У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Людмила Дмитрівна про захист прав споживачів та визнання недійсними кредитного договору, договору комісії та договору про задоволення вимог іпотекодержателя,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати недійсними кредитний договір № 3101002/000-КФ/11, укладений 31 січня 2011 року між позивачем та ТОВ «Фінансова компанія «Народна Позика» з підстав невідповідності його вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», договір комісії №3101002/000-КФІ/11, укладений 31 січня 2011 року між позивачем, ТОВ «Фінансова компанія «Народна Позика» та ОСОБА_5 на підставі ст.548 ЦК України, та договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який був укладений 31 січня 2011 року між позивачем, ОСОБА_4, та ТОВ «Фінансова компанія «Народна Позика».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 01 червня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Разом з тим, представник заявника подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте ним подано клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог, конкретних обставин справи, та на підставі наданих сторонами доказів дійшли правильного висновку про те, що оспорюваний кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства, підстави до визнання якого недійсним відсутні, внаслідок чого відсутні підстави і до задоволення вимог про визнання недійсними договорів комісії та про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, строк на касаційне оскарженнярішення Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 01 червня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Людмила Дмитрівна про захист прав споживачів та визнання недійсними кредитного договору, договору комісії та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