АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/2952/17 Головуючий суддя І інстанції Довготько Т. М.
Провадження № 22-ц/790/4399/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді Яцини В.Б.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживачів, визнання недійсним договору споживчого кредиту та розірвання договору побутового підряду,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», ФОП ОСОБА_5, в якому просить суд: визнати недійсним договір споживчого кредиту № ABHORG173180037 від 25.11.2016 року, укладений між позивачем та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК»; розірвати Договір побутового підряду (індивідуальний номер заказу GA00128) від 25.11.2016 року, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_5

В обґрунтування позову зазначила, що 25.11.2016 року між нею та відповідачем ФОП ОСОБА_5 було укладено Договір побутового підряду, індивідуальний номер замовлення GA00128, предметом якого є організація ФОП ОСОБА_5 робіт по виготовленню та передачі у власність позивача ПВХ конструкцій (металопластикових вікон Rotta 4-16-4). Загальна вартість виробів становила 22123,00 гривень. Крім того, 25.11.2016 року позивачем також було укладено Договір споживчого кредиту № ABHORG173180037 з відповідачем ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». Зазначений Договір було укладено нею під впливом обману та навязування послуг. При укладенні ОСОБА_6 кредиту їй була надана інформація, що кредит надається під 0 %, але насправді процентна ставка, з урахуванням щомісячної винагороди ОСОБА_7 виявилася 94,25 %. Через те, що заява Позичальника, довідка та розрахунок були надруковані маленьким шрифтом, вона не мала можливості уважно роздивитись, та прийняти свідоме обмірковане рішення Також, ОСОБА_7 при наданні кредиту, не перевірив її фінансовий стан та не прийняв до уваги її вік та стан здоровя. Згідно графіку погашення кредиту позивач повинна сплачувати банку 901,05 гривень протягом трьох років. Її пенсія становить 1297,00 гривень, до того ж вона є інвалідом третьої групи. Наступного дня після підписання договорів, вона ретельно вивчила їх зміст та зрозуміла, що не має можливості сплачувати кредит. 09.12.2016 року вона направила на адресу ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заяву, в якій зазначила про намір відкликати свою згоду на укладення ОСОБА_6 про надання споживчого кредиту. В заяві позивач також зазначила на те, що згодна сплатити відсотки на період фактичного користування кредитом. 12.12.2016 року зазначена заява була отримана відповідачем ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», проте станом на сьогоднішній день відповіді позивач не отримала. Сума кредиту складає 13283,92 гривень. Зазначена сума коштів позивачем особисто не була отримана, оскільки вони були перераховані на банківський рахунок відповідача ФОП ОСОБА_5 Згідно п.10 Заяви Позичальника № ABHORG173180037 від 25.11.2016 року, сума авансового внеску за Товар становить 9350,00 гривень. У Довідці про умови кредитування, яка була надана позивачу ОСОБА_7 при підписанні споживчого кредиту, сума авансового внеску у розмірі 9350,00 гривень визначена, як перший внесок. Проте, у Графіку погашення кредиту сума 9350,00 гривень відсутня. Тобто, позивач повинен був сплатити суму авансового внеску до того, як банк перерахував кошти у сумі 13283,92 гривень на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_5 З приводу Товару, який позивач повинна була повернути у разі відкликання її заяви, зазначила, що Договір побутового підряду з ФОП ОСОБА_5 був здійснений з використанням нечесної підприємницької практики, оскільки представники ФОП ОСОБА_5 здійснювали періодичні візити до житла позивача, їй була обіцяна знижка в розмірі 25 %, яку так і не надали, а також Кредит повинен був бути наданий на пільгових умовах. Згідно умов ОСОБА_6 побутового підряду, позивач повинна була сплатити вартість виробів у загальному розмірі 22123,00 гривень. Оскільки вартість виробів за ОСОБА_6 сплачена позивачем не повністю, а відповідач ФОП ОСОБА_5 ще не виконав замовлення, тому позивач має право відмовитись від ОСОБА_6, без відшкодування будь яких витрат. Позивач намагалась звернутись до ФОП ОСОБА_5 із заявою про відмову від ОСОБА_6, проте за вказаною у ОСОБА_6 адресою офісу вона не знайшла. 09.12.2016 року позивач направила на адресу ФОП ОСОБА_5 листа про намір розірвати договір, та надіслала його на адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Крім того, виконавець у ОСОБА_6 зазначає на те, що Профіль ПВХ Rotta є річчю, визначеною індивідуальними ознаками, проте документів на підтвердження цього відповідач під час підписання ОСОБА_6 не надав.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживачів, визнання недійсним договору споживчого кредиту та розірвання договору побутового підряду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування скарги зазначила, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права за неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, не надано належної оцінки доказам. Вказала, що ні кредитні кошти, ні товар вона на руки не отримувала. Зауважила, що суддя не звернула увагу на те, що Банк надав їй кредит не переконавшись у тому, що вона сплатила перший внесок у сумі 9350,00 грн., який є невідємною складовою сукупної вартості товару. Стосовно листа ФОП ОСОБА_5 від 23.02.2017 року зазнаила, що завдаток, як вид забезпечення виконання зобовязань, нею не сплачувався, тож відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення предстакника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги у передбачених у ст. 303 ЦПК України межах, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2016 року відповідно до заяви Позичальника № ABHORG173180037, між позивачем ОСОБА_3 з однієї сторони та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» з іншої сторони було укладено Договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Банк надає ОСОБА_3 кредит у розмірі 13283,92 грн., строком на 36 місяців ( з 25.11.2016 року по 24.11.2019 року включно), зі сплатою відсотків у розмірі 0,12 % річних. Єдиноразова винагорода за надання фінансового інструменту становить 510,92 гривень, щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту складає 531,36 гривень, щомісячний платіж у сумі 901,05 гривень, за період сплати з 07 по 11 число кожного місяця .

Пунктом 9 Заяви Позичальника передбачено, що кредит надається Позичальнику на наступні цілі: а) оплати/часткової оплати товару (вікна/двері металопластикові конструкції Rotta 4-16-4 у кількості 2 шт. загальною вартістю 22123,00 гривень) шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_5; б) на сплату страхового платежу у сумі 0,00 гривень на поточний рахунок Страхової компанії «Без страховки»; в) на сплату єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту, розмір якої визначається згідно п. 4 Заяви, шляхом перерахування відповідної суми коштів на рахунок ОСОБА_7.

Відповідно до пункту 10 Заяви, сума авансового внеску за Товар, який сплачується за рахунок власних коштів Позичальника становить 9350,00 гривень.

Як вбачається з пунктів 13 та 15 вищевказаної Заяви, позивач своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», а також погодився з тим, що ця Заява разом із Умовами та правилами, що розміщені на сайті ОСОБА_7, Тарифами складає між позивачем та ОСОБА_7 кредитно заставний договір.

Крім того, судом встановлено, що 25.11.2016 року ОСОБА_3 (Замовник) та ФОП ОСОБА_5 (Виконавець) уклали Договір (індивідуальний номер заказу GA00128), відповідно до умов якого Замовник поручає, а Виконавець зобов'язується організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій по розцінкам Виконавця, а Замовник зобов'язується оплатити та прийняти готові вироби та роботу згідно з умовами даного ОСОБА_6. Загальна вартість виробів становить 22123,00 гривень, завдаток становить 9350,00 гривень (а.с.10-11).

Відповідно до Додатку № 1 до ОСОБА_6, позивач своїм особистим підписом підтвердила, що вона під час укладання договору належним чином повідомлена, що ПВХ конструкції виготовляються з використанням скла, розкроєного під визначений Замовником, індивідуальний розмір. Згідно Додатку № 3 до Постанови КМУ від 19.03.1994 року № 172 затверджений перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню). Відповідно до даного переліку скло, нарізане або розкроєне під розмір визначений покупцем (замовником) не підлягають поверненню. Враховуючи викладене, розірвання договору не допускається. У випадку придбання ПВХ конструкцій у кредит, договір кредиту не підлягає розірванню, допускається дострокове повне погашення кредиту (а.с.12).

Згідно інформації, яка міститься в листі ФОП ОСОБА_5 від 23.02.2017 року, направленого на адресу позивача, позивач внесла завдаток в розмірі 12773,00 гривень на виконання ОСОБА_6 GA00128 від 25.11.2016 року, борг до передачі у власність становить 9350,00 гривень. ОСОБА_5 «до передачі у власність» повинен бути погашений Замовником не пізніше 20 днів з дати внесення завдатку.

Відмовляючи у задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що не було надано доказів щодо дотримання нею визначеної законом процедури відкликання згоди на укладення договору споживчого кредиту, а також укладення позивачем ОСОБА_6 під впливом обману, у суду відсутні підстави для визнання ОСОБА_6 споживчого кредиту від 25.11.2016 року, недійсним. Також позивачем не надано доказів на підтвердження факту використання відповідачем ФОП ОСОБА_5 нечесної підприємницької практики під час укладення з позивачем ОСОБА_6 побутового підряду № GA00128.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, який грнутується на наявних у справі доказах, та відповідає нормам матеріального права і доводами скарги не спростовується.

Згідно з п. 2. ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача; тип відсоткової ставки; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі. Споживач не зобов'язаний сплачувати будь-які інші збори у зв'язку з відкликанням згоди. Кредитодавець зобов'язаний повернути споживачеві кошти, сплачені ним згідно з договором про надання споживчого кредиту, але не пізніше, ніж протягом семи днів. За кожний день затримки повернення споживачу коштів, сплачених ним згідно з договором про надання споживчого кредиту понад установлений строк (сім днів), споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка суми, належної до повернення кредитодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Згідно ч.1, ч.6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Правочини, здійсненні з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, в матеріалах справи відсутні докази того, що Договір споживчого кредиту був укладений нею під впливом обману з боку відповідача, не були вони надані й під час апеляційного провадження.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, тому відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -