Справа №: 400/698/17
Провадження № 2-о/400/24/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2017 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Шаєнко Ю. В.

при секретарі Фатьяновій А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Петрове Кіровоградської області справу за заявою ОСОБА_1, із зацікавленою особою Петрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся з заявою до суду, мотивуючи тим, що його рідний брат ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1975 року постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. У звязку з похилим віком та станом здоровя брат заявника переїхав до заявника в с.Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, і 21.06.2016 року отримав реєстрацію місця перебування особи(переселених із зони АТО). У травні 2017 року брат заявника поїхав відвідати своє домоволодіння в м.Донецьк, і так сталося, що 08.05.2017 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР №067704, виданим Петровським відділом запису актів громадянського стану м.Донецьк державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки 12 травня 2017 року. З метою оформлення права на спадщину після смерті брата заявник звернувся до Петрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2, однак йому відмовлено у проведенні державної реєстрації, оскільки для підтвердження факту смерті брата ним було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

В судове засідання представник заявника не з'явився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, не заперечував щодо задоволення заявлених вимог.

Дослідивши документи справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час(п.7 ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Рідний брат заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.8), з 1975 року постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. У звязку з похилим віком та станом здоровя брат заявника переїхав до заявника в с.Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, і 21.06.2016 року отримав реєстрацію місця перебування особи(переселених із зони АТО) в будинку №8 по вулиці Гагаріна в с.Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області(а.с.9).

У травні 2017 року ОСОБА_2 поїхав відвідати своє домоволодіння в м.Донецьк, і так сталося, що 08.05.2017 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР №067704, виданим Петровським відділом запису актів громадянського стану м.Донецьк державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки 12 травня 2017 року(а.с.10). З метою оформлення права на спадщину після смерті брата заявник звернувся до Петрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2, однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації, оскільки для підтвердження факту смерті брата ним було предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Як встановлено, заявнику необхідно встановити факт смерті брата, оскільки це має юридичне значення, а саме, дає йому змогу прийняти спадщину.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

У відповідності з розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року за №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м.Донецьк Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі ч.1-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином свідоцтво про смерть ОСОБА_2Д серії ДНР №067704, видане Петровським відділом запису актів громадянського стану м.Донецьк державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки 12 травня 2017 року, не є підставою для реєстрації смерті на території України, оскільки видане органом створеним всупереч законодавства України.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Оскільки заявник ОСОБА_1 є громадянином України та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, а його брат ОСОБА_2 помер на тимчасово непідконтрольній Україні території в м.Донецьк Донецької області, а після його смерті заявник не може отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідного зразку, так як отримане свідоцтво про смерть не може бути використане ним для реєстрації смерті на території України, та не визнається державними органами України, тому з метою захисту його законних прав та інтересів, оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 08 травня 2017 року в м.Донецьк Донецької області, який знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження, або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 11, 57-60, 209, 212-214, 234, 235, 256-259, 257-1 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянин України, помер 08 травня 2017 року у м.Донецьк Донецької області на тимчасово окупованій території України.

Допустити рішення до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський райсуд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду Ю.Шаєнко

Рішення набрало законної сили 25 липня 2017 року.

Суддя Петрівського районного суду Ю.Шаєнко