233 № 233/1210/17
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/М о т и в о в а н е/
26 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Наумик О.О.,

за участі секретаря Ліман С.М., Сухоставець Т.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Кисіль Д.В., Дікалова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 «про відшкодування шкоди внаслідок ушкодження здоров`я та майна»,

В С Т А Н О В И В:

07.03.2017 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в якому просить:

- стягнути з Військової частини польова пошта НОМЕР_1 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 149000 грн.;

- стягнути з Військової частини польова пошта НОМЕР_1 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн.,

посилаючись на те, що 29 серпня 2015 року ОСОБА_3 на підставі усного договору представництва видав йому довіреність на право розпорядження та управління автомобілем «Audi» н/з НОМЕР_2 , № шасі НОМЕР_3 , що засвідчується копією довіреності від 29.08.2015 р. та копією довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 104525239 від 28.10.2016 р. Відповідно до ст.395 ЦК України, він набув відповідне речове право (право довірчої власності) на зазначений транспортний засіб, і з того моменту цей автомобіль перебував у нього в експлуатації.

21.10.2016 р. приблизно о 07 год. 15 хв. в районі буд. АДРЕСА_1 військовослужбовець Військової частини польова пошта НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ГАЗ-66, військовий номер НОМЕР_4 , перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та здійснив зіткнення з його автомобілем «Audi», н/з НОМЕР_2 , внаслідок чого йому було завдано легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, та автомобіль, яким він володів на праві довірчої власності, отримав механічні пошкодження, чим було порушено п.п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України.

Цей факт було внесено в ЄРДР за № 0001263, але кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

Діями ОСОБА_4 , який на той час проходив службу в лавах ЗСУ, а саме в військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , йому було завдано матеріальних збитків, а саме:

-з проходженням лікування в сумі 1250,00 грн., які ним було затрачено в період лікування травм, що були спричинені в результаті ДТП (проходження комп`ютерної томограми), яка йому була необхідна для встановлення діагнозу та рекомендована лікарем;

-з витратами, які він зазнав у зв`язку з пошкодженням автомобіля, що відповідно до звіту оцінювача 193/16 складають 146920,00 грн., та вартістю робіт оцінювача, що складає 830,00 грн.

Зазначена шкода від неправомірних дій військовослужбовця відповідачем на теперішній час не відшкодована.

Крім того, йому була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях, які він зазнав у зв`язку ушкодженням здоров`я та втратою майна, які сталися внаслідок ДТП з вини ОСОБА_4 . Зазначені страждання пов`язані з розладом нормального способу життя, нервовій напрузі та переживаннях з приводу проходження лікування, втрати майна, необхідністю вчиняти дії у свій вільний час, які пов`язані зі стягненням шкоди, неможливістю вільно пересуватися у процесі життєдіяльності та виконанням своїх службових обов`язків. Вважає справедливим та розумним розміром моральної шкоди 10000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав за наведених у позовній заяві підстав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача Військової частини польова пошта НОМЕР_1 в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог, надавши письмові заперечення, в яких зауважено на такому:

В дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля AUDI А6», р/н НОМЕР_2 , повинен був керувати автомобілем в населеному пункті зі швидкістю не більш ніж 60 км/год, а з моменту виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто діяти відповідно до вимог п.п.12.4,12.9(б),12.3 Правил дорожнього руху України. Швидкість 60 км/год, на яку посилався ОСОБА_2 , не відповідає дійсності.

Слідова інформація та кінцеве розташування автомобіля «ГАЗ 66», в/н НОМЕР_4 , на схемі протоколу огляду місця події не суперечать показам водія ОСОБА_4 , жодних доказів щодо невиконання водієм «ГАЗ 66», в/н НОМЕР_4 , вимог п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України не наведено.

Також немає рішень судових органів щодо встановлення вини ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки №104525239 про ДТП, виданої старшим інспектором Горбуновим С.В. ВДАІ з обслуговування м. Авдіївки, Дзержинську, Костянтинівки, Костянтинівського району, огляд на стан сп`яніння проходив тільки водій «ГАЗ 66», в/н НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , що встановила тверезий стан сп`яніння водія. В свою чергу, водій «AUDI А6», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не проходив огляд на стан сп`яніння у зв`язку із «відсутністю ознак сп`яніння», що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до п. 8 Інструкції, у разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язком у закладі охорони здоров`я. наявність відповідних ушкоджень водія.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 надав неправдиві відомості щодо швидкості, з якою рухався на автомобілі «AUDI А6», р/н НОМЕР_2 , до приїзду співробітників національної поліції, з метою уникнення огляду на стан сп`яніння та притягнення до відповідальності, покинув місце ДТП, мотивуючи це поганим самопочуттям, можливо зробити висновок, що ОСОБА_2 міг знаходитися в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо стягнення матеріальної шкоди, зазначив, що порушення Правил дорожнього руху України відбулося як з боку водія ОСОБА_4 , так і з боку водія ОСОБА_2 .

Так, відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 193/16 від 27.10.2016 р., на який посилається ОСОБА_2 , матеріальний збиток,завданий внаслідок ДТП автомобілю «AUDI А6», р/н НОМЕР_2 , його пошкодженням, складає 146920 грн.

Проте, враховуючи висновок експерта № 2/19-142 від 12.12.2016 року про автотехнічну експертизу, водій «AUDI А6» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 керував автомобілем в населеному пункті зі швидкістю більш ніж 60 кв/год, тобто в його діях вбачаються невиконання вимог п.п. 12.4, 12.9(б) ПДР України. Однак, в свою чергу, у висновку відсутня достовірна інформація про відстань, швидкість та час руху «Газ-66», в/ НОМЕР_5 , що виключає можливість встановлення вини ОСОБА_4 як такої. Зокрема, відсутні будь-які відомості про встановлення вини у ДТП 21.10.2016 р. ОСОБА_4 .

Щодо стягнення моральної шкоди, вважають, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності шкоди та її розміру.

Просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, представників відповідача, дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено:

Згідно з довіреністю від 29 серпня 2015 року, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатись: в тому числі продати, обміняти, передати в оренду (в позичку, в лізінг), заставити, - транспортним засобом марки «Audi», модель «А6», 1994 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , тип - легковий седан, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата первинної реєстрації 04.05.2012 року (а.с.12).

21 жовтня 2016 приблизно о 07 год. 15 хв. в районі буд. № 51 по вул. Мірошніченко в м. Костянтинівці Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Audi», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу ГАЗ-66, військовий номер НОМЕР_4 , під керуванням військовослужбовця Військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_4 .

Факт ДТП підтверджений довідкою №104525239 про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.11), постановою слідчого військової прокуратури Донецького гарнізону «про закриття матеріалів кримінального провадження» від 28.02.2017 р. (а.с.4-8).

Внаслідок ДТП водій автомобіля «Audi», н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, що встановлено висновком експерта №149, згідно з яким у відповідності до наданої історії хвороби у потерпілого ОСОБА_2 малась закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, яка утворилася від дії тупих предметів, якими могли бути часті салону автомобіля, що виступають, можливо в строк та за обставин, зазначених в постанові, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (а.с.25-26).

Задля можливості встановлення йому правильного діагнозу ОСОБА_5 проходив «Спіральну КТ шийного відділу хребта», а також «Комп`ютерну томографію головного мозку». Вартість цього дослідження коштувала позивачу загалом 1250,00 грн. (а.с.41-43).

Також в результаті ДТП автомобіль «Audi», н/з НОМЕР_2 , зазнав механічні пошкодження.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 27 жовтня 2016 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки «Audi», н/з НОМЕР_2 , відповідно до висновку № 193/16 від 27 жовтня 2016 року, складеного експертом Синельником А.І. з визначення розміру матеріального збитку, вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля «Audi», н/з НОМЕР_2 , згідно з «Методикою» п.8.2. приймається рівним ринковій вартості автомобіля на час ДТП і становить 146920,00 грн. (а.с.28-34).

Частина 1 статті 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Виходячи з роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 р. про те, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), - суд дістає висновку про належність позивача ОСОБА_2 не лише за вимогами відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок ДТП, а й за вимогами відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля.

Вирішуючи питання можливості покладення обов`язку по відшкодуванню спричиненої позивачу шкоди на відповідача та його обсягу, суд виходив з такого:

По-перше:

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні сили України», Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України як головний орган військового управління; Об`єднаний оперативний штаб Збройних Сил України як орган управління міжвидовими та міжвідомчими угрупованнями військ (сил). види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації, що не належать до видів Збройних Сил України; окремий рід військ - Високомобільні десантні війська Збройних Сил України; окремий рід сил - Сили спеціальних операцій Збройних Сил України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль ГАЗ-66, військовий номер НОМЕР_4 , яким керував військовослужбовець Військової частини польова пошта НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , належить Військовій частині польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до реєстраційних даних транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 27.08.2015 р., транспортний засіб марки «ГАЗ», моделі 66, рік випуску 1991, зеленого кольору, шасі (рама) номер НОМЕР_7 , тип засобу вантажний, група експлуатації стройова, належність в/ч пп НОМЕР_1 м. Костянтинівка (а.с.16).

Відповідно до висновку експертного дослідження від 12.12.2016 р. № 2/19-142, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з подією, що настала, перебувають дії водія автомобіля марки «ГАЗ-66», в/н НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , який у даних дорожніх умовах не надав переваги в руху ТЗ, що рухався по смузі, на яку він перестроювався, та перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що у свою чергу, привело до виникнення аварійної ситуації та її переростання в ДТП зіткненню з автомобілем марки «Audi», н/з НОМЕР_2 , тобто дії водія автомобіля марки «ГАЗ 66», в/н НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , як невідповідні вимогам п.10.1 та п.10.3 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з ДТП, що настала (а.с.18-24).

В судовому засіданні також досліджені матеріали кримінального провадження №0001263, заведеного 21.10.2016 р. за фактом ДТП за участі військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 3370 від 16 лютого 2017 року в умовах даної події сліду гальмування автомобіля «AUDI А6», р/н НОМЕР_2 , довжиною 27,4м, зафіксованому на схемі до події, відповідала швидкість руху не менш ніж 71.5:75км/ч. Фактична швидкість руху автомобіля «AUDI А6», р/н НОМЕР_2 , перед застосуванням гальмування, була більш зазначених вище значень, оскільки у формулі не враховано витрати кінетичної енергії, яка була втрачена на деформацію під час зіткнення транспортних засобів, яку визначити експертним шляхом не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю науково обґрунтованих, апробованих та затверджених до використання методик виконання подібних досліджень.

В розглянутій дорожній обстановці належні дії водія автомобіля «ГАЗ 66», в/н НОМЕР_4 , ОСОБА_4 регламентувалися нормативними вимогами п.п.9.2,9.4,10.4,10.1 Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість запобігти події водієм автомобіля «ГАЗ 66», в/н НОМЕР_4 , ОСОБА_4 визначалася одностороннім виконанням з його боку вимог п.п.10.4,10.1 Правил дорожнього руху України.

В дорожній ситуації, що склалася, дії водія автомобіля «AUDI А6», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 регламентувалися вимогами п.п.12.4,12.9(б),12.3 Правил дорожнього руху України.

В умовах дорожньої ситуації, що склалася, водій автомобіля «AUDI А6», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти події шляхом належного виконання нормативних вимог п.п.12.4,12.9(б) Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п.10.4,10.1 Правил дорожнього руху України. При цьому, зазначені невідповідності сформували необхідні умови для настання події, та знаходилися в причинному зв`язку з наслідками події.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди дії водія автомобіля «AUDI А6», р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.12.4 та п.12.9«б» Правил дорожнього руху України, при цьому, вищезазначені невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України створювали одну з умов для настання події, та знаходилися в причинному зв`язку з наслідками події.

Виходячи з наведеного, тієї обставини, що мала місце обоюдна вина водіїв учасників ДТП, а також виходячи з обсягу вини водія ВЧ п/п НОМЕР_1 ОСОБА_4 , яку суд вважає встановленою на 70%, відповідальність за матеріальну шкоду, завдану позивачу, внаслідок ДТП, слід покласти на відповідача в пропорційному до вини водія ОСОБА_4 розмірі, а саме:

на лікування у зв`язку з проходженням «Спіральної КТ шийного відділу хребта», а також «Комп`ютерної томографії головного мозку»: 70% від 1250,00 грн. = 875 грн.;

у зв`язку з пошкодженням автомобіля «AUDI А6», р/н НОМЕР_2 : 70% від 146920,00 грн. = 102844,00 грн.;

на відшкодування вартості роботи оцінювача з автотоварознавчого дослідження (а.с.27): 581,00 грн. 70% від 830 грн.

При цьому, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.9 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Тож відповідачу, відповідальному за відшкодування збитків позивачу у встановленому судом обсязі, після відшкодування позивачу збитків слід передати пошкоджене майно, що не може використовуватися за призначенням, у вигляді 70 (сімдесяти) відсотків автомобіля AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Щодо відшкодування моральної шкоди:

Ст.23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. Частина 3 вказаної статті передбачає відшкодування моральної шкоди грішми.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені ст..1167 ЦК України, у відповідності до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1). Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема якщо якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2).
Суд задовольняє позовні вимоги позивача по відшкодуванню моральної шкоди з урахуванням положень п.п.9, 17-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами та у відповідності до статей 23, 1167 ЦК України: розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру правопорушення, з урахуванням характеру, обсягу і глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) і з урахувань інших обставин - стану його здоров`я, істотності вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Стосовно відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовної вимоги. При цьому, суд вважає сам факт спричинення шкоди здоров`ю позивача внаслідок ДТП є безумовною підставою для відшкодування немайнової шкоди, але розмір, заявлений в позові в 10000 грн., вважає завищеним.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу, в 4000,00 грн. з покладенням обов`язку по такому відшкодуванню на відповідача.

Тож позов підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1083,00 грн.
Керуючись ст.ст.88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, 102844 (сто дві тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 00 коп.,

суму понесених витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу в розмірі 581 (п`ятсот вісімдесят одна) грн.00 коп.,

суму понесених витрат на проведення комп`ютерної томографії в розмірі 875 (вісімсот сімдесят п`ять) грн.,

в рахунок відшкодування моральної шкоди 4000 (чотири тисячі) грн.,

а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1083 (одна тисяча вісімдесят три) грн.00 коп.

Передати Військовій частині польова пошта НОМЕР_1 після відшкодування ОСОБА_2 збитків пошкоджене майно, що не може використовуватися за призначенням, у вигляді 70 (сімдесяти) відсотків автомобіля AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя