Провадження №2-з/760/230/17
в справі №760/9707/17-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Хілюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального окуругу Парфеньок Тетяна Євгенівна про визнання договору купівлі-продажу недійсним, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павфеньонок Т.Є., недійсним.

Ухвалою судді від 19 червня 2017 року в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

05 липня 2017 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

В заяві про забезпечення позову посилається на те, що договір купівлі-продажу спірної квартири був укладений під час тяжкої хвороби ОСОБА_6, за ціною, яка не відповідає її ринковій вартості.

Дані обставини дають підстави вважати, що вказана квартира була відчужена ОСОБА_6 під тиском відповідача.

Також зазначає, що позивачка та 3-я особа: ОСОБА_4 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, у разі задоволення судом позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири існує ймовірність відчуження квартири відповідачкою.

Вважає, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 є необхідним заходом, щоб уникнути в майбутньому труднощів при виконанні рішення суду в разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.151 ЦПК України.

З точки зору ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.2 ст.151 ЦПК України.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 152 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

За даною нормою закону однією з причин, в зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Так, предметом спору сторін є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Парфеньонок Т.Є.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз»яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З Інформаційної довідки Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10 травня 2017 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 21 січня 2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павфеньонок Т.Є. , реєстраційний № 000

Враховуючи викладене вище, характер спору, що виник, суд приходить до висновку про обгрунтованість заяви та накладення арешту квартиру АДРЕСА_1

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Позивач : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН невідомий, зареєстрована : АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_3, рік народження та ІН невідомі, проживає за адресою: АДРЕСА_1

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: