Справа № 313/578/17
Провадження № 2-о/313/18/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2017 року смт.Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Кравцова С.О. при секретарі судового засідання Василенко Л.В., за участю представника заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні Веселівського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, звернулася до суду з зазначеною заявою де зазначила що з01 червня 2009 року почала проживати разом з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у будинку останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, та вести спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року співмешканець ОСОБА_4 помер, про що ІНФОРМАЦІЯ_3 року виконавчим комітетом Корніївської сільської ради Веселівського району Запорізької області видано свідоцтво про смерть.

За час спільного проживання вона та її співмешканець ОСОБА_4 спільних дітей не

мали.

В заяві та під час судового засідання зазначила що вона та ОСОБА_4 починаючи з 01 червня 2009 року по 28.06.2016 року, тобто по день смерті останнього, проживали єдиною сім'єю як дружина та чоловік, оскільки були пов'язані спільним побутом, та мали взаємні права та обов'язки. На підтвердження факту проживання єдиною сім'єю зазначила що вони сплачували разом за комунальні послуги, проводили ремонт у будинку, за який сплачували разом гроші, тримали господарство,

обробляли земельну ділянку, купували речі, побутову техніку, меблі та інше майно, яке необхідне їм було для нормального проживання. були пов'язані спільним побутом, та мали взаємні права та обов'язки. За час проживання шлюб вони не укладали. Заявниця не заперечує, що має своє житло и там зареєстрована в АДРЕСА_1.

Їхнє спільне проживання припинено в результаті того, що помер ОСОБА_4

Посилаючись на ст. 3 Сімейного кодексу України зазначила що вона починаючи з 01.06.2009 року по 28.06.2016 року проживали разом в АДРЕСА_2, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки. Зазначає, що між нею та ОСОБА_4 була створена сім*я на підставі цивільного шлюбу, що не заборонено законом та не суперечить моральним засадам суспільства. Крім того зазначила що вона та померлий ОСОБА_4 проживали разом більш ніж 7 років як чоловік та дружина. Вона піклувалася про ОСОБА_4 як дружина. ОСОБА_4 за час життя хворів і вона постійно турбувалася про його стан здоров'я., разом з ним відвідувала лікарів, купувала ліки, постійно провідувала його в лікарні, готувала та приносила їжу, випраний одяг. Оскільки ОСОБА_4 мав поганий стан здоров'я, то усі роботи по господарству виконувалися нею. Зазначила що їй дуже прикро чути в судовому засіданні від доньки померлого ОСОБА_4 про те, що вона знає її як жінку, яка доглядала за останнім, як стороння особа, а не як жінку, яка проживала з її померлим батьком у цивільному шлюбі більш ніж 7 років, як чоловік та дружина. Також неправдивим є і те, що донька вказує на те, що вона не проживала постійно з її померлим батьком.

Заявниця зазначила в судовому засіданні що ці факти не відповідають дійсності і тому перш за все з моральної точки зору вона бажає встановити у суді факт проживання її та ОСОБА_4 однією сім'єю як чоловік та дружина, з 01 червня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Вона бажає щоб в неї було рішення суду про підтвердження даного факту, що дасть їй можливість в подальшому при виникненні обставин спростовувати той факт, що вона не була жінкою, яка здійснювала догляд за померлим, а як та, що дійсно проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю як чоловік та дружина.

Зазначає про те, що вона та померлий ОСОБА_4 проживали як чоловік та дружина більш ніж 7 років свідчить і те, що за час життя ОСОБА_4 склав на її користь заповіт, яким заповів їй належний йому на праві власності будинок АДРЕСА_2, тобто будинок в якому вона та останній проживали разом та вели спільне господарство. Якби вона була сторонньою особою, про що вказує донька померлого, то останнім не було б складено на її користь заповіт.

Після смерті мого співмешканця ОСОБА_4 відкрилася спадщина, і відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, вона своєчасно подала документи на прийняття спадщини за заповітом.

Встановлення факту проживання її та померлого ОСОБА_4 однією сім*ю як дружина та чоловік з 01.06.2009 року по 28.06.2016 року, та ведення спільного господарства, окрім моральної точки зору, дасть їй можливість подати рішення суду до нотаріальної контори для нарахування та сплати податку під час прийняття спадщини за заповітом.

Заінтересована особа Веселівська державна нотаріальна контора надала суду письмові заперечення відповідно в яких значиться, що заявник у своїй заяві стверджує, що вони почала проживати разом однією сім'єю з ОСОБА_4, з 01 червня 2009 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Як докази заявник викликає свідків, свідчення яких перевірити неможливо та не надає документальних доказів, які б можна було б провірити та які б не викликали сумнів в їх достовірності.

В спадковій справі відкритої 12 серпня 2016 року після смерті ОСОБА_4 за № 131/2016, копія якої була направлена в суд, має місце довідка надана Веселівською селищною радою за № 5195 від 12.08.2016 року, в якій відображено, що спадкодавець ОСОБА_4 на день смерті був зареєстрований за адресою - АДРЕСА_2 один.

Паспорт наданий державній нотаріальній конторі при подачі заяви на прийняття спадщини від ОСОБА_1, реєстрація її за місцем проживання на сторінці 15 вказана адреса - АДРЕСА_1.

Вказані вище документи свідчать про відсутність реєстрації за однією адресою заявника та спадкодавця, у зв'язку з чим і виникає сумнів в сумісному проживанні осіб .

Знаходження на подвір'ї будинку та разом в продовж дня, може тільки свідчити про товариські стосунки чоловіка та жінки без створення сім'ї за що і був складений заповіт на її ім'я на житловий будинок .

Свідоцтво на право на спадщину за заповітом на житловий будинок ОСОБА_1 отримувати не бажає, про що вона в усній формі заявила в нотаріальній конторі, вважає, що земельна ділянка (пай) повинна належати їй та дочці спадкодавця в рівних частках, що і є привід подачі заяви про встановлення факту, що має юридичне значення .

Заявник вказує в заяві, що вона та спадкодавець вели спільне господарство, але не уточнює, що мала на увазі під цим поняттям, а також не вказала за які кошти вони проживали сумісно, якщо це була сім'я та вели сумісне господарство .

На підставі вище викладеного, та у зв'язку з тим, що заявник в своїй заяві стверджує, що вони з ОСОБА_4 разом сплачували за комунальні послуги, проводили ремонт у будинку, за який сплачували разом гроші, тримали господарство, купували речі, побутову техніку, меблі та інше майно, з ціллю добути докази, які б підтвердили чи скасували ці ствердження

Просить відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту, що заявник проживав однією сім'єю, як чоловік та дружина зі спадкодавцем ОСОБА_4.

Заінтересована особа ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_3 також заперечують в задоволені заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю просять справу провадженням закрити так як вбачають в наданій заяві спірні цивільно-правові відносини щодо отримання спадщини.

Суд заслухавши пояснення заявника ,його представника заінтересовану особу та його представника допитавши свідків, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного.

Відповідно до положень статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя.

Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Допитані судом свідки,сусіди ОСОБА_6,ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10 кожний окремо показали, що починаючи з 2009 року заявниця та покійний на даний час ОСОБА_4 почали проживати разом в будинку останнього як чоловік та дружина та вели спільне господарство були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права спільних дітей у них не було. проживали разом більш ніж 7 років як чоловік та дружина. Вона піклувалася про ОСОБА_4 як дружина. ОСОБА_4 за час життя хворів і вона постійно турбувалася про його стан здоров*я., разом з ним відвідувала лікарів, купувала ліки, постійно провідувала його в лікарні, готувала та приносила їжу, випраний одяг. Оскільки ОСОБА_4 мав поганий стан здоров*я, то усі роботи по господарству виконувалися заявницею. Донька навідувалась до батька дуже рідко на день народження. Останній допомагав доньці, віддавав весь пай . зерно та іншу продукцію. Заявниця разом з померлим проводили ремонтні роботи в будинку та в подвір'ї, поховання чоловіка проводила заявниця.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результату розгляду справи відсутні Їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншими зібраним у справі доказам.

В уточненій заяві заявниця зазначила той факт зневажливе ставлення дочки покійного до неї привело до того що вона звернулася до суду з проханням, щоб в неї було рішення суду про підтвердження даного факту, що дасть їй можливість в подальшому при виникненні обставин спростовувати той факт, що вона не була жінкою, яка здійснювала догляд за померлим, а дійсно проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю як чоловік та дружина та кохали один одного..

Про те, що вона та померлий ОСОБА_4 проживали як чоловік та дружина більш ніж 7 років свідчить і те, що за час життя ОСОБА_4 склав на її користь заповіт, яким заповів їй належний йому на праві власності будинок АДРЕСА_2, тобто будинок в якому вона та останній проживали разом та вели спільне господарство. Після смерті співмешканця ОСОБА_4 відкрилася спадщина, і відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, вона своєчасно подала документи на прийняття спадщини за заповітом.

Встановлення факту проживання та померлого ОСОБА_4 однією сім'єю як дружина та чоловік з 01.06.2009 року по 28.06.2016 року, та ведення спільного господарства, окрім моральної точки зору, дасть їй можливість використати рішення суду при звернені до нотаріальної контори під час прийняття спадщини за заповітом та в подальшому .

У роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Наведений перелік в ст. 256 ЦПК України фактів, які встановлюються судом не є вичерпним. За наявності зазначених умов, суд може встановити і інші факти, що мають юридичне значення.

Таким чином, відповідно до ст. З Сімейного кодексу України, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 складали сім*ю. оскільки починаючи з 01.06.2009 року по 28.06.2016 року проживали разом в АДРЕСА_2, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки. Отже, між заявницею та ОСОБА_4 була створена сім*я на підставі цивільного шлюбу, що не заборонено законом та не суперечить моральним засадам суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 254, 256, 257, 258, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, проживала однією сім'єю як дружина та чоловік, і вела спільне господарство з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем с. Корніївка Веселівського району Запорізької області, з 01 червня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі заяви до суду, залишити за ОСОБА_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області С.О.Кравцов