Справа № 415/2411/17
Провадження № 2/415/1093/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.07.17 р. Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Павлові О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанську справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з дійсним позовом і в обґрунтування його пояснив, що квартира з офісом АДРЕСА_1 належить відповідачу на праві власності. Право власності на квартиру зареєстровано на підставі рішення суду б/н від 23.12.2008 Третейський суд при Асоціації «Правосуддя».

07 лютого 2017 року позивач сплатив відповідачу за придбану квартиру АДРЕСА_1 кошти в сумі 47 000,00 грн. На підтвердження продажу позивачу квартири відповідач передала документи на квартиру, комплект ключів від квартири, а позивач у свою чергу прийняв майно у своє володіння. Продаж квартири оформили розпискою про отримання відповідачем вищезазначених коштів, а також договором купівлі-продажу в простій письмовій формі. 28 лютого 2017 р. він звернувся до відповідачки з проханням виїхати на підконтрольну Україні територію оформити правочин, вона категорично відмовилася та заявила, що не буде виїжджати та займатися документами по оформленню договору купівлі - продажу, бо не бажає перетинати лінію розмежування на підконтрольну Україні територію Луганської області, оскільки переживає за своє життя та здоров'я з огляду на постійні обстріли блокпостів та бойові дії на лінії розмежування. Він наполіг, щоб відповідачка письмово підтвердила своє ухилення від посвідчення правочину нотаріально, на що 01.03.2017 р. відповідачка склала розписку.

Оскільки м.Алчевськ Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території, то на даній території відключені всі державні реєстри у зв'язку з чим нотаріально посвідчити договір не можливо. По теперішній час договір купівлі-продажу зазначеної квартири залишився не посвідченим нотаріально.

Позивач змушений звернутися до суду з дійсним позовом і просить визнати договір купівлі-продажу квартири з офісом АДРЕСА_1, укладеного між ним та відповідачем 07.02.2017 р., дійсним та визнати за ним право власності на вищевказану квартиру з офісом.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача законі, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини "Кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до копії рішення №11/336-4-2008 від 23.12.2008 р., виданого Третейським судом при Асоціації «Правосуддя», за ОСОБА_3 визнано право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21830401 № 10.02.2009 р. вбачається, що квартира з офісом АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі рішення суду №11/336-4-2008 від 23.12.2008 р., виданого Третейським судом при Асоціації «Правосуддя» (а.с.14).

07.02.2017 р. між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем був укладений договір купівлі-продажу квартири з офісом АДРЕСА_1 (а.с.18).

Договір був укладений у простій письмовій формі. За даним договором позивач передав відповідачу в рахунок оплати вартості спірної квартири 47 000,00 грн., а остання передала позивачу документи на квартиру та ключі від неї.

Згідно розписки, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 47 000 грн. в рахунок продажу квартири з офісом АДРЕСА_1. (а.с.17).

Відповідно до копії висновку про вартість майна, вартість спірної квартири станом на 08.04.2017 р. становить 52 300 грн. (а.с.19).

Постановою про відмову вчинення нотаріальної дії від 27.04.2017 р., ОСОБА_2 відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу квартири на підставі того, що нотаріальна дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом (а.с.23).

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання, як свідчить ст.525 ЦК України, не допускається.

У дійсний час відповідач ухиляється від оформлення угоди нотаріально, посилаючись на неможливість виїхати з непідконтрольної території.

Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу неможливо, оскільки згідно Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014р. №953/5 зі змінами «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів до закінчення антитерористичної операції на сході України.

Згідно п.2 листа ВССУ від 28.01.2013 р. № 24-150/0/4-13, з 01 січня 2013 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Окрім цього, згідно листа ВСУ від 01.07.2013р. «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» вбачається, що державна реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 р. зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги Закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст.220 ЦК України).

Таким чином на момент розгляду цього спору договір купівлі-продажу квартири з офісом АДРЕСА_1 в нотаріальному порядку не був посвідчений.

Згідно зі ст.215 ЦК України недійсною вважається угода, якщо її недійсність установлена законом. У цьому разі не є необхідним визнання її недійсності судом.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст угоди не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; угода повинна бути укладена у формі, встановленій законом, волевиявлення учасника угоди має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, угода повинна бути спрямована на реальне настання правових наслідків, обумовлених нею.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦУ України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема за угоди.

Згідно ч.3 ст.334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

На підставі викладеного, оскільки позивач виконав угоду цілком, тобто оплатив вартість квартири в повному обсязі, договір не був нотаріально оформлений вчасно у зв'язку із тим, що на даний час у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території, до якої відноситься м.Алчевськ Луганської області, тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, то суд вважає за необхідне у відповідності зі ст.328 ЦК України визнати договір купівлі-продажу квартири з офісом АДРЕСА_1, укладеного 07.02.2017 р. між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем, а також визнати право власності позивача на вищевказану квартиру.

Керуючись ст.ст. 215,220,629,655 ЦК України, ст.ст.3, 10, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири з офісом АДРЕСА_1, загальною площею 57,00 кв.м., житлова 16,60 кв.м. до с кладу якої входить : 1-тамбур; 2.5- кабінет, 3-гардероб, 4- коридор, 6 - житлова,7-вітальня,8- вбиральня,9-кухня,укладений 07 лютого 2017 року між ОСОБА_2, як покупцем та ОСОБА_3, як продавцем.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру з офісом АДРЕСА_1, загальною площею 57,00 кв.м., житлова 16,60 кв.м. до с кладу якої входить : 1-тамбур; 2.5- кабінет, 3-гардероб, 4- коридор, 6 - житлова,7-вітальня,8- вбиральня,9-кухня.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Б.Чернобривко