н/п 2/490/2537/2017 Справа № 490/8634/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
14 червня 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Кваші С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за час прострочення виплати аліментів, -
В серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом , в якому посилалась на те, що Постановою суду з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 від усіх видв його заробітку щомісячно, починаючи з 30 січня 2002 року до його повноліття.
Відповідач належним чином не виконує свої обов'язки по сплаті аліментів, з 2001 року він взагалі не сплачує аліменти , загальний розмір заборгованості становить 78 853 грн.
Тому вважає, що у зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів з 30.01.2002 року по березень 2016 року на утримання сина відповідач повинен сплатити неустойку в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день затримки, яка відповідно до розрахунку становить 21 569 грн. .
Справу передано судді Гуденко О.А. 13.02.2017 року.
В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву , в якій підтримала позовні вимоги , просила про задоволення позову та розгляд справи у її відсутність.
В судове засідання відповідач не зявився, нгеодноразово повідомлявся судом, причини нгеявки суду не повідомив, ухвалою суду справу розглянуто в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2.
Постановою Комсомольського міського сду Полтавської області від 11 лютого 2002 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімумум, починаючи з 30 січня 2002 року і до досягнення дитиною повноліття.
Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем лише в липні 2009 року та в грудні 2010 року направлявся виклик боржнику , який зявлявся та надава довідки про доходи та квитанції про сплату аліментів. За запитами державного виконавця ( вперше направлені в лютому 2013 року) боржник не працює.
Згідно довідок державного виконавця та самої позивачки ОСОБА_2 сплачував аліменти з липня 2009 року по листопад 2010 року включно.
В подальшому відповідач аліменти не сплачував.
Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістомстатті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Аналогічний висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 1 липня, 25 листопада та 16 грудня 2015 року.

З огляду на наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що у зв'язку з несвоєчасним виконанням обов'язків щодо сплати аліментів на утримання дитини, є підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені.
Однак, при цьому суд вважає за неправомірне стягнення аліментів за період з 2002 року по травень 2009 року, оскільки, позивачкою , по-перше, не надано доказів, що вживалися заходи щодо примусового стягнення аліментів за цей період , чи вживалися заходи щодо стягнення заборгованості за цей період за той період, коли боржник сплачував аліменти в 2009-2010 роках. За такого , враховуючи , що стягнення неустойки за період 15-річної давності суперечить вимогам розумності та справедливості, у у задволенні вимог в цій частині слід відмовити.
Виходячи з викладеної правової позиції Верховного Суду України та розміру заборгованості за кожен місяць, яка визначається як різниця між нарахованою сумою аліментів та сплаченою відповідачем, пеня за час прострочення аліментів на утримання сина , позивачем обрахована вірно ( за січень 2011 р.- 598,75 грн. х 1% х 31 днів =185,61 грн. і далі за розрахунокм) , суд погоджується з таким розрахунком, отже за наведеним принципом розрахунку пені загальний розмір пені за порушення відповідачем зобов'язань по сплаті аліментів на утримання сина за період з січня 2011 року по березень 2016 року становить 14 977,80 грн.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За такого, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , 30 грудня 2000 року у народження, в розмірі 14 977,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.