УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед банком за кредитним договором від 29 серпня 2007 року № 0 в розмірі 238 423,01 доларів США, що еквівалентно 2 718 022 грн 31 коп., визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно, виселити та зняти з реєстрації всіх осіб, які проживають за даною адресою, зобов'язати відповідачку передати йому правовстановлюючі документи на предмет іпотеки.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, 9 листопада 2016 року банк оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2016 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2015 року відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції, вірно застосувавши положення ст. 297 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що банк пропустив строк апеляційного оскарження та наведені ним причини його пропуску не свідчать про існування об'єктивних та непереборних труднощів для своєчасної подачі апеляційної скарги.

Колегія погоджується з таким висновком.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду першої інстанції від 17 березня 2015 року банк отримав 24 березня 2015 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення.

Проте апеляційну скаргу на вказану ухвалу було подано лише 9 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах «Олександр Шевченко проти України» (2007) та «Пономарьов проти України» (2008) зазначив, що вирішення питання про поновлення процесуального строку перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Крім того, поновлюючи строк зі спливом значного проміжку часу та після початку виконання рішення суду, суди не повинні мати на меті лише перегляд та нове вирішення справи, оскільки будуть порушені принцип юридичної визначеності та «право на суд» заявника, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми процесуального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта