Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 409/236/17
Провадження № 22ц/782/407/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Авалян Н.М.

суддів - Кострицького В.В., Орлова І.В.

за участю секретаря - Подрябінкіна Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 10 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини

встановив

01 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому вказала на те, що з 13 травня 2013 року на підставі рішення суду отримує з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно. З моменту присудження аліментів змінилось матеріальне становище відповідача, який працевлаштувався та має постійний дохід у вигляді заробітної плати, розмір аліментів, який визначений судом декілька років назад на сьогоднішній день є явно недостатнім для утримання дитини. Посилаючись на вказані обставини, просила змінити розмір аліментів та визначити їх у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 10 травня 2017 року позов задоволено. Змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 лютого 2017 року (з дня пред'явлення позову), до повноліття дитини. Вирішено питання про судові витрати.

Відповідач частково не погоджується з рішенням суду та просить його змінити: зменшити розмір аліментів до 1/4 частки, які стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили, а не з моменту звернення позивачки до суду з позовом.

Відповідачкою на доводи апеляційної скарги надані письмові заперечення, в яких вона просить відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду без змін.

В судове засідання сторони не з'явились, що відповідно до частини 2 статті 305 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає апеляційному розгляду справи з огляду на те, що вони належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду відповідно до вимог статті 303 Цивільного процесуального кодексу України, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статі 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач погоджувався на зміну розміру аліментів у розмірі 1/4 частки, посилаючись на те, що він перебуває у цивільному шлюбі, в якому виховує малолітню дитину цивільної дружини, крім того, має батьків-пенсіонерів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позову. Погоджуюсь з розміром аліментів, про які просила позивачка, суд виходив з того, що відповідач працює, не має інших утриманців, яких зобов'язаний утримувати за законом. А також з того, що дитина потребує додаткових витрат на лікування та розвиток.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду не можна, оскільки до них суд дійшов без з'ясування усіх обставин, що мають значення для справи, розглянувши справу у відсутності сторін. Крім того, суд припустився помилки у застосуванні до правовідносин сторін норм матеріального права.

Для забезпечення об'єктивного розгляду справи апеляційний суд, виходячи з положення частини 2 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України дослідив докази, представлені відповідачем, оскільки вони підтверджують обставини, на які відповідач посилався, частково заперечуючи проти позову. Тим самим буде дотримано справедливий баланс у праві надання доказів кожною із сторін.

З представлених відповідачем письмових доказів вбачається, що батьки відповідача за віком є непрацездатними особами. Вказана обставина не була врахована судом першої інстанції, а вона впливає на розмір присуджених судом аліментів, адже відповідно до частини 1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітній син зобов'язаний утримувати непрацездатних батьків.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд виходив з того, що дитина потребує додаткових витрат на лікування та розвиток, але суд не звернув уваги, що законом передбачено окреме стягнення додаткових витрат на дитину.

Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Крім того, суд припустився помилки у визначенні дати, з якої підлягають стягненню змінені аліменти, не звернувши уваги на пункт 23 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 червня 2006 року №3, в якому звернуто увагу судів на те, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З вказаних вище обставин рішення суду в підлягає зміні.

Підсумовуючи наведене, керуючись пунктом 3 частини 1 статті 307, пунктами 1,4 частини 1 статті 309, статтями 313-317, 316, 319, 323-325, 327 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 10 травня 2017 року в оскаржуваній частині змінити:

зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини з 1/3 частки до 1/ 4 частки всіх видів заробітку (доходу);

змінити рішення в частині початкової дати стягнення аліментів з 01 лютого 2017 року та визначити, що аліменти підлягають стягненню з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Авалян Н.М

Судді Кострицький В.В.

ОСОБА_5