Ухвала

іменем україни

11 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Агро-Союз», про визнання поруки припиненою, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» та просив визнати припиненим договір поруки від 07 вересня 2011 року № 4/11/к/П2, укладений між сторонами, на забезпечення кредитних зобов'язань позичальника ПрАТ «Агро-Союз» перед відповідачем ПАТ АБ «Укргазбанк», згідно з кредитним договором від 07 вересня 2011 року № 4/11.

Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року третьою особою до участі у розгляді справи залучено ПрАТ «Агро-Союз».

Мотивуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_4 посилався на те, що укладеними між ним та кредитором додатковими угодами від 26 липня 2012 року та від 31 жовтня 2012 року до договору поруки від 07 вересня 2011 року № 4/11/к/П2 була збільшена його відповідальність як поручителя, на яку він згоди не надавав.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що 07 вересня 2011 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ПрАТ «Агро-Союз» укладено кредитний договір № 4/11, згідно з умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 15 млн грн зі сплатою 14,5 % річних з терміном повного погашення до 06 вересня 2012 року.

На забезпечення виконання указаного кредитного договору 07 вересня 2011 року між кредитором ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 укладений договір поруки № 4/11/к/П2, згідно з яким поручитель в силу положень ст. 553 ЦК України взяв на себе зобов'язання солідарно з позичальником ПрАТ «Агро-Союз» відповідати перед банком за повернення кредиту.

У процесі виконання кредитного договору від 07 вересня 2011 року № 4/11 між кредитором ПАТ АБ «Укргазбанк» та позичальником ПрАТ «Агро-Союз» були укладені дві додаткові угоди.

Так, 24 липня 2012 року, відповідно до додаткової угоди № 1, було продовжено строк кредитування, введено підвищені відсоткові ставки за порушення термінів погашення кредиту, а також внесено зміни до кредитного договору.

У подальшому, між кредитором ПАТ АБ «Укргазбанк», поручителем ОСОБА_4 та позичальником ПрАТ «Агро-Союз» також була укладена додаткова угода від 26 липня 2012 року № 1 до договору поруки; 31 жовтня 2012 року між кредитором ПАТ «Укргазбанк» та поручителем ОСОБА_4 укладено договір про внесення змін та доповнень № 2 до договору поруки.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи в позові з урахуванням положень ч. 1 ст. 559 ЦК України, посилався на те, що всі зміни до кредитної угоди, які збільшують відповідальність позичальника, відображені у додаткових угодах від 26 липня 2012 року № 1, від 31 жовтня 2012 року № 2 до договору поруки від 07 вересня 2011 року № 4/11/к/П2, підписаних позивачем, тому відсутні підстави вважати, що поручитель не був належним чином ознайомлений з усіма змінами до кредитної угоди.

При цьому суд правильно застосував норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалені судами рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

Г.І.Мостова