Справа № 361/2650/16-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/2958/17 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 57 27.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючогоБерезовенко Р.В.,
суддівВолохова Л.А., Лівінського С.В.,
при секретаріСпеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року у справі за первісним позовом ОСОБА_6 до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, третя особа: ОСОБА_8 про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, рішення та запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_8 про захист права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Броварського РНО Київської області Гамзатової А.А., третя особа: ОСОБА_8 про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, рішення та запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позову вказував, що ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року були вжиті заходи забезпечення позову ОСОБА_9, накладено арешт на рухоме й нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8 в межах позовних вимог - 1980000 грн., у тому числі на комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку, площею 1,9335 га, що знаходиться на території Броварського району Київської області у с. Богданівка.

Постановою головного державного виконавця ВДВС БМУЮ від 09 лютого 2011 року відкрито виконавче провадження № 24348472 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2011 року задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики, а у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_8 й ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним внаслідок його фіктивності відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики - 1 980 000 грн. 00 коп., судовий збір в сумі - 1 700 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі - 120 грн. 00 коп., а всього - 1 981 820 грн. 00 коп. Дане рішення набрало законної сили та залишено без зміни ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2012 року.

Постановою державного виконавця ВДВС БМУЮ від 15 травня 2013 року відкрите виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі - 1 981 820 грн. 00 коп.

20 травня 2013 року начальник ВДВС ОСОБА_10 повідомив позивача про те, що майно, яке було предметом забезпечення позову згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2011 року, передано ОСОБА_5 після прилюдних торгів з продажу арештованого майна згідно постанови ДВС та акту від 17.04.2013 року.

ОСОБА_6 зазначає, що прилюдні торги були проведені із грубими порушеннями закону. Так, 11.09.2012 державним виконавцем відділу, ОСОБА_11 не направлено копію експертного висновку ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника позивачу як стягувачу (учасника виконавчого провадження), чим допущені порушення правил підготовки торгів. Далі, державним виконавцем сформовані документи, та передані до ПП СП «Юстиція» для проведення аукціону з продажу арештованого нерухомого майна, при цьому проігноровано вимоги ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», тобто не перевірив чи перебуває майно під арештом.

08.01.2013 р. призначені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна не відбулись у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців та призначені другі прилюдні торги на 22.02.2013 року.

У зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців, призначені треті прилюдні торги на 03.04.2013 року, однак аукціон з продажу нерухомого майна теж не відбувся у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців. При цьому, вказує позивач, його як стягувача не повідомили про час та дату проведення прилюдних торгів, не повідомили про відповідну уцінку майна.

17.04.2013 р. державним виконавцем Лобко О.С винесено постанову про передачу майна стягувачу та акт про передачу майна стягувачу (ОСОБА_5) в рахунок погашення боргу.

Начальником ВДВС Броварського МУЮ ОСОБА_10 здійснена перевірка виконавчого провадження та виявлено порушення при формуванні державним виконавцем документів на реалізацію майна, тому останній виніс Постанову ВП №2-8561627 від 20.05.2013 р. про скасування Постанови та Акту державного виконавця Лобко О.С про передачу майна стягувачу від 17.04.2013 року.

Однак 27.05.2013 р. майновий комплекс та земельна ділянка кадастровий НОМЕР_1 площею 1,9335 га за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані за ОСОБА_5 на праві власності на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 730 та 723 від 27.05.2013 р. виданих приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округа ОСОБА_12

Просив визнати недійсними прилюдні торги, які проведені 08.01.2013 р., 22.02.2013 р., та 03.04.2013 р. з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 1,9335 га кадастровий номер НОМЕР_1 та майнового комплексу, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1, яке було власністю боржника ОСОБА_8; визнати недійсним та скасувати свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 27.05.2013 р., які видані приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округа Гамзатовою А.А. на ім'я ОСОБА_5 та зареєстрованих в реєстрі за № 723 і №730; скасувати рішення №2606596 та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.05.2013 р, номер запису про право власності: 1070920 гр. та скасувати рішення №2607769 та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.05.2013 р., номер запису про право власності: 1071255.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2016 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_8 про захист права власності шляхом зняття арешту з майна.

В обґрунтування зустрічного позову зазначається, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2010 року для забезпечення позову накладено арешт на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_8, а ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року були вжиті заходи забезпечення позову ОСОБА_9, накладено арешт на рухоме й нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8

ОСОБА_5 набув прав власності на майновий комплекс та земельну ділянку площею 1, 9335 га, які знаходяться в с. Богданівка Броварського району. Дане нерухоме майно обтяжене вищевказаними арештами, наявність яких порушує право власності ОСОБА_5, тому він просить зняти арешт із земельної ділянки, площею 1,9335 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та майнового комплексу, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та які накладені ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2010 року та ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року первістний позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 27.05.2013 р., які видані приватним нотаріусом Броварського РНО Гамзатовою А.А. на ім'я ОСОБА_5 та зареєстрованих в реєстрі за № 723 і №730.

Скасовано рішення №2606596 та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Приватного нотаріуса Броварського РНО Київської області Гамзатової А.А. від 27.05.2013 р., номер запису про право власності: 1070920, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 2.

Скасовано рішення №2607769 та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Приватного нотаріуса Броварського РНО Київської області Гамзатової А.А. від 27.05.2013 р., номер запису про право власності: 1071255, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 2.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та грубе порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісних позовних вимог та зодовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та грубе порушення судом норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції в частині первістного позову змінити та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2010 року (яка набрала законної сили) були вжиті заходи забезпечення позову. Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8 в межах позовних вимог - 1 500 952 грн. 00 коп., в тому числі на комплекс (номер майна в реєстрі 19445682), розташований за адресою: АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку, площею 1,9335 га (для ведення фермерського господарства), що знаходиться на території Броварського району Київської області в селі Богданівка (кадастровий номер: НОМЕР_1) (т.1, а.с.16).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2010 року (яке набрало законної сили) позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 позику в сумі - 1 186 410 грн. 00 коп., що за курсом Національного банку України станом на 27 вересня 2010 року еквівалентно - 150 000 доларам США, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі - 2 527 грн. 87 коп., судові витрати в сумі - 1 820 грн. 00 коп., а всього - 1 190 757 грн. 87 коп.

Постановою головного державного виконавця ВДВС БМУЮ від 29 серпня 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року № 2-4267 про стягнення на користь ОСОБА_5 із ОСОБА_13 грошових коштів в сумі - 1 190 757 грн. 87 коп. й накладено арешт на належне останньому майно в межах суми боргу (т.1, а.с.17).

У виконавчому провадженні державним виконавцем ВДВС БМУЮ вчинялися дії на виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року № 2-4267, в тому числі щодо виявлення та з'ясування обсягу належного боржнику майна, опису та арешту цього майна, з'ясовувалися питання наявності заборон та арештів, призначення експерта-суб'єкта оціночної діяльності, вартості майна, його неодноразової переоцінки через відсутність потенційних покупців на прилюдних торгах, тощо.

17.10.2011 року державним виконавцем відділу, Дячком С.В., направлено запити до КОФ ДП «Інформаціний центр» щодо надання розширеного витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів рухомого майна боржника.

17.10.2011 року державним виконавцем відділу під час виходу за адресою: АДРЕСА_1, арештовано та описано майно, належне на праві приватної власності боржникові, а саме: земельну ділянку площею 1,9335 га, кадастровий номер НОМЕР_1, ангар, приміщення пташника, розпочате будівництво адміністративно-побутового корпусу, туалет, електрична підстанція КТП 60 кВА), ангар, залізобетонна естакада, про що складено відповідний акт опису та арешту майна за участю ОСОБА_5, понятих та представника торгівельної організації ПП «СП Юстиція», якому описане майно передане на зберігання.

20.10.2011 року до відділу надійшов витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно якого 10.02.2011 на нерухоме майно боржника накладено арешт на підставі ухвали № 2-200/1/11 від 03.02.2011 Дніпровського районного суду м. Києва.

08.01.2013 року призначені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 1,9335 га кадастровий номер НОМЕР_1. та майнового комплексу що знаходився за адресою: АДРЕСА_1., яке на праві власності належало ОСОБА_8

10.01.2013 року до відділу ДВС надійшло повідомлення з ПП СП «Юстиція» про те, що аукціон з продажу арештованого нерухомого майна, призначений на 08.01.2013 р, не відбувся у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців.

14.01.2013 року сторонам направлено повідомлення про проведення уцінки майна боржника.

25.01.2013 р. державним виконавцем відділу, складено акт уцінки майна, відповідно до якого вартість майна, яке виставляється на реалізацію складає 1 164 776,00 грн. Копію акту направлено до ПП СП «Юстиція» та сторонам виконавчого провадження.

22.02.2013 р. призначені другі прилюдні торги.

26.02.2013 р. до відділу ДВС надійшло повідомлення з ПП СП «Юстиція» про те, що аукціон з продажу арештованого нерухомого майна, призначений на 22.02.2013 р, не відбувся у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців.

06.03.2013 р. державним виконавцем відділу складено акт уцінки майна, відповідно до якого вартість майна, яке виставляється на реалізацію складає 1 104 736,00 грн. Копію акту направлено до ПП СП «Юстиція» та сторонам виконавчого провадження.

03.04.2013 року призначені треті прилюдні торги.

Згідно із повідомленням державного виконавця ВДВС БМУЮ від 12 квітня 2013 року через відсутність покупців треті прилюдні торги з реалізації земельної ділянки, площею 1,9335 га, ангару, приміщення пташника, розпочатого будівництва адміністративно-побутового корпусу, електричної підстанції КТП, туалету, ангару та залізобетонної естакади не відбулися й запропоновано ОСОБА_5 повідомити чи не бажає стягувач залишити за собою нереалізоване майно.

12 квітня 2013 року ОСОБА_5 подав до ВДВС БМУЮ письмову заяву, у якій виявив бажання залишити за собою нерухоме майно боржника ОСОБА_8, яке не було реалізоване на прилюдних торгах, в рахунок погашення його боргу.

16 квітня 2013 року ОСОБА_5 сплатив різницю коштів на рахунки ВДВС БМУЮ в сумі - 10 042 грн. 13 коп.

Постановою державного виконавця ВДВС БМУЮ про передачу майна стягувачу від 17 квітня 2013 року, затвердженою начальником цього відділу державної виконавчої служби 17 квітня 2013 року, передано стягувачу ОСОБА_15 майно, що належить боржнику ОСОБА_8 в рахунок погашення боргу в розмірі 1 190 757 грн. 87 коп., а саме: земельну ділянку, площею 1,9335 га (кадастровий номер: НОМЕР_1), комплекс у складі - ангар, приміщення пташника, розпочате будівництво адміністративно-побутового корпусу, туалет, електричну підстанцію КТП (160кВА), ангар (розміром 7,5*15 кв.м.), залізобетонну естакаду.

Також, державним виконавцем ВДВС БМУЮ складено Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, який затверджено начальником цього відділу державної виконавчої служби 17 квітня 2015 року.

20 травня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до ВДВС БМУЮ із письмовою заявою, у якій просив зняти арешт, накладений на майно боржника ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/11, зареєстрований у Єдиному державному реєстрі, запис № 3 від 10 лютого 2011 року, №№ 10817759, 10817823 (т.2, а.с.99).

Постановою начальника ВДВС БМУЮ від 20 травня 2013 року скасовано постанову державного виконавця ВДВС БМУЮ від 17 квітня 2013 року й визнано недійсним Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 17 квітня 2013 року.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС БМУЮ від 21 травня 2013 року об'єднано виконавче провадження № 28561627 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року про стягнення із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 суми боргу в розмірі - 1 190 757 грн. 87 коп. й виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 суми боргу в розмірі - 1 981 820 грн. 00 коп. Присвоєно зведеному виконавчому провадженню № 38340247.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС БМУЮ від 21 травня 2013 року приєднано виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 до зведеного виконавчого провадження № 38340247, яке веде ВДВС БМУЮ.

27 травня 2013 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі Акта державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником ВДВС БМУЮ - 17 квітня 2013 року, видано Свідоцтво на ім'я ОСОБА_5 про те, що йому належить на праві власності майно, яке складається із: ангара, площею 585,8 кв.м.: приміщення пташника, площею 451,3 кв.м., розпочате будівництво адміністративно-побутового комплексу, площею 168,80 кв.м., туалет, 1,7*1,4 кв.м., ангар, розміром 7,5*15 кв.м., залізобетонна естакада, площею 6,0*2,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке придбане ним за 550 055 грн. 00 коп., що раніше належав ОСОБА_8

27 травня 2013 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. видано свідоцтво ОСОБА_5 про те, що йому на праві власності належить майно, яке складається із: земельної ділянки, загальною площею 1,9335 га, цільове призначення - для фермерського господарства (кадастровий номер: НОМЕР_1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка придбана ним за 650 745 грн. 00 коп., що раніше належала ОСОБА_8

У провадженні Дніпровського районного суду м.Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_5, про стягнення боргу за договором позики й за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним внаслідок фіктивності цього правочину із моменту його вчинення.

Під час розгляду цієї цивільної справи ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року були вжиті заходи забезпечення позову. Накладено арешт на рухоме й нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8 в межах позовних вимог - 1 980 000 грн. 00 коп., у тому числі на комплекс (номер майна в реєстрі 19445682), розташований за адресою: Київська область, Броварський район, село Богданівка, вулиця Пушкінська, 36, а також на земельну ділянку, площею 1,9335 га (для ведення фермерського господарства), що знаходиться на території Броварського району Київської області у селі Богданівка (кадастровий номер: :01:025:007).

Постановою головного державного виконавця ВДВС БМУЮ від 09 лютого 2011 року відкрито виконавче провадження № 24348472 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10.

Постановою головного державного виконавця ВДВС БМУЮ від 14 лютого 2011 року закінчене виконавче провадження № 24348472 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10 у зв'язку із накладенням арешту на майно.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2011 року задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики, а у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_5 до ОСОБА_8 й ОСОБА_6 про визнання договору позики недійсним внаслідок його фіктивності відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики - 1 980 000 грн., судовий збір в сумі - 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі - 120 грн., а всього - 1 981 820 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 липня 2012 року відмовлено ОСОБА_5 у скасуванні заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-200/1-2011.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2012 року поновлено ОСОБА_6 пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 12 грудня 2012 року ухвала суду першої інстанції від 30 жовтня 2012 року в частині поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання скасована й у задоволенні заяви ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року скасовано ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 12 грудня 2012 року, а ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2012 року залишено в силі.

08 травня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до ВДВС БМУЮ із письмовою заявою, у якій просив прийняти на примусове виконання виконавчий лист Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 із зазначенням в заяві про те, що ухвалою цього суду першої інстанції від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10 на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_8 накладено арешт.

Постановою державного виконавця ВДВС БМУЮ від 15 травня 2013 року відкрите виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі - 1 981 820 грн.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги за первістним позовом, суд першої інстанції вказував, що державним виконавцем здійснювались запити щодо наявності обтяжень нерухомого майна, яке належало боржнику ОСОБА_8, однак, при формуванні документів для реалізації майна на прилюдних торгах, державним виконавцем не були враховані встановлені обставини. Такі дії державного виконавця мали місце до призначення прилюдних торгів, та могли бути оскаржені у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», однак не є підставою для визнання недійсними прилюдних торгів.

