У х в а л а

іменем україни

12 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Ситнік О.М.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Купровська Яна Миколаївна, Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, витребування майна, зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Купровська Яна Миколаївна, Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу харківської області Купровська Яна Миколаївна, Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, витребування майна, за касаційною скаргою ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2015 року, за касаційними скаргамиОСОБА_7 та ОСОБА_10 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2015 рокута ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Купровська Я.М., Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, витребування майна.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_11 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок. На час відкриття спадщини в будинку мешкали його дружина ОСОБА_12 та його син ОСОБА_13, які фактично вступили в управління спадщиною і згідно із ст. 549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину, по 1/2 частині кожний. ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після його смерті спадщину прийняли його мати ОСОБА_12, дружина ОСОБА_6 та він, його син, як такі що постійно мешкали у спадковому будинку, по 1/6 частині спадкового будинку кожний. Крім того, у встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

У 2012 році ОСОБА_12 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_13 Рішенням суду позов було задоволено, визнано право власності за нею та зареєстровано будинок в КП «Харківське районне БТІ». 14 вересня 2012 року ОСОБА_12 продала спірний житловий будинок ОСОБА_5 Проте, рішенням апеляційного суду рішення суду першої інстанції, яким було визнано право власності за ОСОБА_12, скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_12 померла. Спадкоємцем першої черги після її смерті є її донька ОСОБА_7, яка спадщину не прийняла, оскільки остання не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. Він є онуком померлої, тобто спадкоємцем другої черги, відповідно до ст. 1262 ЦК України. На час смерті баби ОСОБА_12 він проживав та був зареєстрований разом з нею за однією адресою, крім того у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_12 немає. Таким чином, він успадкував після смерті баби 4/6 частини житлового будинку.

Позивач зазначав, що на теперішній час правовстановлюючий документ, на підставі якого ОСОБА_12 відчужила спірний житловий будинок скасовано, а тому спадкоємці повинні успадковувати будинок за загальними правилами, в порядку спадкування за законом.

Зазначав, що спадкове майно вибуло із володіння всупереч його волі, а тому договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає визнанню недійсним, в тому числі і як укладений фіктивно, а належна йому частка спадкового майна, а саме 5/6 частин витребуванню у ОСОБА_5 на підставі ст. 388 ЦК України.

ОСОБА_6 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Купровська Я.М., Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, витребування майна.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що спадкове майно вибуло із її володіння всупереч її волі, а тому договір купівлі-продажу житлового будинку підлягає визнанню недійсним, а належна їй частка спадкового майна, а саме 1/6 частина витребуванню у ОСОБА_5 на підставі ст. 388 ЦК України.

Не погоджуючись з зазначеними позовами ОСОБА_7 звернулась до суду з зустрічним позовом, який неодноразово уточнювала під час розгляду справи, до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Купровська Я.М., Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням суду першої інстанції від 20 липня 2012 року за її матір'ю ОСОБА_12 визнано право власності на вищезазначений житловий будинок з надвірними спорудами, в порядку спадкування за законом, після чого вказаний будинок було продано ОСОБА_5 Після продажу будинку мати переїхала мешкати до неї за адресою: АДРЕСА_3 де і проживала до часу своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ОСОБА_7 зазначала, що оскільки її мати на час відкриття спадщини постійно проживала разом з нею, вона є такою, що прийняла спадщину.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2015 року, позов ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_4, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_13, що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_13, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_12, що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_6, укладений 14 вересня 2012 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_14, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Купровською Я.М. та зареєстрований в реєстрі за № 611.

Витребувано із володіння ОСОБА_5 у власність ОСОБА_4 5/6 частин житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_7 загальною площею 113,0 кв. м, житловою площею 96,80 кв. м.

Витребувано із володіння ОСОБА_5 у власність ОСОБА_6 1/6 частину житлового будинку господарськими будівлями АДРЕСА_7 загальною площею 113,0 кв. м, житловою площею 96,80 кв. м.

В задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційних скаргах ОСОБА_7 та ОСОБА_10 просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий судовий розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позов ОСОБА_4 і ОСОБА_6, та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7, врахувавши, що спірний будинок ОСОБА_12 відчужено за договором купівлі-продажу ОСОБА_5, з використанням рішення суду від 20 липня 2012 року, яке в подальшому було скасовано, враховуючи положення ст. ст. 203, 223, 388 ЦК України, дійшов правильного висновку про визнання вказаного договору недійсним, як такого, що вчинено в порушення права власності ОСОБА_6, ОСОБА_4 на успадковані частки у праві власності на будинок, та обґрунтовано визнав їх право власності на відповідні частки на спадщину, витребувавши будинок у ОСОБА_5, оскільки він вибув з володіння власників поза їх волею.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_15, який діє в інтересах ОСОБА_16, відхилити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік

О.В.Ступак