Суддя Матвієвська Г. В.
Справа № 644/7044/15-ц
Провадження № 2/644/579/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Матвієвської Г.В.,

за участі : секретарів судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_3,- ОСОБА_4, відповідачів - ОСОБА_5, ОСОБА_6, представника відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,- ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування за законом та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування за законом та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що вона з ОСОБА_8 перебувала у шлюбі, шлюб було зареєстровано 1 вересня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управляння юстиції. Позивач зазначає, що її чоловік ОСОБА_8 помер 7 січня 2015 року, йому належить на праві приватної власності 3-кімнатна квартира АДРЕСА_1 : 1/3 частина на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 1997 року, виданого органом приватизації житлового фонду ВАТ « харківський тракторний завод»; 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.12.1998 року, виданого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою; ? частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2012 року, виданого Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою, право власності на імя ОСОБА_8 зареєстровано у реєстрі прав на нерухоме майно. Позивач ОСОБА_3 стверджує, що її чоловік , ОСОБА_8, був літнім, тяжко хворим, перебував у безпорадному стані, потребував постійного стороннього догляду. Позивач зазначає, що її чоловік у січні 2014 року переніс ішемічний інсульт, він поступив до Харківської міської клінічної багатопрофільної лікарні № 25 с діагнозом ішемічний інсульт у басейні правої середньої мозкової артерії з лівосторонньою пірамідальною недостатністю, дисциркуляторною (гіпертонічною) енцефалопатією 2 ступеню, гіпертонічною хворобою 3ступеню, ішемічною хворобою серця, атеротичним кардіосклерозом та перебував на стаціонарному лікуванні з 30.01.2014 року по 11.02.2014 року, пройшов великовартісну медикаментозну терапію цераксоном, мета максом, кардіомагнілом, дібазолом, папаверином, берліпрілом, тренталом, луцетамом, актовегіном, тиотризоліном, амплодіпіном а також йому було проведено великовартісне обстеження - магнітно-резонансна томографія головного мозку. Після виписки йому було рекомендовано реабілітація в санаторії « Роща», енапріл, амплодіпін, кардіомагніл, білобіл. З 12.02.2014 року по 07.03.2014 року її чоловік перебував на реабілітації у клінічному санаторії « Роща» їз діагнозом - стан після ішемічного інсульту у басейні правої середньої мозкової артерії з лівосторонньою пірамідальною недостаточностю, дисциркуляторною (гіпертонічною) енцефалопатією 2 ступеню, гіпертонічною хворобою 3ступеню, ішемічною хворобою серця, ат еротичним кардіосклерозом. Після проходження реабілітації у санаторії її чоловік перебував під наглядом Харківської міської поліклініки № 18, вона з чоловіком продовжували лікування медикаментами та робили дороге ( велика вартість) обстеження в лабораторії « Біоаналітичні технології» - на дисбактеріоз після медикаментозного лікування, гепатит, мікробіологію, печінкові проби, лямблії та т.п., на хелікобактер у медичному центрі « Вікторія». Позивач стверджує, що у звязку із стабільно тяжким станом чоловіка, а саме потужні головні болі, частковий лівосторонній параліч, вони продовжили лікування та помістили чоловіка у стаціонар Харківської міської клінічної багатопрофільної лікарні № 25, де він перебував на лікуванні з 4 по 14 квітня 2014 року з діагнозом стан після ішемічного інсульту у басейні правої середньої мозкової артерії з лівосторонньою сенсо-пірамідальною недостатністю, дисциркуляторною енцефалопатією 2 ступеню с ветибулоатактичним сіндромом, гіпертонічною хворобою 3ступеню, ішемічною хворобою серця, ат еротичним кардіосклерозом, двосторонньою люмбоішіалгією, стриманим болевим синдромом, остеохондрозом пояснично-крестцового відділу позвонку, грижею дисків. 15.04.2014 року її чоловіку робили рентгенографію желудку, йому було поставлено діагноз хронічний гастродуоденіт у стадії загострення. Стан здоровя чоловіка погіршувався, тому його вони помістили на стаціонарне лікування у Харківську клінічну багатопрофільну лікарню № 25, де він перебував на лікуванні з 7 по 17 жовтня 2014 року з діагнозом двосторонній деформуючий артроз суставів колін зліва 3 ступеню, справа 2 ступеню, стадія загострення, виражений больовий синдром, порушення функції статики та руху. В лікарні йому було призначене лікування ровмоксікан, серрат, актове гін. Позивач наголошує, що 18.12.2014 року у її чоловіка стався другий інсульт, його повністю паралізувало, повністю віднялася мова, його було поміщено до стаціонару Харківської міської клінічної лікарні № 25, де він перебував на лікуванні до 05.01.2015 року з діагнозом повторний ішемічний інсульт, в області правої середньої мозкової артерії з лівостороннім глибоким геміпарезом, гіпертонічна хвороба 3 ступеню, дісциркулярна енцефалопатія, ішемічна хвороба серця, ат еротичний кардіосклероз.

