Справа № 382/2105/16-ц Головуючий у І інстанції Карпович В. Д.
Провадження № 22-ц/780/2597/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 27.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц.,Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Яготинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Яготинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом із врахуванням зменшення позовних вимог у відповідності до норм ст. 1227 ЦК України та просила суд стягнути з відповідача на її користь 28 019,53 грн недоотриманої пенсії, нарахованої померлій 25.10.2014 р. ОСОБА_3, що входить до складу її спадщини на підставі ухвали Яготинського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 25 жовтня 2014 року померла ОСОБА_4, спадкоємцем після смерті якої вона є.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року затверджено мирову угоду, укладену між нею та ОСОБА_5, якою визнано за нею право власності на пенсійні виплати з урахуванням проведеної щомісячної індексації в розмірі 39 257,49 грн, які були неодержані померлою ОСОБА_3 та належали їй на підставі довідки №3783 від 12.10.2016 року, виданої Яготинським об'єднаним УПФУ у Київській області за період з 30.06.2011 р. по 25.10.2014 р.

21 листопада 2016 року представник позивачки звернулася до Яготинського об'єднаного УПФУ із заявою про здійснення виплати вищевказаної недоотриманої пенсії померлої. Однак, 16 грудня 2016 року представником позивача було одержано листа за №82/4-01 від 09.12.2016 року, з якого вбачається: «... ухвалою суду не зобов'язано Яготинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити нарахування та провести вказані виплати. До того, ж управління в довідці №3783 від 12.10.2016 року, дійсно вказано зазначену в Ухвалі суму пенсії, але вона не є обов'язковою до сплати. Суд при винесенні ухвали не звернув увагу на те, що управлінням в цій же довідці повідомлено про те, що розмір неодержаної пенсії за минулий період визначається відповідно до ст. 46 Закону України «Про загально обов'язкове державне пенсійне страхування» та виплачується за минулий час не більше, ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. В даному випадку днем звернення буде вважатися день звернення спадкоємця. Враховуючи вищевикладене на даний час немає законних підстав провести виплату пенсійних виплат гр. ОСОБА_3 в таких розмірах, які визначені Ухвалою Яготинського районного суду Київської області». Позивачка не погоджується із вказаним листом, тому звернулася до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з Яготинського об'єднаного УПФУ Київської області на користь ОСОБА_2 28 019,53 грн недоотриманої пенсії, нарахованої померлій 25 жовтня 2014 року ОСОБА_3, яка входить до складу її спадщини на підставі ухвали Яготинського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач у справі Яготинське обєднане УПФУ в Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування та неправильність встановлення судом обставин, порушення застосування судом норм законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися до зали судового засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та визнано за ОСОБА_2 право власності на пенсійні виплати з урахуванням проведеної щомісячної індексації в розмірі 39 257,49 грн., які були неодержані померлою ОСОБА_3 та були визнгачені їй на підставі довідки №3783 від 12.10.2016 року, виданої Яготинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київській області, за період з 30.06.2011 року по 25.10.2014 року.

Одразу після одержання вищевказаної ухвали суду, 21 листопада 2016 року представник позивача звернулася до Яготинського ОУПФУ із заявою про здійснення виплати вищевказаної недоотриманої пенсії, померлою 25 жовтня 2014 року ОСОБА_3.

16 грудня 2016 року представником позивача було одержано лист за №82/4-01 від 09.12.2016 року, в якому зазначалося, що на даний час немає законних підстав провести виплату пенсійних виплат гр. ОСОБА_3 в таких розмірах, які визначені ухвалою Яготинського районного суду Київської області.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що у відповідності до норм ст. 52 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала померлій і залишилася недоотриманою у звязку із її смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомога у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сімї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сімї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сімї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, входить до складу спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В силу ч. 1 ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 жовтня 2014 року померла ОСОБА_4, яка була пенсіонером та отримувала вказані пенсійні виплати в Яготинському обєднаному УПФУ в Київській області.

11 листопада 2016 року ухвалою Яготинського районного суду Київської області затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, якою визнано за ОСОБА_2 право власності на пенсійні виплати з урахуванням проведеної щомісячної індексації в розмірі 39 257,49 грн., які були неодержані померлою ОСОБА_3 та належали їй на підставі довідки №3783 від 12.10.2016 року, виданої Яготинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київській області, за період з 30.06.2011 року по 25.10.2014 року.

В апеляційній скарзі апелянт посилався, що компенсація втрати частини пенсії у звязку із порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється на підставі ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплат», тому своєчасно не отриманий з вини громадянина дохід компенсації не підлягає та вважає, що розмір недоотриманої пенсії виплачується за минулий час не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії та 23.12.2016 року представнику ОСОБА_2 виплачено недоотриману пенсію в розмірі 11237,96 грн за період з 23.12.2013 р. по 31.10.2014 р.

Аналізуючи заявлені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони є безпідставними, оскільки після затвердженої Яготинським районним судом мирової угоди, сума недоотриманої ОСОБА_3 пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що спадкове майно, на отримання якого позивач має право чітко визначене ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року, яка в свою чергу не була оскаржена пенсійним фондом та набрала законної сили, та якою визнано за ОСОБА_2 право власності на пенсійні виплати з урахуванням проведеної щомісячної індексації в розмірі 39 257,49 грн., які були неодержані померлою ОСОБА_3 та належали їй на підставі довідки №3783 від 12.10.2016 року, виданої Яготинським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київській області, за період з 30.06.2011 року по 25.10.2014 року.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищезазначеного та оцінюючи встановлені обставини і докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем наведено належних та допустимих доказів, які свідчать про доведеність її вимог у повному обсязі. Апелянтом не надано до суду достатніх доказів щодо неправомірності висновку суду першої інстанції, тому колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим і таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 316, 317, 321, 1216, 1227 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 74, 122, 212-214, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Яготинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_6