Справа №463/3243/17
Провадження №2-о/463/74/17
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

05 липня 2017 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Лакомська Ж. І., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися до суду із заявою в порядку окремого провадження та просили встановити юридичний факт, що вимушене переселення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з неповнолітніми дітьми, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у вересні 2014 року з окупованої території Луганської області України відбулося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Луганської області України.

Оглянувши матеріали заяви, вважаю, що таку слід залишити без руху з наступних підстав.

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви з врахуванням особливостей зазначених у розділі IV глави 6 ЦПК України.

Згідно Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Судовий збір із заяви у справах окремого провадження поданою фізичною особою сплачується в розмірі 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (320 грн.)

Відповідно до ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вбачається з заяви та додатків до неї, при поданні одночасно двома заявниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_2 подала платіжний документ на піджтвердження сплати судвого збору за свою вимогу про встановлення факту, а ОСОБА_1 такий платіжний документ не подала, у зв`язку з чим у матеріалах справи відсутнє підтвердження сплати ОСОБА_1 судового збору за свою вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення.

Всупереч вимогам ст. 120 ЦПК України, до заяви не додано копії всіх документів, що додаються до неї, для заінтересованих осіб, зокрема: до другої копії заяви не додано екземпляри додатків з 2 по 4 та з 6 по 14, до третьої копії заяви не додано екземпляри додатків з 1 по 14. Крім того, усі додатки № 22 та № 23 викладені іноземною мовою без перекладу на державну мову.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту вказаних статей, а також роз'яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

-чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, в судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Вимоги до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення встановлені в ст. 258 ЦПК України. Відповідно до вказаної норми у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

При цьому, в заяві має бути чітко зазначено мету встановлення відповідного факту та яке юридичне значення має він для заявника, тобто має бути визначено право, виникнення зміна чи припинення якого пов'язане із встановленням такого факту.

В заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявниками зазначено, що шляхом встановлення факту, що вимушене переселення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з неповнолітніми дітьми, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у вересні 2014 року з окупованої території Луганської області України відбулося внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Луганської області України, вони мають на меті визначити свій статус як осіб, які перебувають під захистом Конвенції ООН про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 року (жертви потерпілого від міжнародного збройного конфлікту), що обумовлює виникнення прав та обов'язків, передбачених Конвенцією та іншими нормами національного та міжнародного права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Як вбачається з мотивувальної частини заяви, заявники вказують, що встановлення факту збройної агресії Росії проти України їм необхідне для охорони їх законних прав та інтересів. Зокрема зазначають, що після їх вимушеного переселення вони отримали довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб посвідчують лише факт вимушеного переселення з смт. Станиця Луганська, Станично-Луганського району до м. Львів і не містять в собі зазначення причин такого переселення, оскільки орган який видавав дані довідки не має відповідних повноважень.

Однак, в прохальній частині заяви по суті зазначено про встановлення факту вимушеного переселення внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Вивчивши зміст заяви, вважаю, що заявниками конкретно не зазначено, які саме особисті чи майнові права виникнуть (зміняться або припиняться) у заявників внаслідок встановлення зазначеного вище факту, тобто з заяви не убачається, який передбачений законом факт породжує певні юридичні наслідки та виключає подальше вирішення спору про право, що підвідомче судовим органом; не визначено установу, на вимогу якого потрібно надати рішення про встановлення відповідного факту.

Недоліки заяви унеможливлюють вирішення судом питання чи дійсно встановлення юридичного факту потрібно для охорони прав та законних інтересів заявників або чи є встановлення факту, який не має юридичного значення, безпредметним.

Таким чином, заявникам слід уточнити, який саме факт останні просять встановити судовим рішенням. Факт вимушеного переселення, який відбувся у звязку з збройною агресією Російської Федерації, яку заявники вважають загальновідомою обставиною, чи навпаки, заявники не вважають її загальновідомою і мова йде в тому числі про встановлення факту збройної агресії Російської Федерації, у звязку з чим і відбулось вимушене переселення.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення юридичного факту залишити без руху, надавши позивачам строк у пять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Лакомська Ж. І.