АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1441/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 15 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що ОСОБА_6 4 вересня 2012 року уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір б/н, згідно якого їй було надано 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із процентною ставкою у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач, підписавши заяву, підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, в цілому складають договір.

ОСОБА_6 свої зобовязання по вказаному кредитному договору належним чином не виконала, отримавши кошти в межах ліміту, погашення платежів по договору здійснювала нерегулярно, в результаті станом на 31 грудня 2016 року її заборгованість за кредитом становить 668 грн. 13 коп., за відсотками 12 332 грн. 71 коп., нараховані пеня та комісія 3187 грн. 46 коп., штраф 1 309 грн.41 коп., а всього заборгованість складає 17 497 грн. 72 коп.

На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, чим порушує законні права позивача, що стало причиною його звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 15 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «Приватбанк» оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частина 1 ст. 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, у зв'язку з чим відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду.

Судом встановлено, що 4 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зі змісту анкети-заяви від 4 вересня 2012 року вбачається, що ОСОБА_6, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку» погодилася з тим, що анкета-заява разом із памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір між нею та банком про надання банківських послуг. Також відповідач ознайомилась та згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, зобовязується виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку.

Позивачем до своєї позовної заяви додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 6 березня 2010 року № СП-2010-256 .

Відповідно до п. 1.1.7.31. вказаних Умов та правил надання банківських послуг строк позовної давності відносно вимог банку по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів та витрат банку становить 50 років.

Пунктом 1.1.7.41. визначено, що договір діє без обмеження строку.

Згідно пункту 1.1.7.42. сторони визнають, що дія договору припиняється в момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках дії договору або підпадаючого під дію договору, а також при закінченні користування послугами банку, передбачених договором.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15 позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України). Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду, що Умови та Правила про надання банківських послуг, п. 1.1.7.31. яких установлено позовну давність тривалістю в 50 років, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг не підписані особисто позичальником, а тому істотна умова кредитного договору як строк позовної давності терміном 50 років не вважається такою, яка погоджена між сторонами договору.

Крім того, в анкеті-заяві, підписаній позичальником також відсутня домовленість сторін щодо збільшення строку позовної давності.

Разом з тим, п. 2.1.1.2.11. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні карти, включно.

Згідно постанови Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-20цс14 позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (Правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 19 березня 2014 року в справі №614цс14).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту та виписки по рахунку вбачається, що відповідачем періодично здійснювалось погашення заборгованості по кредиту, останній платіж було здійснено 21 січня 2014 року в сумі 1 100 грн., а 22 січня 2014 року кошти в сумі 1050 грн. були зняті через банкомат. Тобто, в цей час між сторонами діяв кредитний договір.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо неврахування платежу 2 липня 2014 року в розмірі 12 грн. 54 коп., оскільки він за своєю суттю є банківською операцією та платежу від 10 лютого 2014 року в розмірі 0,25 грн., оскільки банком не надано підтверджень, що саме відповідачем була здійснена дана операція по поповненню платіжної картки.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використання кредитної картки «універсальна», 55 днів пільгового періоду», термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.7).

Таким чином, висновки суду першої інстанції про пропуск позивачем загального строку позовної давності з врахуванням останнього здійсненого відповідачкою платежу 21 січня та останнього зняття коштів 22 січня 2014 року не відповідає встановленим обставинам справи, оскільки наступний обовязковий платіж позичальника, за умовами укладеного сторонами кредитного договору, повинен бути здійснений до 25 лютого 2014 року, тоді як банк звернувся до суду 30 січня 2017 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Згідно ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі ч.1 ст. 259 ЦК України).

На підтвердження своїх доводів щодо пропуску позивачем строку позовної давності відповідач будь-яких доказів суду не надала, в тому числі і не надала суду банківську картку, за якою вона отримала кредитні кошти.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, а саме до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість за кредитом в розмірі 668 грн. 13 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 12 332 грн. 71 коп.; заборгованість за пенею та комісією 3 187 грн. 46 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 809 грн. 41 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 3 360 грн. (1600+1760).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 15 травня 2017 року у даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 668 грн. 13 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 12 332 грн. 71 коп.; заборгованість за пенею та комісією 3 187 грн. 46 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 809 грн. 41 коп., а всього 17497 грн.71 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 Володимирівнина користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 3 360 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :