Справа №718/1337/17
Провадження №2/718/505/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тереторіальної громади с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області в особі Шипинецької сільської ради та ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що в с. Шипинці, вул. Садова, 2, Кіцманського району Чернівецької області, знаходиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві приватної власності його сину. Вказує на що, що в період з 2009 по 2011 роки він побудував будинок з вбудованим баром, однак йому не було відомо про те, що для будівництва необхідно було отримати дозвіл та виготовити проектну документацію. Зазначає, що будинок побудував з дотриманням архітектурних, будівельних, санітарних та екологічних норм. На його замовлення було виготовлено технічний паспорт та повідомлено, що будівництво є самочинним, тому просив позов задовольнити.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідачі позов визнав повністю, просили справу розглянути без їхньої участі, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.ст.212-214 ЦПК України, вирішуючи справи щодо самочинного будівництва, суди повинні перевіряти загальні умови, дотримання яких вимагається при будівництві, реконструкції та прийняті в експлуатацію будь-якого об'єкта нерухомості, а також наявність права на земельну ділянку, на якому ведеться нове будівництво, або дозвіл власника цієї ділянки, або власника вже існуючої будівлі на будівництво, реконструкцію; дотримання цільового призначення та дозволеного використання земельної ділянки, а також червоних ліній, встановлених проектами планування; наявність затвердженої у встановленому порядку проектної документації, яка є підставою для видачі дозволу на будівництво; дозвіл на будівництво, а саме документ, виданий замовнику (забудовнику) органами місцевого самоврядування, що посвідчує право власника, володільця, орендатора або користувача об'єкта нерухомості здійснити забудову земельної ділянки, будівництво, реконструкцію будівлі, споруди, спорудження; дотримання містобудівних регламентів, будівельних, екологічних, санітарно-гігієнічних, протипожежних та інших правил, нормативів; дотримання прав та законних інтересів власників, землеволодільців, землекористувачів та орендарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України Про планування і забудову територій» забудова територій передбачає здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво).

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачами, оскільки це не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

Враховуючи наведене, ст. ст. 331, 376, 392 ЦК України, ст.ст. 15, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з кафе літ. А-І загальною площею 314,60 кв. м., з яких житлова 201,6 кв. м., що знаходиться по вул. Садова, 2, в с. Шипинці, Кіцманського району Чернівецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.М. Мізюк