У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 8 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належало 63/200 частини будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 27 лютого 2010 року та від 19 березня 2010 року. Відповідачу ОСОБА_5 належало 63/200 частини будинку відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 27 лютого 2010 року та від 19 березня 2010 року. Спірний будинок в цілому складається з двох окремо збудованих житлових будинків літ. «А» та літ. «Б». Третій особі ОСОБА_6 належало 37/100 частини зазначеного будинку, яка складається з житлового будинку літ. «А». Житловий будинок літ «Б» в рівних частинах належить позивачу та відповідачу. Відповідач з часу прийняття спадщини позивачем чинить йому перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження частиною належного йому майна. Виділити свою частину в житловому будинку та вселитися до неї позивачу не виявлялося можливим, оскільки житловий будинок літ «Б» складався з однієї житлової кімнати 1-4 площею 11 кв. м, що підтверджено висновком судової експертизи. Після узаконення приміщення 1-6 в житловому будинку «Б» та сарая літ. «З», які були збудовані ще спадкодавцем, але не увійшли до складу спадщини, рішенням суду були змінені частини співвласників у праві власності на житловий будинок: ОСОБА_4 на 39/100, ОСОБА_6 на 22/100; ОСОБА_5 на 39/100 (документи не оформлені). На даний час житловий будинок «Б» з сараєм літ. «З», душем літ. «К», туалетом літ. «Л», огорожею та водопроводом, складає 78/100 частин від загального будинку та перебуває у спільній частковій власності позивача та відповідача, має три житлові кімнати 1-7, 1-5, 1-6, але відповідач не бажає встановити порядок користування ними з позивачем у добровільному порядку.

Таким чином, просив зобов'язати ОСОБА_5 не чинити йому перешкод у володінні та користуванні 39/100 частин зазначеного будинку, виділити йому в користування в зазначеному житловому будинку літ. «Б», житлове приміщення 1-6, площею 10,3 кв. м, приміщення 1-7, 1-4, туалет літ. «Л», сарай літ. «З», душ літ. «К», огорожу, водопровід залишити в загальному користуванні сторін, вселити його в житловий будинок літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 серпня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у володінні та користуванні 39/100 частинами будинку АДРЕСА_1 Виділено ОСОБА_4 в користування в житловому будинку літ. «Б», розташованому за адресою: АДРЕСА_1 житлове приміщення 1-6, площею 10,3 кв. м. Приміщення 1-7, 1-4, туалет літ. «Л», сарай літ «З», душ літ. «К», огорожу, водопровід залишено у загальному користуванні сторін. Вселено ОСОБА_4 в житловий будинок літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Справа переглядалася судом апеляційної інстанції неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Херсонської області від 8 грудня 2016 року, рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 серпня 2015 року у частині визначення порядку користування житловим приміщенням у будинку змінено та ухвалено нове рішення. Виділено ОСОБА_4 у користування у житловому будинку літ. «Б», розташованому за адресою: АДРЕСА_1 житлове приміщення «1-5» площею 5,7 кв. м, ОСОБА_5 житлове приміщення «1-6» площею 10,3 кв. м. У решті рішення суду щодо вирішення питання користування нерухомим майном залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням положень ст. ст. 355, 358, 377, 379 ЦК України, дійшли правильного висновку про задоволення позову.

Судами установлено, що згідно із висновком судової будівельно-технічної експертизи приміщення «1-6» площею 10,3 кв. м та приміщення «1-5» площею 5,7 кв. м, які розташовані у капітальному будинку по АДРЕСА_1 є опалювальними, призначеними для цілорічного проживання, розташовані у надземному поверсі, мають природне освітленя, забезпечені провітрюванням, є житловими та відповідають вимогам ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», за винятком пунктів 2.9, 3.6 щодо площі приміщень та їх висоти, наявна технічна можливість для усунення вказаних невідповідностей.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 серпня 2015 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Херсонської області від 8 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П. Штелик