Недоліки дій державного виконавця були виправлені, шляхом скасування постанови державного виконавця ВДВС БМУЮ від 17 квітня 2013 року й визнання недійсним Акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 17 квітня 2013 року постановою начальника ВДВС БМУЮ від 20 травня 2013 року.

15 травня 2013 року відкрите виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 боргу в розмірі - 1 981 820 грн., постановою старшого державного виконавця ВДВС БМУЮ від 21 травня 2013 року об'єднано виконавче провадження № 28561627 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року про стягнення із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 суми боргу в розмірі - 1 190 757 грн. 87 коп. й виконавче провадження № 37910897. Присвоєно зведеному виконавчому провадженню № 38340247.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 27.05.2013 р., які видані приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округа Гамзатовою А.А. на ім'я ОСОБА_5 та зареєстрованих в реєстрі за № 723 і №730 суд першої інстанції виходив з того, що оскільки постановою начальника ВДВС БМУЮ від 20 травня 2013 року скасовано постанову державного виконавця ВДВС БМУЮ від 17 квітня 2013 року й визнано недійсним Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 17 квітня 2013 року і вищевказана постанова начальника ВДВС БМУЮ від 20 травня 2013 року винесена згідно вимог чинного законодавства, що підтверджується ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року (справа №361/5494/2014-ц, провадження № 4с/361/4/2016), яка набрала законної сили, оскаржувані свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 27.05.2013 р. на ім'я ОСОБА_5 та зареєстрованих в реєстрі були видані приватним нотаріусом на підставі недійсних документів.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог, керувався вимогами ст. 154 ЦПк України і виходив з того, що ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2010 року (яка набрала законної сили) вжиті заходи забезпечення позову ОСОБА_5, накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8 в межах позовних вимог - 1500 952 грн.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року були вжиті заходи забезпечення позову ОСОБА_9, накладено арешт на рухоме й нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_8 в межах позовних вимог - 1 980 000 грн., у тому числі на спірне нерухоме майно.

Отже, враховуючи вимоги ст. 154 ЦПК України щодо скасування запезпечення позову, тим судом, який вживав заходи забезпечення позову, ОСОБА_5 було обрано невірний спосіб захисту порушених на його думку прав та інтересів, шляхом подання позовної заяви про зняття арешту з майна.

Судова колегія погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначав Закон № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону).

Разом із тим, аналіз положень Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року й Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року та пп. 5.11, 5.12 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів,, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361, ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року №6-116цс12, яка є обов'язковою для судів.

Частина 8 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Згідно із ч. ч. 9, 10 вищевказаної статті майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку календарного надходження виконавчих документів до виконання з урахуванням черговості, визначеної статтею 44 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 не був учасником (стягувачем) будь-якого відкритого виконавчого провадження на час проведення прилюдних торгів, тому доводи про неповідомлення його, як стягувача, про оцінку та уцінку майна, неповідомлення про проведення торгів, є необгрунтованими.

Наявність будь-яких інших порушень, які стосуються правил проведення прилюдних торгів при судовому розгляді не встановлено, а отже, позовні вимоги первістного позову в цій частині є недоведеними і безпідставними.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, скасування заходів забезпечення позову вирішується судом, що вживав заходи забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК, а не шляхом подання позовної заяви про зняття арешту.

З огляду на викладене, зустрічні позовні вимоги, також, є безпідставними, а висновки суду першої інстанції щодо невірно обраного способу захисту ОСОБА_5 є цілком обргунтованими.

Доводи апеляційних скарг про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підстави для скасування рішення суду, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду, якщо вони призвели до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно відповідно до норм діючого матеріального права.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційні скарги не містять.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Л.А.Волохов

С.В.Лівінський