про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.25).

Згідно відповіді користувача бази даних «АІС автомобіль», за боржником ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль марки «Мерседес 140» сильного кольору 1997 року випуску, ДНЗ АО 4999АХ, інше рухоме та нерухоме майно за боржником не зареєстровано (а.с.9,12-22).

Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 29.10.2014 року оголошено розшук майна боржника , а саме даного автомобіля.(а.с.11).

Згідно відповіді державної прикордонної служби України від 07.05.2015року, боржник ОСОБА_1 з початку 2015 року по 20.04.2015 року 9 разів здійснював перетин державного кордону України.

В процесі виконавчого провадження, боржник не виконав свої обовязки і не надав жодних відомостей про свої доходи та майно, яким він володіє, а також про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

Станом на 12.06.2015р.(момент звернення з поданням) боржником не здійснено жодних дій спрямованих на виконання зобовязань, покладених на нього вище зазначеним судовим рішенням і свідомо вчиняються діяння спрямовані на невиконання своїх обовязків у виконавчому провадженні.

До апеляційної скарги боржником також не додано жодних доказів, які б свідчили, що ним з моменту відкриття виконавчого провадження - 21.10.2014 року до даного часу вчинялися будь які дії спрямовані на виконання судового рішення.

З врахуванням вище наведених обставин колегія суддів, приходить до висновку, що матеріалами подання державного виконавця доведено, що боржник ОСОБА_1 свідомо не виконує обовязки боржника, своєю поведінкою ускладнює виконання рішення, за яким відкрито виконавче провадження і уникає виконання своїх зобовязань перед стягувачем, не вчиняє жодних дій спрямованих на виконання рішення, що свідчить про ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. Наведені в апеляційній скарзі доводи повністю спростовуються матеріалами справи, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував закон, а тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись 307, 312, 314, 315, 377-1 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 відхилити .

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :