АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/4888/16-ц Головуючий в І інстанції: Кусік І.В.
Номер провадження: №22-ц/791/718/17 Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4, діючого в інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання майна особистою приватною власністю та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 грудня 2016 року представник позивачки за первісним позовом ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом та просив виділити у власність відповідача: житловий будинок по АДРЕСА_2, вартістю 80198грн.; трактор Беларус МТЗ-892, вартістю 173438грн.; агрегат грунтооброблювальний, вартістю 25682грн., а також просив стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки грошову компенсацію вартості спільного майна в сумі 139659грн.

Позов обґрунтований наступним. 15.10.2011р. між позивачкою та ОСОБА_3 було укладено шлюб, від якого 17.05.2012р. народилася дочка ОСОБА_6. За час шлюбу сторонами було набуте наступне майно: житловий будинок за вказаною адресою, вартістю 80198грн.; трактор "Беларус МТЗ-892", вартістю 173438грн.; агрегат грунтооброблювальний, вартістю 25682грн. Вказане майно було набуте сторонами під час шлюбу, при цьому відповідач несумлінно виконує свій батьківський обов'язок по утриманню дитини, хоча працює та отримує високу та стабільну заробітну плату. Тому представник позивачки звернувся із вказаним позовом.

18 січня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив: визнати за ним право особистої приватної власності на трактор колісний марки Беларус МТЗ-892, рік випуску 2013, заводський № НОМЕР_4, двигун № НОМЕР_1, об'єм двигуна 4750см куб., реєстраційний номер НОМЕР_5, маса 4000 кг.; визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за вище вказаною адресою.

Зустрічний позов обґрунтовував тим, що трактор "Беларус МТЗ-892" він придбав за власні кошти, які отримав від продажу свого автомобіля Hundai Accent, кошти на який накопичував ще до укладання шлюбу з ОСОБА_5 При цьому він наголосив, що ОСОБА_5 за час їхнього шлюбу ніде не працювала, єдиним годувальником сім'ї був саме він.

Оскаржуваним рішенням від 16 лютого 2017 року первісний та зустрічний позови задоволені частково. Поділено між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 майно, яке є їх спільною сумісною власністю, а саме: житловий будинок за вказаною адресою, трактор "Беларус МТЗ-892". Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину трактора колісного, марки Беларус "МТЗ-892", 2013 року випуску, заводський № НОМЕР_4, двигун № НОМЕР_1, об'єм двигуна 4750см куб., реєстраційний номер НОМЕР_5, маса 4000кг. Право власності на іншу 1/2 частину цього трактору колісного марки "Беларус МТЗ-892" залишено за ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку за вказаною адресою. Право власності на іншу 1/2 частину цього житлового будинку залишити за ОСОБА_3

В апеляційній скарзі представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати в частині визнання 1/2 частини права власності вказаного трактору триколісного за ОСОБА_5 і ухвалити нове, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги у повному обсязі та визнати особистим право власності на вказаний трактор триколісний, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказала, що вказаний триколісний трактор придбаний ОСОБА_3 за власні кошти, які він отримав від продажу свого автомобіля Hundai Accent та за кошти, які накопичував на власному рахунку як заробіток із закордонного рейсу ще до укладення шлюбу із ОСОБА_5 Крім того, судом було відмовлено у задоволені клопотання про витребування відомостей щодо продажу вказаного автомобіля.

Отже, рішення суду оскаржується лише в частині задоволення первісного позову про визнання трактора спільною сумісною власністю сторін та його поділ, а також в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про визнання за ОСОБА_3 права особистої приватної власності на трактор і не оскаржується в частині поділу вказаного житлового будинку.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 15.10.2011р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2011 року; дошлюбне прізвище дружини - "ОСОБА_2", прізвище її після реєстрації шлюбу - "ОСОБА_2" (а.с.4).

Згідно свідоцтва про народження від 11.06.2012р. серії НОМЕР_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_6, батьки ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с.5).

Як вбачається із довідки від листопада 2016р., яка видана Микільською сільською радою, ОСОБА_5 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_3 та має склад сім'ї: мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, сестру - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, сестру - ОСОБА_9, 15.06.2088р.н. (а.с.6).

Відповідно до долученої пр апеляційному розгляді справи копії рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 18.01.2017 року (у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу) позов було задоволено, шлюб між сторонами був розірваний, після розірвання шлюбу було відновлено позивачу її дошлюбне прізвище "ОСОБА_2".

Зазначеним рішенням встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства (при цьому не зазначено з якого часу), а тому подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них та інтересам їх дитини.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.05.2015 року ОСОБА_10 продав ОСОБА_5 житловий будинок за вищевказаною адресою за 22000грн., оціночна вартість вказаного майна станом на 24.04.2015р. складає 30125грн. Загальна площа житлового будинку - 36,1кв.м, житлова площа - 16,1кв.м. Вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,2212га . Купівля житлового будинку за цим договором вчинилася за письмовою згодою чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_3 (а.с.11-12).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.05.2015р. вище вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку зареєстровано 08.05.2015р. (а.с.13).

Відповідно до висновку про вартість майна від 18.11.2016 року ОСОБА_5 є власником житлового будинку за вказаною адресою, ринкова вартість якого становить 80198,00грн. (а.с.14).

Згідно рахунку-фактури № 3361 від 15.05.2013р. (а.с.15) та видатковій накладній № 05/00378 від 16.05.2013р. постачальником трактора Белорус МТЗ-892 є ТОВ Агроресурс, а одержувачем та платником - ОСОБА_3; вартість вказаного трактора з ПДВ складає 175000грн. (а.с.16).

У висновку про вартість майна від 18.11.2016р., складеному ОСОБА_11, вказано, що ринкова вартість трактора "Беларус МТЗ-892", реєстраційний № НОМЕР_5, 2013 року випуску, який належить ОСОБА_3, становить 173438грн. (а.с.17).

Згідно свідоцтву про реєстрації машини серії ЕА № 040600 від 29.05.2013р. ОСОБА_3 є власником трактора "Беларус МТЗ-892", реєстраційний № НОМЕР_5, 2013 року випуску (а.с.57).

Згідно витратної накладної № ТОВ-000018 від 28.05.2013р. постачальником агрегату грунтооброблювального є ТОВ "Агроресурс", а одержувачем та платником ОСОБА_3, сума вказаного агрегату складає 28800грн. (а.с.18).

У висновку про вартість майна від 18.11.2016р., складеного ОСОБА_11, вказано, що ринкова вартість агрегату грунтооброблювального АГ-2,4-20, який належить ОСОБА_3, становить 25682грн. (а.с.19).

Із довідки від 17.01.2017р. про банківський рахунок № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_3 в Райффайзен Банк Аваль за період з 01.09.2008р по 25.04.2013р та довідки від 13.01.2017р про банківський рахунок № НОМЕР_8 на ім'я ОСОБА_3 в ПАТ "ПриватБанк" за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р вбачається таке: за період з 01.09.2008р по 25.04.2013р на вказаному рахунку Банк Аваль була зарахована сума 32199,61 доларів США; на рахунку в ПриватБанк і надходження становили 18645,77 доларів США; наприкінці квітня 2013 року ОСОБА_3 зняв суму коштів у розмірі 12150 доларів США; всього за час шлюбу на вказаних рахунках ОСОБА_3 до моменту придбання трактора було нараховано 8593,89 доларів США в Авалі та 12150 доларів США в ПриватБанку; тобто за час до укладення шлюбу на вказані рахунки надійшло 30101,49 доларів США (а.с.36-38; 41-45).

При апеляційному розгляді справи за клопотанням сторони позивача на адресу Регіонального сервісного центру МВС України в Херсонській області було зроблено запит щодо належності та відчуження ОСОБА_3 автомобіля "HYUNDAI" модель ACCENT, 2010 року випуску, об'єм двигуна 1399, шасі НОМЕР_9, тип ТЗ легковий седан, р.н. НОМЕР_3.

З відповіді за №31/21/6 - 1982 від 17.05.2017 року вбачається, що дійсно, ще до реєстрації шлюбу сторін, а саме 03.08.2010 року на підставі довідки-рахунок від 30.07.2010 року №815666, виданої Херсонською філією ТОВ "Укравтохолдинг", вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_3 16.08.2013 року на підставі доручення гр.-ном ОСОБА_14 вказаний автомобіль знятий з обліку для продажу. 22.08.2013 року вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_15, яка мешкає в АДРЕСА_1. Інформацію щодо вартості автомобіля надати не може.

При апеляційному розгляді справи представник ОСОБА_3 пояснила, що вказаний автомобіль ОСОБА_3 продав ОСОБА_15 за 10 000 доларів США. Вказані кошти, а також вказані вище кошти, які він отримав до укладення шлюбу в розмірі 12150 доларів США, він витратив на купівлю спірного трактора. Кошти за автомобіль він отримав від покупця на початку травня 2013 року, а сама угода купівлі-продажу відбулась пізніше, у серпні 2013 року. Пояснила також, що ОСОБА_3 має посвідчення тракториста-машиніста і вказаний трактор був куплений для обробітку земельно паю його батьків, які займаються виробництвом сільськогосподарської продукції. Також пояснила, що всі кошти, які надійшли на рахунки під час шлюбу, були витрачені на утримання родини. Крім того пояснила, що до моменту купівлі трактора 29.05.2013 року з моменту шлюбу 15.10.2011 року минуло 18 місяців, ОСОБА_5 через 7 місяців після шлюбу народила дочку, до цього вона ніде не працювала, власних заощаджень не мала. Після народження дитини перебувала у відпустці по догляду за дитиною і жила на утриманні чоловіка. Вказане свідчить про те, що спірний трактор куплений за кошти, які належали ОСОБА_3

До справи було долучено копію посвідчення тракториста-машиніста на ім'я ОСОБА_3

При апеляційному розгляді до справи була долучена нотаріально посвідчена заява ОСОБА_16 від 13.06.2017 року, за якою вказана особа був свідком того, що 07.05.2013 року ОСОБА_3 продав свій автомобіль "HYUNDAI" модель ACCENT, 2010 року випуску за 10 тисяч доларів США. Йому було відомо, що вказані кошти він мав намір використати з метою придбання техніки для обробки земельного паю.

Вказану заяву колегія суддів оцінює як письмовий доказ у сукупності з іншими доказами.

Задовольняючи первісний позов в частині визнання спільної сумісної власності майна, а саме трактора "Беларус МТЗ-892" та в частині відмови в зустрічному позові в частині визнання вказаного трактора особистою приватною власністю ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 надано достатньо доказів того, що майно набуте сторонами під час шлюбу та не надано належних доказів на підтвердження факту придбання вказаного трактору за особисті кошти ОСОБА_3

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки до нього суд дійшов при порушенні норм матеріального і процесуального права, що згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в первісному позові в частині визнання трактора "Беларус МТЗ-892" спільною сумісною власністю подружжя, стягнення грошової компенсації вартості 1/2 його частини та задоволення зустрічного позову в частині визнання трактора особистою приватною власністю.

Відповідно до ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу (п.1); майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування (п.2); майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п.3); житло та земельна ділянка, набуті внаслідок приватизації (п.п.4 і 5).

За ч.ч.2-5 вказаної норми Закону особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя (ч.2); премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги (ч.2); кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди (ч.3); страхові суми, одержані нею, ним за обов'язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них (ч.5); суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин (ч.6).

З іншого боку, згідно ст.60 СК України: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2).

Відповідно до ст.61 СК України: об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1); об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ч.2); якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3); речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.4).

Зі змісту ч.1 ст.69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 вказаного Кодексу вбачається, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

У Постанові Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вказано, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст.60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма ст.60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Саме така правова позиція була викладена у постановах Верховного Суду України від 07.09.2016 року у справі №6-801цс16 та від 12.10.2016 року у справі №6-846цс16.

Таким чином, для того, щоб виділити у особисту приватну власність ОСОБА_3 майно, воно має бути придбано за кошти, які належали йому до шлюбу та за кошти, які отримані від продажу іншого майна, яке набуте їм до шлюбу.

ОСОБА_3 навів достатні докази на підтвердження того, що вказаний трактор він придбав за кошти (12150 доларів США), які заробив ще до шлюбу, та за кошти (10 000 доларів США) від продажу автомобіля Hundai Accent, який був у його особистій власності ще до реєстрації шлюбу сторін, зокрема, надав виписку по власному рахунку у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "ПриватБанк", де вбачається, що за час до укладення шлюбу на вказані рахунки надійшло 30101,49 доларів США.

Крім того, як вбачається із відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Херсонській області вказаний автомобіль Hundai Accent належав ОСОБА_3 на праві приватної власності ще до реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 та 2013 року був проданий. Кошти за продаж автомобіля ОСОБА_3 отримав 07 травня 2013 року, до оформлення угоди купівлі спірного трактора; і вказані кошти пішли на купівлю вказаного трактора.

Колегія суддів зважає на те, що до моменту купівлі трактора 29.05.2013 року з моменту шлюбу 15.10.2011 року минуло 18 місяців, ОСОБА_5 через 7 місяців після шлюбу народила дочку, не довела наявність власних заощаджень та отриману заробітну плату. Тобто, вказане свідчить про те, що ОСОБА_3 довів той факт, що спірний трактор куплений ним за свої особисті кошти, які належали йому ще до укладення шлюбу.

Отже, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що вказаний трактор є спільною сумісною власністю, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, вказане рішення суду в частині вирішення первісного позову в частині вимоги про визнання трактора "Беларус МТЗ-892" спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації вартості 1/2 його частини та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про визнання вказаного трактора особистою приватною власністю слід скасувати й ухвалити нове рішення. Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову в частині визнання трактора "Беларус МТЗ-892" спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації вартості 1/2 його частини, а зустрічний позов в частині визнання майна особистою приватною власністю задовольнити. Визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на трактор "Беларус МТЗ-892".

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, ч.3 ст.57, ст.ст.60, 61, 69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 СК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 16 лютого 2017 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_4, діючого в інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_3 в частині вимоги про визнання трактора "Беларус МТЗ-892", реєстраційний номер НОМЕР_5, 2013 року випуску, заводський № НОМЕР_4, двигун № НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації вартості 1/2 його частини та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання майна особистою приватною власністю - скасувати й ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позову в частині визнання трактора "Беларус МТЗ-892", реєстраційний номер НОМЕР_5 спільною сумісною власністю подружжя та стягнення грошової компенсації вартості 1/2 його частини.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 в частині визнання майна особистою приватною власністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на трактор "Беларус МТЗ-892", реєстраційний номер НОМЕР_5, 2013 року випуску, заводський № НОМЕР_4, двигун № НОМЕР_1.

В іншій частині це ж рішення в апеляційному порядку не переглядалось як таке, що не оскаржувалось.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська