Справа № 462/6207/15 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2336/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Іванова О.О.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ПАТ КБ «Актив-Банк» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Актив-Банк» ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про застосування наслідків нікчемного правочину,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним заочним рішенням суду позовні вимоги задоволено. Застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину - Договір прощення боргу за кредитним договором № 1219/02 П від 19.12.2007 року, укладеного між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2, шляхом стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Актив-Банк» з ОСОБА_2, прощеної частини заборгованості за Договором прощення боргу за Кредитним договором 1219/02 П від 19.12.2007 року - 9872,72 дол. США.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 3720,05 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02 грудня 2016 року заяву представника відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконним. Зазначає, що даний спір виник на стадії ліквідації банку, а тому належить до підсудності господарських судів. Посилається на те, що відповідачка не була повідомленою про день, час та місце розгляду справи, чим була позбавлена можливості реалізувати процесуальні права, передбачені ЦПК України. Стверджує, що встановлюючи нікчемність договору від 12.05.2014 року суд першої інстанції не перевірив підстав його нікчемності, не встановив якій нормі права не відповідає такий договір. Зазначає, що факт надіслання позивачем повідомлення про нікчемність договору відповідачці не є доказом нікчемності договору. Крім того, судом першої інстанції не надано жодної оцінки правомірності процедури виявлення нікчемного правочину. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ПАТ КБ «Актив-Банк» - ОСОБА_4 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини.

12 травня 2014 року між акціонерним товариством «Комерційний Банк «Актив-Банк» та ОСОБА_2 укладено Договір прощення боргу за кредитним договором № 1219/02 П від 19.12.2007 року, за яким банк простив відповідачу частину боргу за цим договором у розмірі 9872,72 дол. США.

02 вересня 2014 року постановою Правління Національного банку України №545 ПАТ «КБ «Актив-Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. 03 вересня 2014 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №79 від 02 вересня 2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «КБ «Актив-Банк».

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 23 грудня 2014 №838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2014 року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» строком на 1 рік з 24 грудня 2014 року по 23 грудня 2015 року включно.

26 березня 2015 року Уповноваженою особою на здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» на адресу направлено повідомлення 920/11 про нікчемність правочину, а саме Договору прощення боргу за кредитним договором №1219/02 П від 19.12.2007 року та вимогу про здійснення оплати на користь Банку грошових коштів сумі 9872, 72 дол. США.

Здійснюючи на підставі статті 38 Закону перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Актив-Банк» на виконання вимог ст.ст.37,38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виявлено факт нікчемності правочину, що укладений 12 травня 2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк», а саме Договір прощення боргу за кредитним договором № 1219/02 П від 19.12.2007 року, за яким банк простив відповідачу частину боргу за цим договором у розмірі 9872,72 дол. США.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з підставності позовних вимог.

Висновки суду достатньо мотивовані та відповідають положенням закону.

Так, здійснення тимчасової адміністрації і ліквідації банків регулюється Законом України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про Систему гарантування вкладів фізичних осіб», який набув чинності 22 вересня 2012 р.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду. З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від Імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом і одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі Договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчиненні відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна; отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг) прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Положенням про виведення Неплатоспроможного банку з ринку, затвердженим рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05 липня 2012 p., що діє зі змінами і доповненнями, абзацами 5 та 6 пункту 1.18 глави 1 розділу 3, передбачено перелік правочинів виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану неплатоспроможного банку, який повністю відповідає переліку зазначеному в ч.3 ст. 38 Закону.

Згідно з ч. 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Пунктом 1.19 Положення регламентовано, що Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію зобов'язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за договорами, визначеними у пункті 1.18 цієї глави, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Положеннями ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч.5. ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених ч.3 ст. 38 вказаного закону, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), які він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Доводи апеляційної скарги про неповідомлення відповідачки по справі про судові засідання є безпідставними, так як матеріалами справи стверджується неодноразове направлення судових повісток останній, та повернення таких в суд за закінченням терміну зберігання.

Твердження в апеляційній скарзі, що встановлюючи нікчемність договору від 12.05.2014 року суд першої інстанції не перевірив підстав його нікчемності, не встановив якій нормі права не відповідає такий договір не може прийматись до уваги, так як судом в рішенні наявне посилання на ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з якою правочин (у тому числі Договори) неплатоспроможного банку є нікчемним з підстави безоплатного здійснення відчуження майна, прийняття на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчиненні відповідних майнових дій, відмови від власних майнових вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не надано жодної оцінки правомірності процедури виявлення нікчемного правочину є голослівним, в такому не зазначено порушення будь-яких положень закону, в зв»язку з чим таке визнається безпідставним.

Оскільки судом правильно встановлено обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.