Справа № 574/263/17 Провадження №2/574/252/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Буринського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 04.01.1999 року померла її прабабуся ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0284666. Після її смерті спадщину прийняв її онук ОСОБА_4 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але юридично не оформив і помер 10.10.2015 року. Після його смерті також відкрилася спадщина, яку вона прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Однак оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі не може, оскільки нотаріус звернув увагу, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), а також у звязку розбіжностями в написанні імені спадкодавця, які містяться в даному сертифікаті на право на земельну частку (пай) та інших документах. Зокрема у свідоцтві про смерть імя спадкодавця записано «Векла», але у вказаному сертифікаті записано як «Фекла». Просила визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та встановити факт належності зазначеного сертифікату спадкодавцю ОСОБА_3.

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, про що повідомила суд письмовою заявою.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомили суд письмово листом.

Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 04 січня 1999 року померла прабабуся позивачки ОСОБА_3, яка мешкала в с. Успенка, Буринського району, Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) у землі, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради, Буринського району Сумської області, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Успенське» розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії СМ №0284666, яку прийняв її онук ОСОБА_4 фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем за законом, але юридично не оформив і помер 10 жовтня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, довідкою ОСОБА_2 сільської ради, сертифікатом на право на земельну частку (пай), свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 (а.с.7-10).

Після смерті останнього також відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло в тому числі, право на вище згадану земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3, яку прийняла ОСОБА_1- позивачка по справі та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, як спадкоємець за законом, що підтверджується копією паспорта позивачки, копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією спадкової справи (а.с.6,12).

Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вище згадане право на земельну частку (пай), оскільки зазначений сертифікат був беззворотньо втрачений, тобто відсутній оригінал правовстановлюючого документу, що також вбачається з розяснення нотаріуса за №675/01-30 (а.с.14).

Крім того, у вище згаданому сертифікаті серії СМ №0284666 в написанні імені спадкодавця допущена помилка, вказано, що сертифікат видано «Лютій Феклі Григорівні», тоді як у свідоцтві про смерть останньої, її імя вірно записано «Векла», що вбачається з копії сертифікату, свідоцтва про смерть спадкодавця.

Аналізуючи вказані обставини, у суду не викликає сумнівів право останньої на вказану земельну частку( пай) так, як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, будучи колишнім членом КСП пенсіонером, відповідно до розпорядженням голови районної державної адміністрації від 22.03.1996 №106, була включена до відповідного списку і їй вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був їй виданий, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0284666.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Так як право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог і необхідності захисту її прав шляхом визнання за нею права на зазначену земельну частку (пай), що було посвідчено за спадкодавцем сертифікатом серії СМ №0284666.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15,60,197,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.529,548,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), Указами Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №66/94 від 10.11.1994 року, Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт про те, що сертифікат серії СМ №0284666 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Успенське» розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий «Лютій Феклі Григорівні» Буринською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 22.03.1996 №106, належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 04 січня 1999 року в селі Успенка, Буринського району, Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), у землі, розташованої на території Клепалівської сільської ради, Буринського району Сумської області, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Успенське» розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій 04 січня 1999 року ОСОБА_3, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0284666, виданого на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 22.03.1996 №106 та було успадковане ОСОБА_4, який помер 10 жовтня 2015 року в м.Буринь Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: