26 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., КадєтовоїО.В., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк», подану представником Белименко Оленою Володимирівною, на рішення апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня
в с т а н о в и л а:
У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 19 грудня 2014 року
між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників «Ощадних» рахунків шляхом подання заяви про приєднання та видано платіжну картку.
Банк взяті на себе зобов'язання виконав, проте відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка складається із: заборгованості за овердрафтом в розмірі 38 537 грн
14 коп., заборгованості за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом у сумі 13 225 грн 81 коп.
Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість, що становить 51 762 грн 95 коп. та складається з: 38 537 грн 14 коп. - заборгованість за овердрафтом, 13 225 грн 81 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом.
Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість 51 762 грн 95 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року та залишити в силі заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 червня

2016 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування відбулося відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що письмовий правочин банком вчинено 20 січня 2015 року, а відтак, дії банку по нарахуванню комісії у розмірі 30% за здійснення відповідачем безготівкової оплати за товари з допомогою платіжної картки за межами України 17 січня 2015 року та 19 січня 2015 не відповідають умовам договору та є неправомірними.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 19 грудня 2014 року між сторонами укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків. Договір укладено шляхом подання відповідачем заяви-анкети на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування.

За умовами договору позивач відкривав відповідачу картковий рахунок на умовах тарифного плану «Pro-запас+» та надавав послуги із обслуговування за кредитною схемою.

20 січня 2015 року позивачем вчинено односторонній письмовий правочин, яким вирішено з 20 січня 2015 року внести зміни до тарифного плану «Pro-запас+», згідно яких введена комісія за операціями безготівкової оплати товарів чи послуг за межами України за допомогою платіжної картки, відкритої у національній валюті України у розмірі 30 % від суми операції.

Згідно виписки за рахункам відповідач здійснював безготівкову оплату товару за межами України 17 січня 2015 року та 19 січня 2015 року за допомогою платіжної картки. За здійснення цих операцій банком 22 січня 2015 року та 23 січня 2015 року нараховано комісію у сумі 38 537 грн 14 коп. та проценти на вказану комісію у сумі 12 695 грн 13 коп.

Відповідно до п. 8.3.1. договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «ощадних» рахунків сторони домовилися, що банк вправі в односторонньому порядку вносити зміни та доповнення до тарифів на послуги, що надаються держателю платіжної картки, шляхом вчинення одностороннього письмового правочину банку.

Такий односторонній письмовий правочин банку створює та/чи змінює відповідним чином права та обов'язки банку та/або клієнта (і відповідно держателів платіжної картки) за цим договором. Такий правочин набуває чинності з дати, вказаної в ньому. Банк вправі вчиняти односторонні письмові правочини шляхом розміщення (оголошення) письмового правочину банку на дошках (дошці) об'яв банку, що розміщуються

у загальнодоступних для клієнтів місцях, а саме - операційній залі банку,

а також в мережі Інтернет на сайті банку у розділі «Платіжні картки».

У кожному разі вчинення банком одностороннього письмового правочину банку, такий правочин розміщується (оголошується) банком на дошках (дошці) об'яв та на сайті банку за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни та доповнення до цього договору, та набуває чинності з дати, вказаної в ньому.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтом (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка на та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до п. 14.10 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», визначено, що банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором.

Банк зобов'язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за

30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни.

Банк у повідомленні зобов'язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції встановив, що письмовий правочин банком вчинено 20 січня 2015 року, тому дії банку по нарахуванню комісії у розмірі 30 % за здійснення відповідачем безготівкової оплати за товари за допомогою платіжної картки за межами України 17 січня 2015 року та 19 січня 2015 року не відповідають умовам договору та

є неправомірними.

Крім того, позивач зобов'язаний був попередити відповідача про зміну тарифу за 30 календарних днів до дати, з якої вони застосовуються.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанції, перевіривши усі обставини у справі, дійшов обгрунтованого висновку про відмову

у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк», подану представником Белименко Оленою Володимирівною, відхилити.

Рішення апеляційного апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня

2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко