Справа № 500/2925/17
Провадження № 2/500/2245/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Івановій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання права власності. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що, 30.08.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими по вул.Ізмаїльська, б.28в с.Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований на Бесарабській Товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №022. Позивач відкрито володіє та користуються житловим будинком, проте фактично являючись власником житла, він позбавлений можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, у звязку з чим змушений звернутися до суду.

Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутності.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

За змістом ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 30.08.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими по вул.Ізмаїльська, б.28в с.Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований на Бесарабській Товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №022, згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1купив житловий будинок з надвірними спорудами, розташованими по вул.Ізмаїльська, б.28в с.Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області (а.с.7).

Укладений між сторонами договір зареєстрований представництвом Бесарабської товарної біржі в м. Ізмаїлі 30.08.2002 року за №022. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п. 5 договору, в виконання умов укладеного договору позивачами проведено реєстрацію договору, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, розташований за вказаною адресою. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивач відкрито володіє та користуються придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлений можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений (а.с.7-10).

Відповідно до Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженого наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 582/5773 від 10.07.2001 року не належать до самочинного будівництва. Крім того, згідно листа № 12/5-126 від 23.03.1999 року Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України обєктів, які були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року прийняттю в експлуатацію не підлягають.

Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Приймаючи до уваги, що обидві сторони повністю виконали умови договору купівлі-продажу будинку, зареєстрували його на товарній біржі і відразу ж в КП «Ізмаїльське МБТІ», що не суперечило ч.3 ст.9 ЖК УРСР, а також ту обставину, що відповідачі безумовно визнали позов і їх визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про визнання за позивачем права власності на придбаний обєкт нерухомості.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 158, 174, 197, 208, 209, 212 - 215, 218, 222 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташованими по вул.Ізмаїльська, б.28в с.Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4