Позивач стверджує, що з моменту першого інсульту в січні 2014 року по день смерті чоловіка 07.01.205 року, вона одна за ним здійснювала догляд, бо самостійно він сам себе обслуговувати не міг, лише вона одна містила його в стаціонар лікарні, перевозила в різні медичні заклади на таксі, придбавала йому ліки, викликала лікаря додому , покупала продукти, готувала їжу, прибирала в домі, прала чоловіка речі. На лікування чоловіка було витрачено величезні кошти її та її чоловіка. Позивач наголошує, що лише вона одна навідувалася до чоловіка у лікарню, возили його до санаторію, купала його, змінювала йому памперси, постіль та натільні речі, протирала йому їжу та кормила з ложечки, догляд здійснювала лише вона, має копії чеків аптек ( частково 32 шт. на 6796,35 грн.), довідки лікувальних закладів щодо безпорадного стану чоловіка та свідків факту щодо одноособового її догляду за чоловіком. Також позивач зазначає, що після смерті чоловіка 07.01.2015 року лише вона займалася організацією похорону та поміни, вона уклала договір про надання ритуальних послуг з ФОП ОСОБА_9 від 08.01.2015 року для організації та проведення похорону, сплатила за договором 7249,00 грн., вона організувала поміни після похорону, 9 днів та 40 днів. Позивач зазначає, що за життя чоловік заповіту не залишив, протягом 6 місяців після смерті чоловіка, вона звернулася до нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вона є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, відповідачі ОСОБА_5, вік 30 років та ОСОБА_6, вік 39 років повнолітні діти чоловіка від двох попередніх шлюбів, також подали заяви про прийняття спадщини. Позивач наголошує, що відповідачам було відомо про тяжкий стан її чоловіка, бо і вона і її чоловік їм про це повідомляли, просили у них допомоги, але жоден з відповідачів жодного разу не відвідали її чоловіка у лікарнях, коли він лікувався у стаціонарах, не надали допомоги, не надали матеріальної допомоги, не здійснювали за ним догляд. Позивач зазначає, що ОСОБА_6 посилався на те,що він працює, а ОСОБА_5 зовсім не пояснював причину свого невідвідування батька. Позивач зауважує, що навіть у тяжкому передсмертному стані її чоловіка, будучі обізнаними про тяжкий стан ОСОБА_8, вони не тільки не допомогли, а й навіть не відвідали батька та не попрощалися з ним й щодо цього факту вона має свідків. Посилаючись на такі обставини, позивач вважає що відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід усунути від права на спадкування, вони ухилялися від надання допомоги своєму батькові, який в силу похилого віку та тяжкої хвороби був у безпорадному стані, вона претендує на майно свого чоловіка квартиру АДРЕСА_1 як спадкоємець за законом першої черги після смерті чоловіка, просить позов задовольнити, усунувши ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від права на спадкування за законом після померлого 07.01.2015 року ОСОБА_8 та визнавши за ОСОБА_3 право власності на квартиру № 28 ( двадцять вісім) у будинку № 20 ( двадцять) по вул. Миру у місті Харкові в порядку спадкування за законом після померлого 07.01.2015 року чоловіка ОСОБА_8.

Відповідач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 ( з урахуванням уточнень) про встановлення юридичного факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, просив встановити юридичний факт родинних відносин між ним, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьком, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим 07.01.2015 року та визнати за ним, ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_8, обґрунтовуючи його тими обставинами, що він є сином ОСОБА_8, а в документах міститься помилка через неправильний переклад в написанні їх фамілії, батько « Росінський», син «Росинський», позов ОСОБА_3 вважає надуманим та безпідставним, зазначає, що у встановлений законом строк ним було подано заяву про прийняття спадщини до 4 ХДНК, про що свідчить запис про реєстрацію у спадковому реєстрі, крім нього заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору подано ОСОБА_6, ОСОБА_3, заповіту ОСОБА_8 не залишив. Позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_5, посилаючись на ст.. ст.. 1261 та 1267 ч.1 ЦК України, стверджує, що всі спадкоємці за справою є спадкоємцями першої черги, вважає, що за ним повинно бути закріплено право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом, в якості доказів надав копії : свого паспорту, коду, свідоцтва про народження, свідоцтва про встановлення батьківства, свідоцтва про смерть ОСОБА_8, ОСОБА_10 про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39619537 ( спадкодавець ОСОБА_8, № спадкової справи у реєстрі 57105075, у нотаріуса 127/2015).

Відповідач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, просив визнати за ним, ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_8, обґрунтовуючи його тими обставинами, що він категорично не згоден з позовом ОСОБА_3, вважає його надуманим та безпідставним, його батько ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер 07.01.2015 року, він у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до 4 ХДНК, про що наявний запис у спадковому реєстрі, крім нього заяви про прийняття спадщини подано ОСОБА_5 ростиславом Сергійовичем та ОСОБА_3, заповіту ОСОБА_8 не залишив, посилаючись на ст. ст. 1261 та 1267 ч.1 ЦК України, вважає, що за ним повинно бути закріплено право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом, в якості доказів надав копії: свідоцтва про смерть ОСОБА_8, свого свідоцтва про народження, коду, в запереченнях зазначає, що вони з батьком та братом мали добрі стосунки, спілкування, батько не був безпорадним, коли батько був у лікарні, він йому телефонував та відвідував його, виписка із лікарні ( 05.01.2015) не містить посилання на те, що батько був у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, є запис, що його виписано у паралізованому стані, в медичних довідках також не зазначено, що батько перебував у безпорадному стані та потребував стороннього догляду, крім того про те, що батько перебував у лікарні у грудні 2014 року позивач за первісним позовом йому не повідомляла та не просила про допомогу, заперечує проти викладеного позивачкою факту щодо самостійного її догляду з січня 2014 року по день смерті за ОСОБА_8 у звязку з неможливістю ним самостійного обслуговування себе.

В судовому засіданні сторони, кожен свій позов, - підтримали, проти заявлених вимог до них заперечували, пояснення надали, аналогічні викладеним у позовах та запереченнях.

Додатково, відповідач ОСОБА_5 пояснив суду, що він не є інвалідом, на обліку у психіатра не перебуває, одружився у 2012 році, батько до нього приїхав після першого інсульта, вважає, що його батько не потребував сторонньої допомоги, він ніколи не просив про допомогу, працював, отримував на роботі премії, іздив до санаторіїв, казав, що сам взмозі себе забезпечити, після інсульта нормально себе почував, про останнє перебування батька у стаціонарі узнав лише на святі Нового року від ОСОБА_11, бо батько не брав слухавку, він пропонував ОСОБА_11 поїхати до лікарні, але через кілька днів узнав, що батько помер. Відповідач ОСОБА_5, надаючи пояснення судові, зазначив, що перший інсульт у його батька ОСОБА_12 відбувся у 2012 році, що суперечить медичним документам у справі, згідно яких це відбулося у 2014 році, зазначив про те, що батько лікувався у лікарні № 25, про це йому відомо від брата ОСОБА_11, стверджував ( судове засідання 20.05.2016 року), що в лікарні батька не відвідував, матеріально не допомагав, до нього за допомогою не зверталися, він особисто допомоги батькові не пропонував, вони не спілкувалися з батьком приблизно два місяці, причину не памятає, дома у батька був лише кілька разів, не памятає чи до інсульту чи після, стверджує, що батько наприкінці 2014 року перебував у стаціонарі лікарні, санаторно лікувався, він з батьком зустрічався у травні 2014 року біля роботи та батько йому повідомляв, що був у санаторії, він телефонував батькові у лікарню у грудні 2014 році на мобільний телефон, приїхав до лікарні, розмовляв з ним у палаті, запропонував поміч, батько відмовився, до лікарів не ходив, памперси не замінював, приносив апельсини, після від брата дізнався, що батько помер, приймав участь у похованны батька, бо їздив до моргу, був присутній на похороні. Відповідач ОСОБА_5 стверджував в суді, що пропонував батькові допомогу, автомашину, а він відмовлявся, додатково повідомив, що якщо б йому зателефонували за допомогою, то він би допоміг батькові, знає,що його брат ОСОБА_11 допомагав позивачці грошовими коштами на похорон батька, пояснив, що проживає з мамою у 1- кімнатній квартирі, працює в таксі, навчається у ХНУРЕ на заочному факультеті.

Відповідач ОСОБА_6 пояснив суду, що не залишав батька у безпорадному стані, має право на спадщину, бачив, що батько дієздатний, працював, самодостатній, міг себе обслуговувати, крім випадків під час інсультів, мав місце один випадок, коли батько його вигнав із дому приблизно 8 років тому, вважає через ті обставини, що батько зловживав спиртним. Додатково повідомив, що ОСОБА_3 йому не повідомляла про стан здоровя батька, після 1 інсульту він спілкувався з батьком частіше, пропонував йому матеріальну підтримку, а батько відмовлявся, посилаючись на заробітну плату та пенсію, приймав участь у похороні батька, надавав грошові кошти, придбав продукти як на похорон так і на помини 9 та 40 днів, але свідків немає, батько був довольний останнім браком, йому стало відомо про тяжкий стан здоровя батька у червні 2014 року, до того він перебував у командировці в Америці з березня 2014 року по кінець травня 2014 року, до нього зверталася ОСОБА_3 в січні 2015 року з проханням перевезти батька із лікарні , він погодився, але вона передумала, про перший інстуль він не знав, у лікарні батька не провідував, матеріальної допомоги не надавав, під час лікування батька з 01.2014 року по 06.2014 року амбулаторно матеріально не допомагав, бо батько відмовився, 31.12.2014 року довідався від ОСОБА_3, що батько у лікарні, але вона повідомила, що до лікарні не пустять, кілька разів у липні 2014 року зустрічався з батьком біля його роботи, років 8 назад він приходив до батька додому, але він його вигнав, бо мав обіду на нього через те, що довго не приїзжав до нього.

Свідки позивача : ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 надали суду покази щодо перебування ОСОБА_8 протягом року до смерті у безпорадному стані внаслідок чисельних тяжких захворювань, щодо належного догляду та надання йому необхідної сторонньої допомоги збоку його дружини російської Г.О. та повної відсутності будь-якої запитуваної допомоги з боку його дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Так свідок ОСОБА_10 показала, що працює медичною сестрою лікарні № 25, ОСОБА_8 поступив у лікарню в грудні 2014 року у тяжкому стані до інтенсивної терапії, з ним постійно перебувала дружина російська Г.О., забезпечувала повний догляд, харчування, медикаменти, засоби гігієни для чоловіка ОСОБА_8, здійснювала допомогу у обробці пролежнів хворого, міняла памперси, він постійно кликав тільки її словами «ОСОБА_13, ОСОБА_13», він був «лежачим» хворим, у сознанії, стан стабільно тяжкий, паралізована рука, ОСОБА_5 жодного разу у батька не бачила, забирала з лікарні сама, скаржилася,що звонила сину ОСОБА_12, просила допомоги, в тому числі й на ліки, обидва сини їй допомогти невзмозі, виписано ОСОБА_8 приблизно 05 січня 2015 року, про своїх дітей він ніколи не згадував, кликав весь час дружину, вона його годувала перетертою їжою, яку готувала сама. Свідок ОСОБА_13 є донькою позивача, показала, що її мати добре жили з ОСОБА_8, синів з батьком поруч ніколи не було, мати дзвонила синам ОСОБА_12 як з мобільного так і стаціонарного телефонів, просила про допомогу, потрібен був транспорт, ліки, вони про це знали, не приїжджали, бо працюють, допомоги не надавали, їх батько був тяжко хворий, у безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги під час хвороби, сини на дому також його не навідували, не цікавилися його станом. Весь супровід під час тяжкої хвороби ОСОБА_8 ( доставка до лікарні, з лікарні додому, приготування їжі, покупка медикаментів, гігієнічний догляд, фізична допомога) здійснювала лише ОСОБА_3, сини відповідали на прохання про допомогу лише фразою « им некогда, они работают», у звязку з чим вона просила про допомогу її, доньку позивачки, зятя та сусідів, які й допомагали їй переміщати його до лікарні й додому, бо після другого інсульту ОСОБА_8 переміщатися та рухатися вже не міг, у безпорадному стані, їй ОСОБА_8 особисто казав, що ОСОБА_6 кілька разів дзвонив, але вони не зустрічалися, ОСОБА_5 не дзвонив, у її присутності між першим та другим інсультом спиртного він не вживав. Свідок ОСОБА_14 показала суду, що має дружні стосунки з позивачкою, з 2004 року знає ОСОБА_8, спілкувалися, їй відомо, що під час хвороби ОСОБА_8 весь належний догляд здійснювала лише ОСОБА_3, під час провідування ОСОБА_8 на дому, вона йому радила звернутися до синів за допомогою, а він відповідав їй « у них нет…», під час другого інсульту ОСОБА_3 допомагали його перемістити до швидкої сусід та зять, дома у ОСОБА_8 вона дітей жодного разу не бачила, зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що у лікарні батька сини жодного разу не навідували. На її питання до ОСОБА_8 у квітні 2014 року, після санаторія, коли останньому було дуже погано, чи дзвонив він дітям, він відповів, що «нет, им некогда, не приезжали». Свідок ОСОБА_15 показала суду, що позивачка є її сестрою, їй відомо, що приблизно 15 років тому вони з ОСОБА_8 познайомилися, він одразу запропонував її сестрі заміж, але ОСОБА_20 не хотіла, згодам вони побралися, за хворою матірю ОСОБА_12 вона доглядала, квартира перебувала в жахливому стані, бо у ОСОБА_8 не було коштів на ремонт та й хвора мати, вони з чоловіком приходили у гості до родини ОСОБА_8, та ОСОБА_21, почувши що їх їде забирати їх син, їм сказав, що за ним ніколи б син не приїхав, його сини навіть не дзвонять йому, мати ОСОБА_8 померла через інсульт, він дуже тяжко переживав це, її хоронили без внуків, потім стався у нього інсульт, він перебував у подавленому стані через відсутність коштів на лікування, казав « синовья не приходять, прийдут делить наследство, когда я умру», на очах були сльози, надалі наприкінці 2014 року стався вже ішемічний інсульт, ОСОБА_3 його до лікарні поклала, купувала дорогі ліки, домовилася перевести його до 5 ЦКБ, але зав. відділенням їй сказала, що його переміщати неможна, він пройшов курс лікування, його виписали додому, ОСОБА_3 покинула працювати, сподівалася на його одужання, після смерті батька, прийшов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та промовив « не знал, прошу прощения», ОСОБА_8 бажав, щоб діти були рядом, про життя з ОСОБА_3 казав « божественно», їй відомо, що під час першого інсульту та другого ОСОБА_8 діти не навідували його, вона давала гроші ОСОБА_3 на ліки для ОСОБА_8, останній тримав обіду на дітей, що вона не навідували його у лікарні, кликав весь час дружину, був у важкому стані, тому лікарі допускали ОСОБА_22, ОСОБА_3 безліч разів дзвонила дітям ОСОБА_8, ОСОБА_6 приїхав, а ОСОБА_5 ні й не дзвонив. Свідок ОСОБА_16 показав суду, що він знав ОСОБА_8 приблизно 6,7 років, сини до останнього не навідувалися, він був після 1 інсульту у тяжкому стані, ОСОБА_3 весь час їм дзвонила, вони слухавку не брали, не бажали спілкуватися або уникали розмови, їм було байдуже, після 2 інсульту він був вже лежачим хворим, не підіймався, «бредил», « неадекватен», кликав ОСОБА_22, яка здійснювала повністю весь догляд сама ( кормила, замінювала памперси та т.і.).

Свідок ОСОБА_17 показала суду, що ОСОБА_3 15 років тому познайомилася з ОСОБА_8, продала свій будинок, за ці кошти зробила ремонт у квартирі ОСОБА_8, вона з ними постійно спілкувалася, їй ОСОБА_21 скаржився, що його сини не бажають про нього нічого знати та спілкуватися з ним, під час тяжкої хвороби ОСОБА_8 ( він не розмовляв, не ходив, був лежачий, лише дивився, потребував постійного догляду як фізичного так і морального) належний догляд ( годування, заміна памперсів, гігієнічний догляд) здійснювала лише ОСОБА_3, на її прохання ( відомо зі слів ОСОБА_3О.) відвідувати батька у лікарні до синів, вони не відгукнулися, ОСОБА_6 казав, що немає можливості, без пояснень причини.

Свідок ОСОБА_19 показала, що з позивач працювала разом, їй відомо, що догляд за тяжко хворим ОСОБА_8 здійснювала лише ОСОБА_3 ( купувала ліки, путівки до санаторіїв, доглядала за лежачим, міняла памперси), просила про допомогу синів, вони слухали, але ніхто так і не зявився, їй особисто ОСОБА_21 скаржився, що сини до нього не приїжджають, не допомагають йому, не навідують його, матеріально не допомагають. Свідок ОСОБА_18, є сусідом позивачки, підтвердив суду, що вона зверталася до нього за допомогою в переміщенні тяжко хворого її чоловіка ОСОБА_8 до швидкої, він спілкувався раніш з ним та ОСОБА_8 ніколи не розповідав що має синів. Свідок відповідача, ОСОБА_23 , показала суду, що вона є мамою відповідача ОСОБА_5, останній мав з батьком ОСОБА_8 добрі стосунки, спілкувалися по телефону, зустрічалися після роботи, батько подарував йому часи, бо він вступив до інституту, вони з батьком намагалися подружити ОСОБА_5 с ОСОБА_6 ( сином ОСОБА_21 від першого шлюбу), ОСОБА_8 був на свадьбі у ОСОБА_5 у 2012 році, вони з ОСОБА_6 його привозили на машині, вона слідкувала, щоб ОСОБА_21 не впав, ОСОБА_5 працює в таксі, має посвідчення водія, заочно навчається на платному факультеті, вона йому допомагає, зберегла його медичні документи ( часто перебував у стаціонарі, на обліку у невропатолога, від військової служби звільнений через сколетичну осанку, плоскостопіє, цефалопатію), їх ніхто про допомогу не просив, батько ОСОБА_24 заробляв, матеріально не потребував, про необхідність фізичної допомоги вони не знали, що він хворів не знали, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не ухилялися від допомоги батькові, їх про допомогу не просили, повідомив їх про смерть ОСОБА_8 ОСОБА_6, вона та ОСОБА_5 були на похороні.

Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, допитавши свідків сторін, суд вважає, що основний позов слід задовольнити у повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовів відмовити за наступними обставинами.

ОСОБА_8 належить на праві власності квартира АДРЕСА_4 ( а.с. 7 14 том 1).

Власність зареєстрована у КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації.(а.с. 7-10 том 1).

ОСОБА_8 помер 07.01.2015 року (а.с. 5).

Згідно відповіді 4 Харківської державної нотаріальної контори від 22.09.2015 року № 4596/02-14 та інформаційної довідки зі спадкового реєстру №№ 41567819, 41567849 від 22.09.2015 року (а.с.72-74 том 1), після смерті ОСОБА_8, померлого 07 січня 2015 року, була заведена спадкова справа 127/2015; 13 лютого 2015 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дружина спадкодавця, ОСОБА_3, що мешкає та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4, кв.№ 28; 27 травня 2015 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син спадкодавця, ОСОБА_25, що мешкає та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5; 03 липня 2015 року з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся син спадкодавця, ОСОБА_6, що мешкає Харківська область, м.Дергачі, вул.. Петровського,176, кв.№ 9; інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину ні за законом, ні за заповітом нікому не видавалося .

Згідно свідоцтва про шлюб 1-ВЛ № 067250, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 01.09.2007 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, є дружиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 6 том 1), що помер 07.01.2015 року (а.с.5 том 1).

Згідно вищевказаної відповіді 4 ХДНК після смерті ОСОБА_8 з заявами про прийняття спадщини звернулися сторони ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, заповіт від імені ОСОБА_8 не посвідчувався, ОСОБА_3 мешкає та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 620 КЗОХ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25 (а.с. 16 том 1) ОСОБА_8 проходив стаціонарне лікування з 30.01.2014 року по 11.02.2014 року з діагнозом ішемічний інсульт у басейні правої середньої мозкової артерії ( 10.01.14) з лівосторонньою пірамідальною недостатністю, дисциркуляторна(гіпертонічна) енцефалопатія II ст., гіпертонічна хвороба III ст., ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, CH II A ст. Відповідно до виписки із історії хвороби № 123 ДП «Клінічний санаторій «Роща» , ОСОБА_8 знаходився з 12.02 по 07.03.2014 року на реабілітації, проведене лікування, надано рекомендації продовжити медикаментозну терапію, спостереження невропатолога за місцем проживання( а.с. 17 том1). 03.02.2014 року ОСОБА_8 проведено ТОВ « ОСОБА_26 Харків» магнітно-резонансна томографія головного мозку, висновок : МР- ознаки ішемічного інфаркту в басейні правої середньої мозкової артерії на фоні дисциркуляторної енцефалопатії, двосторонній отіт ( а.с. 15 том 1). Проведено УДД 25.03.2014 «МЦ Вікторія», Рішенням відбіркової комісії по медичному відбору хворих на реабілітацію ДП « Клінічний санаторій «Роща» від 06.02.2014 року № 15 ОСОБА_8 направлено на відновне лікування з 12.02 по 07.03.14 ( а.с. 18 том1), проведено дослідження російського С.І. «Біоаналітичні технології» ( а.с. 19-21 том1). Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2169 КЗОХ «Харківська міська лікарня № 25», ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебував на лікуванні у стаціонарі з 04.04.2014 року по 14.04.2014 року, повний діагноз : стан після перенесеного ішемічного інсульту в басейні правої середньої мозкової артерії ( 10.01.14) з лівосторонньою сенсо-пірамідальною недостатністю. Дисциркуляторна енцефалопатія II ст. с вестибулоатактичним сіндромом. Гіпертонічна хвороба III ст. ІХС . Атеросклеротичний кардіосклероз. CH IIA ст. Двостороння люмбоішіалгія, стриманий больовий синдром, остеохондроз попереково - крестцового відділу позвонку. Грижа дисків Л2-Л3, Л5- S1 ( а.с. 22 том1). 15.04.2014 року Рентгенкабінет КЗОХ « Харківська міська поліклініка № 18№, відповідно до виписки № 86, ОСОБА_8 проведено рентгенографію, висновок : хронічний гастродуоденіт в стадії загострення ( а.с. 26 том1). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5056 КЗОЗ « Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25», ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував у стаціонарі з 07.10.2014 року по 17.10.2014 року з діагнозом : двосторонній іфортируючий артроз колінних суставів зліва 3 ст., права 3 ст. Стадія загострення, явний болевий синдром. Порушення функції статики та руху. Відповідно до клопотання відокремленого підрозділу Харківської дирекції залізничних перевезень ДП «Південна залізниця» від 22.12.2014 року № ДН-2-02-462, адміністрація клопоче про госпіталізацію до ЦКБ-5 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, чоловіка ОСОБА_3, що перебуває на її утриманні. Згідно довідки № 26 КЗОХ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 25», ОСОБА_8 перебував на лікуванні у неврологічному відділенні з 18.12.2014 року з клінічним діагнозом : повторний ішемічний інсульт ( 18.12.2014) в басейні і правої середньої мозкової артерії. Дисциркуляторна енцефалопатія II ст. Згідно довідки про причину смерті ( до форми № 106/о № 59-С, видається для поховання), виданої 08.01.2015 року, ОСОБА_8 помер 07.01.2015 року у віці 65 років, причина смерті: Інфаркт мозку внаслідок не уточненого закупорення або стенозу мозкових артерій ( а.с. 25 том1). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 7076 КЗОХ «Харківська міська лікарня № 25», ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебував у стаціонарі з 18.12.2014 року по 05.01.2015 року, повний діагноз : повторний ( II) ішемічний інсульт ( 18.12.2014) в басейні правої середньої мозкової артерії з лівостороннім глибоким гемипорезом. Гепертонічна хвороба III. Дисциркуляторна енцефалопатія II ст. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба серця СН II( а.с. 27 том 1). Відповідно до Договору про надання ритуальних послуг від 08.01.2015 року та додатку, замовник послуг на захоронення ОСОБА_8 є ОСОБА_3 ( а.с. 28-32 том 1). Відповідно до чисельних квитанцій ( а.с. 33- 39), наданих суду позивачем ОСОБА_3, рекомендовані ОСОБА_8 медичними закладами дорого вартісні ліки придбані за вказаний період його тяжкої хвороби. Відповідачами жодного фіскального документу або чеку на придбання будь-яких ліків, на проведення медичних досліджень, для батька не надано суду. Всі вищевикладені фактичні обставини щодо тяжкого стану хворого ОСОБА_8, його чисельних тяжких діагнозів, історії хвороби, призначеного лікування, перебування на лікарняних, підтверджується, серед іншого, випискою із медичної карти амбулаторного ( стаціонарного хворого), виданої КЗОЗ « Харківська міська поліклініка № 18» від 18.08.2015 року ( а.с. 64-65).

Позивачем за основним позовом суду доведено, шляхом надання належних та допустимих доказів, ті обставини, що протягом року до дати смерті ОСОБА_8, він постійно перебував на лікуванні як в стаціонарах медичних закладів так і під наглядом лікарів за місцем проживання, на лікарняному, за станом здоровя потребував стороннього побутового догляду, постійного прийому лікарських препаратів, самостійно себе обслуговувати не міг, допомогу як фізичну так і матеріальну отримував лише від дружини, позивача за основним позовом, від дітей жодного виду ( матеріальної, фізичної, моральної, побутового догляду) допомоги не отримував

Згідно вище перелічених доказів а також показань свідків, позивач ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_8 проживали разом до дня смерті останнього, вели сумісне господарство, ОСОБА_3 самостійно здійснювала за ним догляд у звязку з його безпорадним станом, викликаним тяжкими захворюваннями, похорони вона здійснила за свій рахунок.

ОСОБА_8 тяжко хворів з січня 2014 року до дня смерті 07.01.2015 р., був тяжко хворим, не міг самостійно себе обслуговувати, потім став лежачим і не міг сам за собою доглядати жодним чином. Догляд здійснювала його дружина ОСОБА_3, яка здійснювала гігієнічний догляд, мила, прала, годувала, готувала їжу, купувала продукти, робила ремонт квартири, купували призначені рекомендовані дорогі медичні препарати, сплачувала належне медичне обстеження, самостійно сплатила за похорон, поминки померлого ОСОБА_8 Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у належному догляді жодного виду участі не приймали, маючи для того реальні можливості.

