Ухвала

іменем україни

05 липня 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, у якому просив стягнути із ОСОБА_2 на свою користь моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

На обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 13 жовтня 2013 року, син відповідачки ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5 гралися на подвір'ї саморобним луком. В ході гри ОСОБА_4, внаслідок особистої злочинної недбалості, не передбачивши можливості настання шкоди для здоров'я ОСОБА_5, здійснив постріл стрілою в його бік, в результаті чого стріла влучила в ліве око ОСОБА_5, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого корніосклерального поранення лівого ока з випаданням оболонок ока, яке призвело до повної втрати зору, які згідно висновку СМЕ № 263 від 05 грудня 2013 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 30 квітня 2015 року до сина відповідачки - ОСОБА_4 застосовано примусові заходи виховного характеру та передано його під нагляд ОСОБА_2 за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст. 128 КК України.

Позивач вказує, що внаслідок протиправних дій неповнолітнього ОСОБА_4, йому та його сім'ї була завдана суттєва матеріальна та моральна шкода. Моральна шкода, полягає в тому, що його син став інвалідом у молодому віці та позбавлений багатьох перспектив у житті, душевні переживання дитини та його, як батька, не можливо оцінити.

Крім того, вказує позивач, глибина його моральних страждань посилюється у зв'язку із бездушним, не людським відношенням відповідачки до горя, яке було завдано його родині її сином.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 50 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати на правову допомогу в сумі 4830 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2016 року рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 50 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позивних вимог, апеляційний суд, дійшов до правильного висновку, що суспільно небезпечними діями малолітнього ОСОБА_4, який є сином відповідачки, малолітньому ОСОБА_5 було заподіяно моральну шкоду, яка полягала в моральних стражданнях, пов'язаних із непоправним ушкодженням здоров'я, в порушенні його нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного способу життя та необхідності прикладення істотних зусиль для відновлення попереднього стану та, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості і вимог ст. 1167 ЦК України, визначив розмір моральної шкоди що підлягає стягненню.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова