Справа № 758/462/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій просить визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його діда ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер його дід ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок з іншими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, автомобіль та все інше належне йому майно. Спадкоємцями померлого першої черги є позивач відповідно до ст.1266 ЦК України, як сина померлого сина спадкодавця, та відповідачі, як донька та дружина спадкодавця. Позивач вказує, що він лише влітку 2015 року довідався про смерть свого діда, оскільки тітка його не повідомила про це. Крім того, вважає, що він з поважних та форс-мажорних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, так як він є інвалідом з дитинства, мешкає у м. Маріуполі Донецької області разом з бабусею - ОСОБА_7, 1937 року народження, яка постійно хворіє і потребує нагляду. Також у той період 2014 року у м. Маріуполі розпочалися воєнні дії, він був змушений захищати своє місто, а тому не мав можливості виїхати з нього. Зазначає, що у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини з поважних причин, він не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився, через свого представника подав заяву, в якій він позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві обставинам, стверджуючи, що лише у вересні 2015 року позивач дізнався про смерть свого діда. Поважність причин пропуску подання заяви на прийняття спадщини була обмовлена тим, що тітка, відповідачка по справі ОСОБА_4, не повідомила його про смерть ОСОБА_6 Крім того, вказав, що позивач не мав можливості звернутися до нотаріуса і в місті Маріуполі із заявою про прийняття спадщини після смерті діда, оскільки у м.Маріуполі проходили воєнні дії (АТО) і нотаріуси не працювали. Звернувся до суду лише тоді, коли знайшов людей, які змогли йому підготувати позовну заяву до суду.

Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що позивач про смерть свого діда дізнався всередині вересня 2014 року, але жодних передбачених законом дій по прийняттю спадщини він не вчинив, доказів поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини стороною позивача не надано. Додав, що позивач мав можливість звернутись до нотаріуса із відповідною заявою і в місті Маріуполі, але цього не зробив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер ОСОБА_6, про що відділом реєстрації смертей у м.Києві складено актовий запис № 14259 від 22.08.2014 р.

За життя ОСОБА_6 заповіту не залишив.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з наданої Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи № 700/2014 щодо майна померлого ОСОБА_6, з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 у встановлений законом строк (26.11.2014 р.) звернулись відповідачі по справі - ОСОБА_4, як донька спадкодавця, та ОСОБА_5, як його дружина. Вони ж і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до наданих документів позивач є онуком спадкодавця ОСОБА_6, батько позивача - ОСОБА_8, який є сином спадкодавця ОСОБА_6, помер за життя останнього (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.), тому має право на спадкування за правом представлення відповідно до ст.1266 ЦК України.

Як вбачається з наданих документів, на час відкриття спадщини позивач не проживав разом зі спадкодавцем, а тому, в разі бажання прийняти спадщину, повинен був у встановлений законом строк звернутись до нотаріуса з відповідною заявою.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що позивач із заявою про прийняття спадщини після спадкодавця ОСОБА_6 до нотаріуса не звертався.

За змістом ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, що встановлений ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити спадкоємцеві додатковий строк для прийняття спадщини лише в тому випадку, коли такий строк пропущено з поважних причин.

Обов'язок доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи спір про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15) викладено наступну правову позицію.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, і ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_3 як на одну з причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини посилався на те, що він дізнався про смерть свого діда лише влітку 2015 року.

Однак, у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснювали, що позивач знав про тяжку хворобу свого діда, їм дзвонив, приблизно через 9 днів після смерті ОСОБА_6 та вони йому повідомили про смерть діда. Розмова відбувалася по гучномовцю, щоб всі могли разом спілкуватися.

У суду не має підстав стави під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об"єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам.

Таким чином, зазначена позивачем одна з причин пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що згідно показів свідків позивач знав ще у 2014 році про смерть свого діда, доказів незнання суду не надано.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказів на спростування наданих стороною відповідача доказів, стороною позивача суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 212 та 213 ЦПК України, рішення ґрунтується на досліджених наявних в справі доказах.

Відповідно до Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Як на підставу своїх вимог, крім іншого, позивач посилається на те, що він є інвалідом з дитинства, мешкає у м. Маріуполі Донецької області разом з бабусею - ОСОБА_7, 1937 року народження, яка постійно хворіє і потребує догляду. Також у той період 2014 року у м. Маріуполі розпочалися воєнні дії, він був змушений захищати своє місто, а тому не мав можливості виїхати з нього для подання заяви про прийняття спадщини.

Однак, на підтвердження поважності причин пропуску встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини позивачем у відповідності до вимог статей 10, 60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він з поважних причин не міг звернутися до нотаріуса в місті Маріуполі із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, оскільки місто Маріуполь не входив і не входить до переліку населених пунктів відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на ліні зіткнення». В зв'язку з чим, державні та приватні нотаріуси в місті Маріуполь працювали, транспортне сполучення з Маріуполем ніколи не припинялось

Формальне посилання позивача на те, що він є інвалідом 3 групи, без будь-якого обґрунтування неможливості з цих підстав прийняти спадщину, не дає підстав вважати дану обставину поважною, оскільки позивач є рухомою та дієздатною людиною.

Посилання на те, що позивач надавав допомогу при обороні міста, а тому не міг вчасно подати заяву до нотаріуса, суд не буре до уваги, оскільки позивач не був позбавлений можливості направити заяву про прийняття спадщини поштою, а також міг звернутися з аналогічною заявою до нотаріальної контори у м. Маріуполі.

Надані позивачем документи про періодичне протягом 10 днів стаціонарне лікування в м.Маріуполі в період 30.10.-10.11.2014 р., 04-12.11.2015 р. та 03-13.10.2016 р. не впливають на поважність причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Беручи до уваги зазначені обставини, суд вважає, що у спадкоємця не було об'єктивних, істотних труднощів на вчинення відповідних дій, позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог, а тому суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позовні вимоги є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, ст.ст.15, 16, 1268-1272 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 15, 58, 59, 60, 61, 208-209, 212, 213, 214-215, 218, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова