Справа № 202/2502/17
Провадження № 2/202/1537/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 червня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром гарант плюс» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у квітні 2017 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та ТОВ "Пром гарант плюс" виникли правовідносини, відповідно до яких він взяв на себе зобов'язання сплатити грошові кошти у розмірі 15 890 грн. на рахунок відповідача, а ТОВ "Пром гарант плюс" взяло на себе зобов'язання поповнити належну йому картку "Авіас" для подальшого отримання пального в об'ємі 700 літрів марки А-95 Energy.

Позивач свої обов'язки виконав та перечислив ТОВ "Пром гарант плюс" грошові кошти у розмірі 15 890 грн., а ТОВ "Пром гарант плюс", незважаючи на неодноразові спроби позивача досудового врегулювання спору, картку "Авіас" для подальшого отримання пального позивачем не поповнило, у зв'язку з чим посилаючись на ст. ст. 610, 612, 615, 693 ЦК України просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 15 890 грн. та судові витрати у розмірі 640 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до заяви, надісланої поштою представником позивача, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Надіслав до суду пояснення, у яких зазначив, що відповідно до платіжних доручень №0026/000018, 0026/000017, 0026/000019, 0026/000016 від 12.01.2017 року, позивач дійсно сплатив вартість паливно-мастильних матеріалів на загальну суму 15 890 грн. Разом з цим, на теперішній час ТОВ "Пром гарант плюс" товар не поставило, грошові кошти не повернуло.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до платіжного доручення № Р24А160044404А91659 від 12.01.2017 року, платіжного доручення № Р24А160045663А73122 від 12.01.2017 року, платіжного доручення № Р24А160047263А31297 від 12.01.2017 року, платіжного доручення Р24А160048256А94547 від 12.01.2017 року, ОСОБА_1 через систему інтернет - платежів "Приват24" сплатив ТОВ "Пром гарант плюс" 15 890 грн. із зазначенням призначення платежу - придбання топлива А -95 "Energy" об'ємом 700 літрів.

Суд враховує, що представник ТОВ "Пром гарант плюс" визнав, що кошти були перераховані на рахунок відповідача, факт існування правовідносин, відповідно до яких позивач сплачує грошові кошти, а відповідач поповнює картку з подальшим отриманням пального, та той факт, що на момент розгляду справи відповідач товар не поставив, грошові кошти не повернув.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ч. 2. ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідо до п. 1.30 ч. 1 ст. 1 ЗУ " Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 виконав покладені на нього обов'язки направлені на отримання пального від ТОВ "Пром гарант плюс" належним чином та перехував грошові кошти на рахунок ТОВ "Пром гарант плюс".

Крім цього, суд приймає до уваги, що згідно положень статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

ОСОБА_1 24.02.2017 року направив на адресу ТОВ "Пром гарант плюс" повідомлення вимогу, яка була отримана відповідачем, що підтверджується матеріалами цивільної справи, в якій зазначивши на порушення ТОВ "Пром гарант плюс" зобов'язання перед ним, повідомив про відмову від існуючого зобов'язання ТОВ "Пром гарант плюс" з передачі бензину марки А-95 "Energy" на картку "Авіас" та висунув вимогу до відповідача повернути сплачені грошові кошти у розмірі 15 890 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ "Пром гарант плюс" виникли правовідносини відповідно до яких позивач взяв на себе зобов'язання сплатити грошові кошти у розмірі 15 890 грн. , а ТОВ "Пром гарант плюс" поповнити належну позивачу картку "Авіас" для отримання бензину марки А-95 "Energy" у об'ємі 700 літрів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ "Пром гарант плюс" не виконало свого зобов'язання перед ОСОБА_1 з нарахування на картку "Авіас" пального марки А-95 "Energy", у зв'язку з чим ОСОБА_1 правомірно відмовився від прийняття виконання, у зв'язку з чим, вважає, що вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Пром гарант плюс" є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст.11, 202, 610, 612 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 61 88, 212-215, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пром гарант плюс» про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ТОВ "Пром гарант плюс", , на користь ОСОБА_1 (03115, АДРЕСА_1, РНОКПП 195340567) грошові кошти у розмірі 15 890 (п'ятнадцяти тисяч восьмиста дев'яноста) гривень.

Стягнути з ТОВ "Пром гарант плюс", , на користь ОСОБА_1 (03115, АДРЕСА_1, РНОКПП 195340567) судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар