У х в а л а

іменем україни

05 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Євграфової Є.П.,

Ізмайлової Т.Л.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні Ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

На обґрунтування вимог ТОВ «Кредитні Ініціативи» посилалося на те, що 10 листопада 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») і ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 8/ІК-06, згідно із умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 43 000 доларів США.

17 грудня 2012 pоку між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк») (правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк», а останнє зобов'язалося відступити позивачу свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору відступлення.

Таким чином, ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» відступлено право грошової вимоги за кредитним договором від 10 листопада 2006 року № 8/ІК-06 позивачу ТОВ «Кредитні ініціативи». Згідно із умовами кредитного договору позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.

ОСОБА_2 належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, несвоєчасно та не в повному обсязі погашав кредит та відсотки за користування кредитом, у зв'язку із чим станом на 01 січня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 12 653, 75 доларів США (за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на дату розрахунку - 199 531 грн 37 коп.); за відсотками - 528, 97 доларів США (за курсом НБУ на дату розрахунку - 8 341 грн 09 коп.), а також пеня - 355, 63 долари США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 5 607 грн 77 коп.

Посилаючись на викладені обставини, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило суд стягнути на свою користь з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором станом на 04 серпня 2015 року у сумі 350 061 грн 08 коп., з яких: заборгованість за кредитом 273 780 грн 81 коп., по відсотках - 32 542 грн 78 коп., пеня - 43 737 грн 49 коп.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2016 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором від 10 листопада 2006 року № 8/ІК-06 у сумі 350 061 грн 08 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 10 листопада 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» і ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 8/1К-06, згідно із умовами якого останній отримав кредит у сумі 43 000 доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 10 листопада 2016 року. Передбачено також підвищення процентної ставки до 15 % у разі неналежного виконання зобов'язань за договором позичальником.

ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов'язання за договором і надав відповідачу ОСОБА_2 суму кредиту, а відповідач у свою чергу не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 04 серпня 2015 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість у сумі 350 061 грн 08 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 273 780 грн 81 коп., по відсотках - 32 542 грн 78 коп., пеня - 43 737 грн 49 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості.

17 грудня 2012 pоку між ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк», а останнє зобов'язалося відступити позивачу свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 договору відступлення.

У тому числі, ПАТ «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» відступлено позивачу право грошової вимоги за кредитним договором від 10 листопада 2006 року № 8/ІК-06, укладеним з ОСОБА_2

Відповідно до Витягу з додатку № 1 до договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним говором від 10 листопада 2006 року № 8/ІК-06.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконував, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, керуючись ст. ст. 526, 543, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути зі сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, із застосування відповідальності за порушення грошового зобовязання, дійшли обґрунтованого висновку про стягнення вказаної заборгованості з відповідача на користь позивача.

Доводи касаційної скарги про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості безпідставні, оскільки на його спростування відповідачем не надано власного розрахунку та доказів, які б підтверджували повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Доводи касаційної скарги про неналежне повідомлення про час і місце судового засідання безпідставні, оскільки матеріали справи містять заяву представника відповідача з клопотанням відкласти розгляд справи 13 серпня 2015 року через її зайнятість, що свідчить про обізнаність відповідача про час і місце судового засідання.

Отже, доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 01 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Є.П. Євграфова

Т.Л.Ізмайлова