Справа № 127/4451/17
Провадження № 2/127/2508/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Ан О.В.

при секретареві Константинові А.К.

з участю: позивача ( відповідача) ОСОБА_1

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідача ( позивача ) ОСОБА_3

предстаника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 05.08.2001 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 191364, виданого повторно 09.02.2017 року, однак з 2016 року шлюбні відносини у сторін припинилися. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з відповідачем. За час сумісного життя у шлюбі ними було придбано квартиру АДРЕСА_1. У звязку з тим, що відповідач не визнає права ОСОБА_1 власності на ? частину даної квартири, позивач звернувся до суду та просити визнати за нам право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, який мотивовано тим, що шлюб сторони розірвати 28.03.2017 року на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області, від шлюбу народився син ОСОБА_7 Позивач не заперечує проти того, що квартира АДРЕСА_1, підлягає розподілу, але в розмірі 1/3 частки за ОСОБА_8, та відповідно 2/3 частки за ОСОБА_4, оскільки позивач за первісним позовом матеріальну допомогу на утримання сина не надає, ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, який був задоволений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2017 року, але ОСОБА_9 не надав жодних коштів на утримання сина, що підтверджується, довідкою, виданою Центральним відділом ДВС за № 62083 15.26-25/24 від 04.04.2017 року. ОСОБА_6 вказує, що спірна квартира придбана на її імя, за рахунок кредитних коштів, кредитний договір від 20.09.2005 року, згідно з яким вона діяла в якості позичальника, а її мати в якості поручителя. Шлюб розпався з ініціативи ОСОБА_10, який не цікавиться життям сина та його утриманням, який є дуже хворобливою дитиною, що підтверджується, випискою з історії розвитку ОСОБА_7 Оплата даної квартири відбувається за рахунок ОСОБА_6 Також ОСОБА_6 вказує, що позивач за первісним позовом, пообіцяв, що квартира придбана ними за період шлюбу буде належати їхньому синові. З урахуванням зазначеного, беручи до уваги лікування та утримання проживаючого з нею неповнолітнього сина, позивач за зустрічним позовом звернулася до суду про збільшення розміру частки власності на спірну квартиру до 2/3 часток.

В судовому засіданні позивач ( відповідач ), первісні позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Просив відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, первісні позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Просив відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідач ( позивач ) зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також просила відмовити в задоволенні первісного позову.

Представник відповідача ОСОБА_4, зустрічні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Також просила відмовити в задоволенні первісного позову.

Судом досліджено докази:

- Копія звіту про оцінку майна ПП «Брусилів-сервіс» ( на 5 а.с. ), відповідно до якого вартість квартири, що знаходиться за адресою, м. Вінниця, вул. Р.Скалецького, 38а/40, становить 76141 грн.;

- Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 81092890 від 23.02.2017 року ( на 7 а.с. ), згідно якої ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер :03:018:0005.

- Копія довідки ТОВ «ЖЕО» № 276 від 16.01.2017 року ( на 8 а.с. ), згідно якої ОСОБА_4 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2;

- Копія свідоцтва ( на 9 а.с. ), відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_4, 05.08.2001 року повторно зареєстрували шлюб, актовий запис № 1417;

- Копія паспорту серії АВ 257831( на 22 а.с. ), згідно якого ОСОБА_11 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2;

- Копія рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу ( на 25 а.с. ), відповідно до якого даний позов був задоволений, та розірвано шлюб між сторонами;

- Копія свідоцтва про народження серії 1-АМ № 217507 ( на 26 а.с. ), згідно якого батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4;

- Копія свідоцтва про право власності від 05.06.2007 року ( на 27 а.с. ), з якого вбачається, що ОСОБА_11 є власником квартири яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Р.Скалецького, 38а/40;

- Копія графіку оплати коштів ( на 30 а.с. ), згідно якого ОСОБА_4 було сплачено ТОВ «ВР МЖК» 141720 грн. за будівництво квартири № 40 у 118 квартирному житловому будинку по вул. Р. Скалецького у м. Вінниці;

- Копія договору поруки ( на а.с. 31 ), згідно якого ОСОБА_12 є поручителем ОСОБА_4 за виконання кредитного договору від 20.09.2005 року № VIH0GF00000836;

- Довідка про неотримання аліментів № 22083 від 04.04.2017 року ( на 32 а.с. ), згідно якої ОСОБА_4 не отримувала аліменти з ОСОБА_1 з 17.03.2017 року по 04.04.2017 року;

- Виписка з історії розвитку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( на 37 а.с. ), згідно якої поставлений діагноз «невротичні тіки»;

- Виписка з медичної карти амбулаторного хворого № 3847 ( на 70-71 а.с.);

- Копія повідомлення Обласного клінічного госпіталю ветеранів війни Вінницької обласної ради ( на 73 а.с. ), з якого вбачається, що згідно виконавчого листа № 17155 від 20.03.2017 року на ОСОБА_1 в травні місяці з його заробітної плати були утримані аліменти в сумі 4111 грн.;

- Копія договору оренди від 29.11.2014 року ( на 78 а.с. ), відповідно до якого ОСОБА_1 орендує квартиру за адресою вул. Стульмаха, 28 в м. Вінниці;

- Копія повідомлення Обласного клінічного госпіталю ветеранів війни Вінницької обласної ради ( на 79 а.с. ), відповідно до якого виконавчий лист № 17155 від 20.03.2017 року на ОСОБА_1 був отриманий 27.03.2017 року;

- Копія повідомлення Обласного клінічного госпіталю ветеранів війни Вінницької обласної ради ( на 80 а.с. ), з якого вбачається, що згідно виконавчого листа № 17155 від 20.03.2017 року на ОСОБА_1 в травні місяці з його заробітної плати були утримані аліменти в сумі 3240,71 грн.;

- Копія повідомлення Вінницького відділу поліції ГУНП у ВО від 12.05.2017 року ( на 81 а.с. ), згідно якого ОСОБА_13 звертався з заявою до Вінницького відділу поліції ГУНП у ВО, щодо прийняття мір до ОСОБА_4, яка обмежує в доступі до квартири № 40 у по вул. Р. Скалецького, 38а у м. Вінниці.

Суд критично відноситься до договору поруки ( на а.с. 31) як до неналежного доказу згідно ст. 58 ЦПКУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд критично ставиться до копій квитанцій та накладних № 119 від 20.11.2016 року та № 167 від 16.12.2016 року, оскільки в них не зазначено, відповідно до якого рецепта лікаря, ким та для кого були придбані вказані ліки.

Інші докази суд вважає належними, допустимими та приймає їх.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позов підлягають до задоволення з наступних підстав.

Із досліджених судом доказів встановлено, що з 05.08.2001 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2017 року. За час сумісного життя у шлюбі ними було придбано трьохкіматну квартиру АДРЕСА_1.

Встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 217507 ( на 26 а.с. ).

Вказані обставини сторонами не заперечувались під час розгляду судом справи, а тому в силу ст. 61 ЦПК України вони доказуванню не підлягають.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно з ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Суд бере до уваги рішення Вінницького міського суду від 23.02.2017 року відповідно до якого з ОСОБА_13 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та те що ОСОБА_4 більше не зверталася до суду про збільшення розміру аліментів, та стягнення додаткових витрат. Суд вважає, що сума стягуваних аліментів 2100 гр-н щомісячно є достатньою для забезпечення потреб сина ОСОБА_7 При цьому суд приймає до уваги те , що доказів призначення щомісячного лікування ОСОБА_14Є, в тому числі прийому ліків, процедур інших призначень суду не надано.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-2333цс15, статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу,але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

А тому, з огляду на вищевикладене та зважаючи на те, що спірне нерухоме майно було придбане сторонами у період шлюбу, джерелом набуття останнього були спільні сумісні кошти та спільна праця подружжя.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку що первісний та зустрічний позви підлягають до задоволення.

ОСОБА_15Д, не надала суду доказів що до потреби неповнолітнього ОСОБА_14 в щоденному ( щомісячному лікуванні), не достатністю аліментів, які сплчує ОСОБА_16 на утримання сина для догляду та забеезпечення дитини. При цьому суд приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що з травні 2017 року складає 1777 гр-н. та обов"язку обох батьків утримувати дитину. Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_17 не надала доказів своїх доходів та витрат на утримання дитини. Тому позщовні вимоги ОСОБА_15 належить задовольнити частково.

Відповіднодо вимог ст. 88 ЦПК України, суд важає, що судові витратиналежить залишити з кожним зі сторін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 57, 60, 69-72 СК України, ст.ст. 355, 357, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 79, 88,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_18 про поділ майна подружжя та зустрічний позовов ОСОБА_18 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя задовольнити. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Розділити майно подружжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, житлова площа якої 33.7 кв. м, загальна 58.6 кв. м.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2017 року - заборону вчиняти любі дії що до відчуження квартири АДРЕСА_3 в м Вінниці.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному суді Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з моменту винесення поданням апеляційної скарги.

Суддя: