Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради, про виділ частини домоволодіння у натурі, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки у спільному майні, в якому вказує, що йому на праві власності належить 105/300 частин домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Крім нього зазначене домоволодіння належить також відповідачам: ОСОБА_2 - 125/300 частин, ОСОБА_3 - 70/300 частин. Також позивач зазначив, що належна йому частина спільного домоволодіння становить собою окрему будівлю. Зазначена частина ізольована від приміщень інших співвласників, має окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення, і перебуває в особистому володінні та утриманні позивача.

У зв'язку з чим ОСОБА_1 просить виділити йому у натурі частку у домоволодінні АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літ.Ж, припинивши його право часткової власності на зазначене домоволодіння, визнавши за ним право особистої власності на житловий будинок літ.Ж, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та здійснивши перерахунок часток відповідачів. Крім того, позивач просить визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння, відповідно до порядку користування землею, що склався фактично.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились. ОСОБА_2, яка одночасно є і представником ОСОБА_3 та їх представник подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали.

Представник третьої особи до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивачу на підставі договорів дарування від 10.09.2015 року та 29.03.2016 року, на праві власності належить 105/300 частин домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1. У власності відповідача ОСОБА_2 перебуває 125/300 частин зазначеного домоволодіння, а відповідачу ОСОБА_3 - відповідно належить 70/300 частин. Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.10.2016 року №70696305.

Відповідно до ст.316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.367 ЦК України - майно, що є у спільній часткою власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ст.369 ЦК України - співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Згідно з ч.1 ст.356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю

Відповідно до ч.1 ст.364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Як вбачається з технічного паспорту від 28.11.2016 року та висновку судової будівельно-технічної експертизи №19 від 31.03.2017 року, домоволодіння АДРЕСА_1 у м.Херсоні складається з житлових будинків літ.«А» та літ.«Ж», а також господарських будівель та споруд. Об'єкти самочинного будівництва у складі даного домоволодіння відсутні.

Технічна можливість розподілу (виділу частки) між співвласниками даного домоволодіння існує.

Експертом надано єдиний варіант виділу, згідно з яким позивачу пропонується до виділу наступні будівлі та споруди: житловий будинок літ.«Ж» з двома ганками, альтанка літ.«Л», ворота №5, хвіртка №6, огорожа №7 на плані. Зазначена частина домоволодіння перебуває у одноосібному користуванні позивача і є самостійним об'єктом нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці площею 388 кв.м.

Відповідачам, згідно з зазначеним висновком експерта, пропонується залишити у власності наступне майно: житловий будинок літ.«А», прибудова літ. «а», прибудова літ. «а1», сарай літ.«Б», кухня літ. «В», вбиральня літ. «И», душ літ. «К», водопровід №1, ворота №8. Вказана частина домоволодіння перебуває у спільному користуванні відповідачів і також є самостійним об'єктом нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці площею 732 кв.м.

Крім того, експертом встановлено, що вартість запропонованої до виділу позивачу частки у сукупній вартості домоволодіння становить 80/100, що перевищує частку вказану у правовстановлюючих документах. Відповідно, вартість частки відповідачів у сукупній вартості домоволодіння становить 20/100, що менше частки вказаної у правовстановлюючих документах.

Як вбачається з матеріалів інвентарної справи, зміна вартості часток співвласників відбулася внаслідок здійснених будівельних робіт по реконструкції частини домоволодіння під житловий будинок літ. «Ж» у серпні 2015 року - лютому 2016 року (а.с.210-215), та знесення частини будинку літ. «А», зменшення площі в будинку літ. «Ж», реконструкції літньої кухні в кухню літ. «В», будівництва альтанки літ. «Л» та огорожі №5-8, знесення сараю літ. «Г» та огорожі №2,4 (а.с.242).

За загальним правилом, виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Разом з тим, частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Таким чином, збільшення частки співвласника у праві спільної часткової власності можливе лише за сукупності певних умов, а саме в тому разі, якщо один із співвласників зробив поліпшення майна власним коштом, такі поліпшення не можна відокремити, й вони зроблені за згодою всіх співвласників.

Як позивачем так, і відповідачкою ОСОБА_2 надано письмові пояснення, згідно з якими, будівельні роботи, внаслідок яких збільшилася вартість частки позивача виконувалися за рахунок попереднього власника (ОСОБА_4.) та з дозволу відповідачки, яка діяла як від свого імені, так і від імені ОСОБА_3, піклування за яким здійснювала на той час на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів м.Херсона від 08.10.1993 року №132. Також, відповідно до позиції сторін, майнові права відповідачів внаслідок зазначених будівельних робіт не порушено, оскільки технічний стан та площа приміщень, що перебувають у їх володінні та користуванні не змінилися, що підтверджується і даними інвентарної справи.

Крім того, судом встановлено, що зміна вартості належної позивачу частки відбулася внаслідок виконання будівельних робіт, відокремлення яких є неможливим.

Заслуговує на увагу і позиція відповідачки, висловлена у її заяві від 16.06.2017 року про те, що вона погоджується з варіантом виділу, зазначеним у експертизі і не потребує матеріальної компенсації з викладених вище підстав. Позивач також погодився із запропонованим експертом варіантом виділу за виключенням питання компенсації різниці у вартості частки.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про можливість виділу позивачу частки у спільному майні відповідно до варіанту, запропонованому експертом у висновку №19 від 31.03.2017 року без сплати грошової компенсації різниці вартості частки відповідачам.

Відповідно до ч.3 ст.364 Цивільного кодексу України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином підлягають задоволенню і вимоги позивача про визнання за ним права особистої приватної власності на майно, що виділяється.

Враховуючи зазначені вище положення ч.3 ст.364 Цивільного кодексу України, з виділом частки у спільній власності, припиняється і право позивача на таку власність. Тобто, нерухоме майно, що залишається після виділу належить на праві спільної часткової власності виключно відповідачам. Відповідно до зазначеного вище висновку судової будівельно-технічної експертизи №19 від 31.03.2017 року, частки відповідачів після виділу у домоволодінні, що залишається становитимуть: ОСОБА_2 - 64/100, ОСОБА_3 - 36/100.

Крім того, судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 у м.Херсоні розташовано на земельній ділянці, що надана у користування рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 07.02.1955 року №111 (аркуші інвентарної справи 294а-294в).

Згідно з зазначеним вище висновком експерта №19 від 31.03.2017 року на час проведення експертизи фактична площа зазначеної земельної ділянки - 1120,0 кв.м. Експертом запропоновано єдиний варіант визначення порядку користування земельною ділянкою після виділу позивачу частки у спільному майні: позивачу - частина земельної ділянки площею 388 кв.м. з боку фасадної межі, лівої бокової межі, задньої межі, з виходом (входом) на вул.Перекопську через існуючі ворота №5 та хвіртку №6; відповідачам - частина земельної ділянки площею 732 кв.м.з боку фасадної межі, правої бокової межі та задньої межі з виходом (входом) на вул.Перекопську через існуючі ворота №8.

Даний варіант відповідає порядку використання фактично сформованою земельною ділянкою, що склався між позивачем та відповідачами.

Відповідно до ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до зазначених вище договорів дарування від 10.09.2015 року та від 29.03.2016 року, позивач отримав у власність 105/300 частин у спірному домоволодінні, розташованому на земельній ділянці площею 1147,0 кв.м.

Відповідно до ст.86 ЗК України - земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст.88 ЗК України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст.89 ЗК України - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно з ч.4 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Тобто, відповідно до зазначеної норми, позивач набувши право власності на частку у спільному домоволодінні розміром 105/300, фактично набув і права на користування земельною ділянкою площею пропорційною цій частці.

Таким чином, варіант порядку користування земельною ділянкою, запропонований експертом, передбачає використання позивачем земельної ділянки меншою площею, ніж ту, на яку він має право. Так 105/300 або 35/100 від 1149,0 кв.м. становить 402,15 кв.м., а не 388 кв.м.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19 постанови № 7 від 16.04.2004 року із наступними змінами «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Зазначені положення стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Враховуючи, що запропонований експертом варіант відповідає фактичному порядку користування земельною ділянкою, що склався між сторонами, та з огляду на позицію позивача та відповідачів, які у своїх письмових заявах погодилися на такий порядок, суд приходить до висновку про можливість його затвердити.

Керуючись ст.ст.183 316, 317, 319, 356-358, 364, 367, 369, 377 ЦК України, ст.ст.86, 88, 89, 120 ЗК України, ст. 5-11, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування в особі управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради, про виділ частини домоволодіння у натурі, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити.

Виділити у особисту приватну власність ОСОБА_1 у домоволодінні АДРЕСА_1: житловий будинок літ. «Ж»; ганок; ганок; літ. «Л» альтанка; №5 ворота; №6 хвіртка; №7 огорожа.

Припинити ОСОБА_1 право часткової власності на зазначене домоволодіння.

Виділити у спільну часткову власність співвласникам ОСОБА_2, ОСОБА_3 у домоволодінні АДРЕСА_1 в м.Херсоні: житловий будинку літ. «А»; літ.«а» прибудова ; літ. «а1» прибудова; літ. «Б»; літ. «В» кухня; літ. «И» вбиральня; літ. «К» душ; №1 водопровід; №8 ворота, що складає 1/1, а саме ОСОБА_2 64/100 частин, ОСОБА_3 36/100 частин.

ОСОБА_1 виділити в користування земельну ділянку площею 388 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 з боку фасадної межі, лівої бокової межі, задньої межі з виходом на вулицю Перекопська через існуючі ворота №5 та хвіртку №6.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити у спільне користування земельну ділянку площею 732кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 з боку фасадної межі правої бокової межі та задньої межі з виходом (входом) на АДРЕСА_1 через існуючі ворота №8.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонською області шляхом подачі в 10 денний строк з дня отримання рішення апеляційної скарги.

Суддя В.Е. Дорошинська