Справа № 739/796/17
Провадження № 2/739/290/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"26" липня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Шкурат О.Г.,

позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про позбавлення останнього батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, призначення його опікуном даної дитини та стягнення аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком його онуки ОСОБА_4 Остання постійно проживає з ним, при цьому відповідач проживає окремо, участі у вихованні та утримання своєї доньки не приймає. Матір його онуки померла у 2008 році, у зв'язку з чим він сам доглядає за своєю онукою, повністю утримує її та піклується про неї. Зважаючи на вказане позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4, стягнути аліменти на її утримання та призначити його опікуном даної дитини.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, при цьому пояснив, що малолітня ОСОБА_4 є його онукою, постійно проживає разом з ним і перебуває на його повному утриманні, натомість відповідач жодної участі в утримання своєї доньки не приймає, матеріальної допомоги не надає, з дитиною фактично не спілкується, за останні п'ять років лише кілька разів приїздив до них на 1-2 дні. При цьому відповідач отримує державну допомогу, яка виплачується на дитину у зв'язку з втратою нею годувальник, однак навіть цих грошей своїй донці не надає. Позивач висловив згоду на те, щоб його було призначено опікуном онуки, просив стягнути на його користь аліменти на утримання онуки та заявив, що не заперечує проти розгляду справи без участі відповідача з постановлення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення повісти про виклик до суду за місцем його проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Отже, згідно частини п'ятої статті 74 ЦПК України відповідач вважається таким, що був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. За таких обставин, враховуючи позицію позивача, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, з постановленням заочного рішення

Представник третьої особи - Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, як органу опіки та піклування, висловився за доцільність задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4, оскільки це відповідатиме інтересам даної дитини. Також не заперечував проти стягнення аліментів з відповідача на утримання вказаної дитини і призначення позивача її опікуном, при цьому надав суду подання про доцільність такого призначення.

Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому матір'ю даної дитини є ОСОБА_5 (а.с. 9). ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла в м. Київ (а.с. 26).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 15 березня 2017 року малолітня ОСОБА_4 постійно проживає в будинку по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1, при цьому відповідач у вказаному будинку не проживає та участі у вихованні своєї доньки не приймає (а.с. 6).

Зі свідоцтва про народження малолітньої ОСОБА_4, свідоцтва про народження її матері ОСОБА_5, згідно якого її батьком є ОСОБА_1 та свідоцтв про укладення ОСОБА_5 шлюбів вбачається, що позивач є дідом малолітньої ОСОБА_4 (а.с. 9-11).

З довідок Новгород-Сіверської державної гімназії ім. К.Д. Ушинського від 15 березня 2017 року та Позашкільного навчального закладу «Новгород-Сіверська комплексна дитячо-юнацька спотивна школа» від 24 березня 2017 року вбачається, що малолітня ОСОБА_4 навчається у вказаних закладах, протягом часу навчання її батько участі у вихованні своєї доньки не брав, її навчанням та досягненнями не цікавився, дитину не зустрічає і не проводжає, з вчителями не спілкується, батьківських зборів не відвідує, зі слів самої дитини батько з нею не спілкується (а.с. 7-8).

Органом опіки та піклування 28 лютого 2017 року затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4, оскільки батько даної дитини біля п'яти років не цікавиться життям останньої, її фізичним, духовним та моральним розвитком, не піклується про її стан здоров'я і не утримує її, хоча при цьому отримує пенсію по втраті годувальника як законний представник дитини, однак використовує зазначені кошти не за призначенням (а.с. 4-5).

Відповідно до частин першої, другої, третьої та п'ятої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як з'ясовано у судовому засіданні відповідач, будучи повнолітньою особою, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_4, оскільки не піклується про її фізичний та духовний розвиток, її навчання, не утримує свою доньку, не займається її підготовкою до самостійного життя, зокрема:не спілкується зі своєю донькою і не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню донькою загальновизнаних норм моралі; не створює умов для отримання нею освіти і взагалі не цікавиться її навчанням.

Все викладене вище свідчить про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, оскільки це відповідає інтересам даної дитини, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до частин третьої, четвертої та п'ятої статті 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Згідно частини третьої статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Оскільки матір малолітньої ОСОБА_4 померла вказана дитина не може бути передана їй на утримання.

Водночас суд враховує, що позивач висловив згоду на своє призначення опікуном його онуки малолітньої ОСОБА_4, а орган опіки та піклування надав до суду подання про доціальність встановлення опіки над вказаною дитиною та призначення позивача її опікуном (а.с.27-28).

За таких обставин суд вважає за необхідне встановити опіку над малолітньою ОСОБА_4 та призначити її опікуном позивача.

Відповідно до частини другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Частиною третьою статті 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки, він зобов'язаний виконувати свої батьківські обов'язки з утримання доньки до досягнення нею повноліття, сплачуючи аліменти на її утримання.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законих представників дитини раозм з яким проживає дитина.

Згідно частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки позивачем заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на яку стягуються аліменти, факт смерті матері вказаної дитини, відсутність відомостей про доходи відповідача, відомостей про наявність на його утриманні інших осіб, а також відсутність будь-яких відпомостей про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої ОСОБА_4 аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 грн. щомісячно, та стягувати їх до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 16 травня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з відповідача у межах суми платежу за один місяць, за період з 16 травня до 15 червня 2017 року.

З приводу судових витрат, здійснених у ході судового розгляду суд враховує, що позивачем сплачено судовий збір за позовною вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав у розмірі 640 грн. 00 коп., при цьому від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів він звільнений відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року.

Частиною першою статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позові вимоги підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати на сплату судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовною вимогою про стягнення аліментів у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини», статтею 60 Цивільного кодексу України, статтями 164-167, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити опіку над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначивши її опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 16 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 16 травня 2017 року до 15 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку в десятиденний строк з дня винесення судом відповідної ухвали.

Особи, які брали участь у справі, можуть оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя В.В. Чепурко