Справа № 405/1787/17
Провадження №2/405/438/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідачів ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_3, в якому просить скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності: 17176068) за ОСОБА_3; оформити право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 за ним (ОСОБА_1С.).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 107 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Частина 1 ст. 114 ЦПК України визначає, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не повязаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

З огляду на зазначене вище, позовами, що виникають з приводу нерухомого майна, є такі позови, в яких заявлено вимоги, що за своїм змістом стосуються спірного обєкта нерухомого майна і можливості реалізації сукупності прав щодо володіння, користування та розпорядження ним.

Разом з тим, як вбачається із змісту позову та заявлених позовних вимог, позивач ОСОБА_1 предявив позов до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області та ОСОБА_3 з позовними вимогами про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно- квартиру № 9 по вул. Покровська, 22 у м. Кіровограді, здійсненої 31.10.2016 року державним реєстратором ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_4 та про оформлення права власності на зазначене майно за позивачем.

Зазначені вимоги за своєю суттю стосуються питання правомірності здійснення державним реєстратором ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області ОСОБА_4 державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Окрім того, в обґрунтування позовних вимог позивач також посилався на те, що не було передбачених законодавством підстав для реєстрації речових прав на нерухоме майно.

При цьому, жодних вимог, які б прямо стосувалися визнання чи оспорювання прав на обєкт нерухомого майна, стосовно якого було здійснено реєстрацію речових прав на нерухоме, позовна заява не містить.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 109 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Із змісту позову встановлено, що місцезнаходження відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області, а також ОСОБА_3, до яких позивачем ОСОБА_5 предявлено позов, є: м. Кропивницький, вул. Дарвіна, 25, та ОСОБА_4 Республіка Крим м. Сімферополь, вул. С.-Ценського, 40, кв. 14 відповідно, що за територіальним розподілом м. Кропивницький на райони, не відноситься до Подільського (Ленінського) району м. Кропивницький.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

З огляду на зазначене, враховуючи зміст заявлених позивачем ОСОБА_1 позовних вимог, які за своєю суттю є вимогами про скасування державної реєстрації та оформлення права власності на нерухоме майно за позивачем, а не вимогами, що прямо стосуються визнання права власності на обєк нерухомого майна, відповідно, підсудність даного спору не підлягає визначенню за правилами ст. 114 ЦПК України, враховуючи також, що відповідачі ОСОБА_2 районна державна адміністрація Кіровоградської області, а також ОСОБА_3 не мають місцезнаходження та зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) в Подільському (Ленінському) районі м. Кропивницький, виходячи з положень ч. 2 ст. 109 ЦПК України, даний позов є непідсудним Ленінському районному суду м. Кіровограда та на підставі ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачу ОСОБА_1 для подання до належного суду за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 115, п.4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації та визнання права власності повернути позивачу для подання до належного суду.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова