Справа № 635/3310/17
Номер провадження 2/635/2301/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року с. Покотилівка.

Харківський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді - Полєхіна А.Ю., при секретарі Лисенко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 та просить суд: визнати за нею в цілому право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,50 кв.м, житловою площею 30,60 кв.м, який складається з житлового будинку літ. «А-1», прибудови літ. «А1-1», веранди літ. «а», тамбуру літ. «а-2», ганку літ. «а-3», з надвірними будівлями - вбиральнею літ. «Г», літньою кухнею літ. «Д», погребом літ. «д», душем літ. «Е», колодязь літ. «К», огорожа № 1, 3, який раніше належав в 16/18 частинах ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року - в порядку спадкування за законом та в 2/18 частинах ОСОБА_4 - в порядку набувальної давності.

В обґрунтування позову позивач посилається наступне.

Відповідно до Технічного паспорту виготовленого КП "Харківське районне бюро технічно інвентаризації" 28.04.2017 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, має загальну площу 58,50 кв.м., житлову - 30,60 кв.м. та складається житлового будинку літ. "А-1" з надвірними будівлями: вбиральнею літ. "Г", літньою кухнею літ."Д" погребом літ. "дп", душем літ. "Е", колодязь "К", огорожа № 1, 3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати - ОСОБА_3.

Факт її родинних відносин ОСОБА_3 підтверджується її Свідоцтвом про народження виданим 17 травня 1969 року Височанським ЗАЦС Харківського району Харківської області відповідно до якого ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_3.

Позивач зазначає, що 12 серпня 1988 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 в міському ЗАГС м. Запоріжжя, після чого їй було присвоєно прізвище "ОСОБА_1". Після розірвання шлюбу рішенням від 13.01.2006 Харківським районним судом Харківської області прізвище "ОСОБА_1" вона не змінювала.

Позивач вказує, що у встановлений законом шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини вона звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа № 57794269. У якості спадкового майна після смерті матері залишилося 16/18 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Зазначені 16/18 частин житлового будинку належать спадкодавиці і підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Першою державною нотаріально конторою Харківського району Харківської області 11.11.2011 року, реєстровий номер 2-1525, як спадкове майно після смерті її сестри - ОСОБА_7, а її, відповідно, тітки.

2/18 частини зазначеного будинку зареєстровані за ОСОБА_4 і підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою державною нотаріальною конторо Харківського району Харківської області 01.10.1975 року, реєстровий номер 4202.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Він був чоловіком сестри її матері - ОСОБА_7.

Позивач зазначає, що у зв'язку із помилкою в написанні прізвища сестри як «ОСОБА_3» замість "ОСОБА_3" її мати ОСОБА_3, в 2009 році зверталася до Харківського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту родинних відносин. На підставі ухваленого судом рішення за нею і були оформлені нотаріусом 16/18 частин спадкового будинку.

Після смерті ОСОБА_4 в 1991 році до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини звернулася його позашлюбна дочка - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище "ОСОБА_8". Останнє відоме місце проживання ОСОБА_10 згідно довідки Адресно-довідкового бюро від 26.08.2011 року - АДРЕСА_3

Позивач вказує, що окрім подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 ніяких дій не вчиняла, Свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Більш того, 2/18 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 - це єдине спадкове майно після смерті ОСОБА_4

ОСОБА_2 ніколи в спадковому будинку не мешкала, не була зареєстрована та навіть не заходила в гості, ніколи не піклувалася про цей будинок, не намагалася вирішити питання ні до його експлуатації, поділу, утримання тощо.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Весь час, постійно її тітка ОСОБА_7 мешкала та була зареєстрован в будинку за адресою: АДРЕСА_5. На час смерті ОСОБА_7 було 75 років і вона не мала можливості обслуговувати добре будинок та доглядати за собою. Останні 2 роки до смерті ОСОБА_7 її мати - ОСОБА_3 мешкала разом з нею в будинку АДРЕСА_6. Її мати опікувалася сестрою та відповідно будинком ремонтувала його, сплачувала комунальні платежі, прибирала і взагалі доглядала як за власним.

Позивач зазначає, про те, що ніхто, крім ОСОБА_7 останні роки в спадковому будинку зареєстрований не був, ніхто крім її тітки ОСОБА_7 та матері ОСОБА_3 останні роки в спадковому будинку не мешкав та не користувався ним. Її мати - ОСОБА_3 мешкала та користувалася житловим будинком в АДРЕСА_7 з весни 2006 року. З травня 2008 року вона отримала право на більшу частину зазначеного будинку у якості спадкового майна. З червня 2015 року, після смерті матері право на цей будинок, як на спадкове майно перейшло до її доньки ОСОБА_1 Вона ним опікується, прибирає, ремонтує, мешкає в ньому періодично.

У зв'язку з викладеним, позивач вважає, що має право на : 1) 16/18 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 в порядку спадкування з; законом після смерті матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року та 2) 2/18 частини зазначеного будинку в порядку набувальної давності, оскільки загалом на володіння будинком її матір'ю та нею, як її спадкоємицею перевищує загалом одинадцять років.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, розглянувши письмові заяви сторін, визначивши відповідно до них правовідносини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Височанської селищн ради Харківського району Харківської області, серія НОМЕР_1 (а.с. 12).

Факт родинних відносин позивача ОСОБА_3 підтверджується Свідоцтвом про народження позивача, виданим 1 травня 1969 року Височанським ЗАЦС Харківського району Харківської області відповідно до якого ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_3.

12 серпня 1988 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 в Міському ЗАГС м. Запоріжжя, у зв'язку з чим їй було присвоєно прізвище "ОСОБА_1"(а.с. 10.)

Після розірвання шлюбу рішенням від 13.01.2006 Харківським районним судом Харківської області прізвище "ОСОБА_1" позивач не змінювала.

У встановлений законом шестимісячний термін з заявою про прийняття спадщини позивач звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області у зв'язку з чи була заведена спадкова справа № 57794269, що підтверджується Витягом про реєстрацію Спадковому реєстрі № 41177918 від 10.08.2015 року (а.с.15).

У якості спадкового майна після смерті спадкодавця залишилося 16/18 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_9. Зазначені 16/18 частин житлового будинку належать спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Першою державною нотаріально конторою Харківського району Харківської області 11.11.2011 року, реєстровий номер 2-1525 як спадкове майно після смерті її сестри - ОСОБА_7, а позивача відповідно тітки.

2/18 частини зазначеного будинку зареєстровані за ОСОБА_4 і підставі договору купівлі-продажу посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 01.10.1975 року, реєстровий номер 4202, що підтверджується довідкою КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" вих. № 330 від 17.05.2017 року (а.с.16.).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується Свідоцтво про смерть виданим 19 березня 1991 року Височанською селищною Радою Харківського району Харківськ області, серія НОМЕР_2. Він був чоловіком сестри матері позивача - ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про одруження виданим 12 жовтня 1963 року Борківським бюро ЗАЦС Зміївського району Харківської області, серія НОМЕР_3, згідно якого ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_4 і після реєстрації шлюбу їй буї надано прізвище "ОСОБА_4". У зв'язку із помилкою в написанні прізвища сестри як «ОСОБА_3» замість "ОСОБА_3" мати позивача ОСОБА_3 в 2009 році зверталася до Харківської районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту родинних відносин. На підставі ухваленого судом рішення за нею і були оформлені нотаріусом 16/18 частин спадкового будинку.

Після смерті ОСОБА_4 в 1991 році до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини звернулася його позашлюбна дочка - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище "ОСОБА_8". Останнє відоме місце проживання ОСОБА_10 згідно довідки Адресно-довідкового бюро від 26.08.2011 року - АДРЕСА_10 гуртожиток. Окрім подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 ніяких дій не вчиняла, Свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Крім того 2/18 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_11 це єдине спадкове майно після смерті ОСОБА_4

ОСОБА_2 ніколи в спадковому будинку не мешкала, не була зареєстрована та навіть не заходила в гості. Вона ніколи не піклувалася про цей будинок, не намагалася вирішити питання щодо його експлуатації, поділу, утримання тощо.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6. що підтверджується Свідоцтвом пр смерть виданим 12 травня 2008 року Височанською селищною радою Харківського району Харківське області серія НОМЕР_4. Весь час, постійно тітка позивача - ОСОБА_7 мешкала та була зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_12 що підтверджується будинковою книгою. На час смерті ОСОБА_7 було 75 років і вона не мала можливості обслуговувати будинок та доглядати за собою. Останні два роки до смерті ОСОБА_7 мати позивача - ОСОБА_3 мешкала разом з нею в будинку АДРЕСА_13. Мати позивача опікувалася сестрою та відповідно будинком ремонтувала його, сплачувала комунальні платежі, прибирала і взагалі доглядала як за власним, про що свідчить відповідний Акт складений за участю депутата та сусідив (а.с. 24). Будь-які інші особи, крім ОСОБА_7, в зазначений час в спадковому будинку зареєстровані не були та крім тітки позивача - ОСОБА_7 та матері позивача - ОСОБА_3 - не мешкали та не користувалися ним.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що мати позивача - ОСОБА_3 мешкала та користувалася житловим будинком, розташованим за адресою: в АДРЕСА_14 з весни 2006 року. 3 травня 2008 року вона отримала право на більшу частину зазначеного будинку у якості спадкового майна. З червня 2015 року після смерті матері позивача, право на цей будинок як на спадкове майно перейшло до позивача, яка опікується, прибирає, ремонтує, мешкає в ньому періодично.

У зв'язку з викладеним, суд знаходить, що позивач має право на: 1) 16/18 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_15 в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та 2) 2/18 частини зазначеного будинку в порядку набувальної давності, оскільки загалом час володіння будинком матір'ю позивача та позивачем, як її спадкоємицею перевищує загалом одинадцять років.

Згідно довідки КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" вих. № 330 від 17.05.2017 року, вартість спірного будинку складає 105 223грн

Відповідно до Технічного паспорту виготовленого КП "Харківське районне бюро технічно інвентаризації" 28.04.2017 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_16, загальною площею 58,50 кв.м, житловою площею 30,60 кв.м, який складається з житлового будинку літ. «А-1», прибудови літ. «А1-1», веранди літ. «а», тамбуру літ. «а-2», ганку літ. «а-3», з надвірними будівлями - вбиральнею літ. «Г», літньою кухнею літ. «Д», погребом літ. «д», душем літ. «Е», колодязь літ. «К», огорожа № 1, 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі: 1) відчуженні власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'ятої культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інши: об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації 11) припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до ст. 328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, при цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно роз'яснення Міністерства юстиції України від 13.10.2011 «Деякі аспекти набуття права власності на об'єкти безхазяйного нерухомого майна»: «Статтею 344 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом .

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Таким чином, у випадку, якщо є всі підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати певну річ своєю, він погодився з її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця.

Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений у Кодексі строк, що розрізняється залежно від речі (рухомої чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи, і для нерухомого майна складає десять років.

Добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна булазнати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна.

Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов'язку повернути річ власнику, а також йому не пред'являвся правомочною особою позов про повернення майна.»

Відповідно до ч.2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Згідно ч.4. "Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись та керуючись ст.ст. 344, 328, 1261, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 169, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в цілому право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 58,50 кв.м, житловою площею 30,60 кв.м, який складається з житлового будинку літ. «А-1», прибудови літ. «А1-1», веранди літ. «а», тамбуру літ. «а-2», ганку літ. «а-3», з надвірними будівлями - вбиральнею літ. «Г», літньою кухнею літ. «Д», погребом літ. «д», душем літ. «Е», колодязь літ. «К», огорожа № 1, 3, який раніше належав в 16/18 частинах ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року - в порядку спадкування за законом та в 2/18 частинах ОСОБА_4 - в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.Ю. Полєхін.