РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Башинська Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Антонівської селищної Ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Антонівської селищної Ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 10.07.1997року помер ОСОБА_4, після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку №16-а, по вул. Фрунзе, в с. Кіндійка м. Херсона.

Спадщину після смерті спадкодавця прийняла його дружини, її рідна тітка ОСОБА_5 та їх син ОСОБА_6, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

06 листопада 2012 року померла ОСОБА_5, після її смерті спадщину прийняв її син ОСОБА_6, який проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Антонівської селищної ради, також було заведено спадкову справу, 297/2013, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру 54412357.

12 жовтня 2014 року помер її двоюрідний брат ОСОБА_6, після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 16-а, по вул. Фрунзе, в с. Кіндійка, м. Херсона.

Спадкоємці першої та другої черги відсутні.

Вона, її рідний брат ОСОБА_3, та сестра ОСОБА_2 є спадкоємцями за право представлення, відповідно до положень ст. 1266 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини, їх батько ОСОБА_7, як рідний дядько спадкодавця є спадкоємцем третьої черги за законом, однак він помер 14.04.1993року.

Вона після смерті рідної тітки ОСОБА_5 фактично проживала разом із своїм двоюрідним братом ОСОБА_6, за адресою: м. Херсон, с. Кіндійка,(Антонівка), вул. Фрунзе, 16-а, оскільки двоюрідний брат хворів на психічну хворобу, за станом здоровя потребував догляду, допомоги, а також був потрібний постійний догляд за будинком.

Зважаючи на те, що ні вона, ні треті особи не мають усіх необхідних документів на підтвердження родинних звязків, між ними та двоюрідним братом ОСОБА_6, враховуючи, що втрачено правовстановлюючий документ на спадкове майно, що позбавляє можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом в нотаріальній конторі, позивач просила суд встановити факт, що померлий 12.10.2014 року в с. Степанівка, м. Херсона Бородін ОСОБА_8 є її двоюрідним братом і визнати за нею право власності на житловий будинок №16-а, по вул. Фрунзе, у с. Антонівка, м. Херсона в порядку спадкування за законом, після ОСОБА_6, який помер 12.10.2014 року.

В судовому засідання позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник Антонівської селищної рада позов визнала, надала письмові заперечення.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_2, не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, позовні вимоги визнали і підтвердили, що ОСОБА_4 їх двоюрідний брат.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Пленум Верховного Суду України в п.2 постанові № 7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулася до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до статті 525 ЦК 1963 року, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно до статей 548, 549 ЦК 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 561 ЦК 1963 року було передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Народного суду Дніпровського районну м. Херсона від 20 жовтня 1965 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку, виділено у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/2 частині житлового будинку, розташованого за адресою: м. Херсон, селище Кіндійка, вул. Фрунзе 16-а, та проведено його поділ.

ОСОБА_4 помер 10.07.1997 року, свідоцтво про смерть серія І-КГ № 043319(а.с. 15).

Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 та син ОСОБА_6, шляхом вступу в управління спадковим майном, оскільки вони проживали у спірному житловому будинку.

Отже, законодавством чинним на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв. Цивільним Кодексом 1963 року не було встановлено граничного строку, за спливом якого спадкоємцеві не може бути видане свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_5 померла 06.11.2012 року свідоцтво про смерть серія І-КГ № 152864 (а.с. 17).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв її син ОСОБА_6, який проживав разом із спадкодавцем, у будинку №16-а, по вул. Фрунзе, в с. Антонівка (Кіндійка), м. Херсона, що підтверджується також довідкою № 2831 від 10.12.2012 року Антонівської селищної ради м. Херсона(а.с. 19).

ОСОБА_6 помер 12.10.2014 року, свідоцтво про смерть серія І-КГ № 188723(а.с. 18).

Спадщину після його смерті прийняла його двоюрідна сестра ОСОБА_1, яка проживала з листопада 2012 року по адресу: с. Антонівка(Кіндійка), вул. Фрунзе, 16-а, разом із двоюрідним братом ОСОБА_6, що підтверджується актом від 21.03.2016 року голови квартального комітету № 11, ОСОБА_9, підпис якої завірено, керуючим справами виконавчого комітету Антонівської селищної ради м. Херсона.

Статтею 1263 ЦК України визначено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Згідно до довідок Державного архіву Херсонської області ОСОБА_5 та ОСОБА_10 є рідними братом та сестрою.

Згідно свідоцтва про народження ЯТ №08696, батьком ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_7 ( а.с.8).

Після реєстрації 16.11.1968 року шлюбу з ОСОБА_12, ОСОБА_11 прийняла його прізвище ОСОБА_12 ( а.с. 9 свідоцтва про одруження II ЯК № 0354555).

ОСОБА_7 помер 14.04.1993 року, свідоцтво про смерть серія І-КГ № 261005(а.с. 16).

Відповідно до положень ч.4 ст.1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові(тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Допитана в якості свідка ОСОБА_1 підтвердила, що померлий 12.10.2014 року ОСОБА_6 є її двоюрідним братом, який останнім часом хворів, потребував стороннього догляду, тому після смерті його матері, її рідної тітки ОСОБА_5, вона проживала разом із братом, піклувалася про нього, у тому числі коли брат перебував на стаціонарному лікуванні, а також здійснювала постійних догляд за будинком.

Отже, матеріалами справи підтверджений факт родинних відносин між ОСОБА_1 та спадкодавцем , а також факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_6

Згідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Отже, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, чи в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Оскільки, відсутність правовстановлюючого документу на належний спадкодавцю житловий будинок №16-а, по вул. Фрунзе, с. Антонівка (Кіндійка), у м. Херсоні, унеможливлює оформлення спадщини у позасудовому порядку, відтак позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що спірний будинок був побудований подружжям ОСОБА_6 у 1964-1968 роках, що підтверджується свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, зведеним оціночним актом від 20.09.1968 року, схемою планом, журналом внутрішніх замірів та підрахунком площі приміщень(а.с. 21-25).

Рішенням Народного суду Дніпровського районну м. Херсона від 20 жовтня 1965 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ житлового будинку, виділено у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/2 частині житлового будинку, розташованого за адресою: м. Херсон, селище Кіндійка, вул. Фрунзе 16-а, та проведено його поділ, що є підтвердженням набуття ними права власності на вказаний житловий будинок.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966року, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УСРС від 11.03.1985 року № 105, сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди незалежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №16-а, по вул. Фрунзе, в с. Антонівка (Кіндійка), у м. Херсоні в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 548-549, 561 ЦК 1963 року, ст. ст. 1216, 1263, 1266, 1268,1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 57-58, 60, 212 -215, 256, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, який помер 12.10.2014 року в с. Степанівка, м. Херсона є двоюрідним братом ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Херсон, с. Антонівка, вул. Фрунзе, 16 -а, після смерті ОСОБА_6, який помер 12.10.2014року, в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя В.В. Прохоренко