РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 року Провадження №2/425/394/17

Справа №425/1371/17

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря Окрошко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилаючись на такі обставини.

Він є власником автомобілю марки MAN F 2000, 1998 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВВС №091538 виданого 28 травня 2008 року ВРЕР м.Лисичанська Луганської області, а також власником напівпричіпу марки VANHOOL 3В0045, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить йому на праві власності про реєстрацію транспортного засобу ВВС №122438, виданого 14.11.2008 року ВРЕР м.Рубіжне Луганської області.

Зазначений автомобіль він передав в управління відповідачу ОСОБА_2 , який 07.10.2008 року скоїв ДТП, в результаті якої його автомобіль з напівпричіпом були ушкоджені. Сума збітку, згідно експертизи, склала 98930 гривень.

Відповідач погодився з сумою збитку, на підтвердження чого склав нотаріально завірену заяву в якій зобов,язався відшкодувати позивачу у повному обсязі спричинену внаслідок дорожно-транспортної пригоди шкоду в розмірі 98930 гривень.

До теперішнього часу відповідач завдану шкоду не відшкодував.

Просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 98930 гривень та моральну шкоду в сумі 3000,00 гривень.

У судове засідання позивач та його представник не з,явилися. Представник позивача надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав, заперечень на позов не надав. Відповідачу було надіслано виклики в судове засідання за адресою, відповідно відомостей адресно- довідкового підрозділу, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.-17), які були повернуті на адресу суду з позначкою « через не запит» (а.с.35-37, 38-40).

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви

про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи без його участі та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за

неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що 11 червня 2009 року відповідач ОСОБА_2 склав та нотаріально завірив у приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (реєстрований номер 1040) заяву, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов,язався до 11.06.2014 року відшкодувати ОСОБА_1 в повному обсязі спричинену внаслідок дорожно- транспортної пригоди, яка склалася з його вини, шкоду у розмірі 98930 гривень (заява- а.с.-43; розписка- а.с.42).

До теперішнього часу грошові кошти не повернуто. Ці обставини не заперечувались відповідачем.

Таким чином , позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд прийшов до наступного.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,відшкодувається особою ,яка її завдала,за наявності її вини,крім випадків .встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами,внесеними згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 25.05.2001 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином,суд приходить висновку ,що діями відповідача позивачу дійсно спричинено моральну шкоду ,яка полягає в стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку із пошкодженням його майна;і вважає необхідним, з урахуванням принципу розумності і справедливості стягнути з відповідача на користь позивача 500 гривень моральної шкоди.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212 215, 224, 225 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 98930 (дев,яносто вісім тисяч дев,ятсот тридцять гривень) 00 копійок - матеріальної шкоди та моральну шкоду у розмірі 500 (пятсот гривень) 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя: В.В. Москаленко