Допитані у судовому засіданні свідки : ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 показали, що ОСОБА_8 був тяжко хворою людиною, наданими доказами підтверджується, що ОСОБА_8 хворів рядом захворювань, серед яких ішемічні інсульти мозкової артерії з лівосторонньою сенсо-пірамідальною недостатністю. Дисциркуляторна енцефалопатія II ст. с вестибулоатактичним сіндромом. Гіпертонічна хвороба III ст. ІХС . Атеросклеротичний кардіосклероз. CH IIA ст. Двостороння люмбоішіалгія, стриманий больовий синдром, остеохондроз попереково - крестцового відділу позвонку. Грижа дисків Л2-Л3, Л5- S1; двосторонній іфортируючий артроз колінних суставів зліва 3 ст., права 3 ст. з болевим синдромом. Порушення функції статики та руху. Хронічний гастродуоденіт.

В середні ( квітень) 2014 року його стан погіршився, а у грудні 2014 року взагалі він опинився прикованим до ліжка, його паралізувало, відняло мову, і з цього часу він зовсім не міг, за станом здоровя, навіть приймати їжу, не міг рухатися, самостійно гігієнічні процедури робити, потребував постійного стороннього догляду. З січня 2014 року й по день смерті 07.01.2015 року ОСОБА_8, догляд за ним здійснювала лише ОСОБА_3 - вона його мила, купала, прала його білизну та одяг, купувала продукти, годувала, прибирала у кімнаті, ремонтувала, купувала ліки, міняла памперси, поміщала у стаціонар лікарні, визивала лікаря, проводила належне медичне обстеження власним коштом. ОСОБА_27 зверталася до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за допомогою у здійснені догляду за батьком, дзвонила їм по телефону, однак вони не приїздили допомагати здійснити догляд за хворим ані вдома ані у лікарні, їй прийшлося просити сусіда, доньку, зятя та подругу допомогти їй у здійсненні належного догляду та переміщення хворого. Похоронила ОСОБА_8 ОСОБА_3, справила помини, понесла відповідні розходи. Матеріальної допомоги чи допомоги продуктами або фізичної та моральної допомоги хворому батькові сини ОСОБА_24 та ОСОБА_28 не здійснювали. Участі у похоронах не приймали, жодного доказу на підтвердження участі у похованні, поминах суду не надали.

Відповідачі мають житло, працюють.

До показань свідка відповідача ОСОБА_23 - матері відповідача ОСОБА_5 щодо тих обставин, що ОСОБА_8 не потребував будь-якої допомоги та відповідачів ніхто про допомогу не просив, ОСОБА_5 сам хворіє, у звязку з чим не в змозі був доглядати батька, суд ставиться критично, оскільки вони суперечать письмовим доказам по справі та показанням допитаних в судовому засіданні свідків по справі.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_8 за станом здоровя знаходився у безпорадному стані, що за ним добросовісно здійснювала догляд лише ОСОБА_8 ОСОБА_29 О.О.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знали про безпорадний стан спадкодавця, зумовлений чисельними тяжкими хворобами, який не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги, розуміли свій обовязок щодо надання допомоги, яка була необхідна для існування спадкодавця, мали реальну можливість надавати допомогу, однак свідомо ухилялися надавати йому потрібний догляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.1224 ч.4 ЦК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», суд вважає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід усунути від спадщини після смерті їх батька ОСОБА_8.

Щодо вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту родинних відносин, то встановлення факту родинних відносин із метою одержання спадщини, не може бути задоволена судом, якщо заявник, відповідно до ст.. 1224 ЦК України, усунутий від спадщини.

Оскільки ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_8, у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, але свідоцтва про право на спадщину не отримала, у звязку з висновком суду про усунення інших спадкоємців ( ОСОБА_5 та ОСОБА_6) від права на спадкування за законом після померлого 07.01.2015 року ОСОБА_8, суд визнає за нею право власності на спадкове майно ( квартиру№ 28 ( двадцять вісім) у будинку № 20 ( двадцять) по вул. Миру у місті Харкові) в порядку спадкування за законом після померлого 07.01.2015 року чоловіка ОСОБА_8.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.1224 ч.5, 1263, 1268-1270 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування за законом та про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Усунути ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від права на спадкування за законом після померлого 07.01.2015 року ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру № 28 ( двадцять вісім) у будинку № 20 ( двадцять) по вул. Миру у місті Харкові в порядку спадкування за законом після померлого 07.01.2015 року чоловіка ОСОБА_8.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту родинних відносин та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування за законом та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Матвієвська Г.В.