Справа № 495/1688/17
№ провадження 2/495/1476/2017
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
22 червня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Ткаченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 про вступ у спадщину та визнання права власності,
Позивач звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 про вступ у спадщину та визнання права власності, просить суд встановити факт належності 1/3 частини земельної ділянки №18, площею 0,0617 гектарів в межах згідно з планом, в т.ч. під ріллею площею 0,0307 гектари, під забудовою 0,0310 гектари, що розташована в СК «Комунальник» ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Вишневій - ОСОБА_4; визнати ОСОБА_1 таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 у вигляді 1/3 частини земельної ділянки № 18, площею 0,0617 гектарів, під забудовою 0,0310 гектарів, що розташована в СК «Комунальник» ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Вишневій; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини земельної ділянки №18, площею 0,0617 гектарів, в тому числі під ріллею площею 0,0307 гектари, під забудовою 0,0310 гектари, що розташована в СК «Комунальник» ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Вишневій, вказуючи, що 04.01.2015 року померла спадкодавець ОСОБА_4.
Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини земельної ділянки №18, площею 0,0617 гектарів, в тому числі під ріллею площею 0,0307 гектари, під забудовою 0,0310 гектари, що розташована в СК «Комунальник» ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Вишневій, що належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.04.2011 року.
Позивач є спадкоємцем 1 черги за законом до майна померлої ОСОБА_4 та бажає прийняти спадщину після смерті матері, звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому він і вимушений звернутися з позовом до суду.
Представник позивача в ході судового розгляду справи надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.
Зі згоди представника позивача, про що свідчить заява представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково , виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що дійсно 04.01.2015 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 397004 /л.с. 5/.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки земельної ділянки №18, площею 0,0617 гектарів, у т.ч. по угіддям: під ріллею 0,0307 гектари, під забудовою 0,0310 гектари, розташованої в СК «Комунальник» ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Вишневій, яка належала померлій відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 /л.с. 9/.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є сином померлої 04.01.2015 року ОСОБА_4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження /л.с.6/.
Позивач бажає прийняти спадщину після померлої, звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 не зареєструвала право власності на вищевказану частку земельної ділянки, яку вона отримала у спадщину, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.04.2011 року, реєстровий № 1210, після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого 19.04.2009 року, що підтверджується листом завідувача Білгород Дністровської міськдержконтори від 01.03.2017 року за № 288/02-14 /л.с. 4/
Позивач фактично прийняв спадщину після померлої, оскільки у встановлений чинним законодавством строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується наданою на запит суду копією спадкової справи №374/2016 до майна померлої 04.01.2015 року ОСОБА_4.
З вказаної вище спадкової справи, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини також звернувся і інший спадкоємець син померлої ОСОБА_4 ОСОБА_3.
З матеріалів справи також вбачається, що згідно довідки №1758 від 14.12.2016 року, виданої «ЖКГ смт.Сергіївка», ОСОБА_4, померла 04.01.2015 року, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Склад сім`ї: син ОСОБА_1, син ОСОБА_3.
З зазначеного можна дійти висновку, що обидва сини померлої ОСОБА_4 у рівних частках прийняли спадщину після смерті матері, оскільки у встановлений чинним законодавством строк звернулись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, не відмовились від її прийняття, а також на момент відкриття спадщини проживали та були зареєстровані разом із спадкодавицею.
У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Таким чином, з урахуванням того, що позивач є не єдиним спадкоємцем 1 черги за законом, який постійно на момент відкриття спадщини проживав та був зареєстрований разом з матірю, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, проте йому було відмовлено, та враховуючи те, що іншого способу захистити його права, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності, а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини земельної ділянки №18, площею 0,0617 гектарів, в тому числі під ріллею площею 0,0307 гектари, під забудовою 0,0310 гектари, що розташована в СК «Комунальник» ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Вишневій.
Що стосується вимог позивача про визнання його таким, що прийняв спадщину, то в цієї частині суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, оскільки він звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, до того ж постійно на момент відкриття спадщини проживав та був зареєстрований разом з матірю, тому не має підстав для додаткового встановлення факту прийняття спадщини.
При таких обставинах, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме встановити факт належності 1/3 частини земельної ділянки №18, площею 0,0617 гектарів, в т.ч. під ріллею площею 0,0307 гектари, під забудовою 0,0310 гектари, що розташована в СК «Комунальник» ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Вишневій - ОСОБА_4, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини земельної ділянки №18, площею 0,0617 гектарів, в тому числі під ріллею площею 0,0307 гектари, під забудовою 0,0310 гектари, що розташована в СК «Комунальник» ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Вишневій.
В іншій частині в задоволені позовних вимог позивачу - відмовити.
Керуючись ст. ст. 1223, 1268 -1269 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60, 213, 214, 215, 218, 224-229 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 про вступ у спадщину та визнання права власності - задовольнити частково.
Встановити факт належності 1/3 частини земельної ділянки №18, площею 0,0617 гектарів, в т.ч. під ріллею площею 0,0307 гектари, під забудовою 0,0310 гектари, що розташована в СК «Комунальник» ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Вишневій - ОСОБА_4.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частини земельної ділянки №18, площею 0,0617 гектари, в тому числі під ріллею площею 0,0307 гектари, під забудовою 0,0310 гектари, що розташована в СК «Комунальник» ОСОБА_2 сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області по вул. Вишневій.
В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.