УХВАЛА

іменем україни

12 липня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» про стягнення суми заборгованості за договором оренди землі за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом посилаючись на те, що вони є власниками земельних ділянок, які розташовані в адміністративних межах Корсунської сільської ради Тальнівського району Черкаської області.

4 липня 2008 року ОСОБА_5 уклала з товариством з обмеженою відповідальністю «Корсунське» (далі - ТОВ «Корсунське») договір оренди земельної ділянки.

Згідно з п. 9 даного договору оренди, відповідач повинен виплачувати ОСОБА_5 орендну плату в розмірі 2,5 % від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки, що становить в грошовій формі 1 281 грн 94 коп.

5 травня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали з відповідачем договори оренди земельної ділянки.

Згідно з п. 9 даних договорів оренди, відповідач повинен виплачувати позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 орендну плату в розмірі 5,7 % з урахуванням індексації 3,3, що становить у грошовій формі 3 569 грн 85 коп., однак на даний час орендна плата не виплачується.

Вони неодноразово звергались до адміністрації підприємства з вимогою сплатити їм орендну план, однак отримували відповідь, що підприємство не має перед ними ніяких зобов'язань.

З метою захисту своїх прав власників земельних ділянок, вони звернулись до прокурора Тальнівського району Черкаської області зі скаргою на дії адміністрації ТОВ «Корсунське» с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області щодо невиконання вимог договору оренди землі зі сплати орендної плати за користування земельною часткою. Заперечуючи на їх вимоги, адміністрацією підприємства надано відомість на видачу орендної плати за 2013 рік ТОВ «Корсунське» с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області, згідно з якою 1 листопада 2013 року їм виплачено по 7 тис. грн. кожному.

Зазначали, що вони не отримували орендну плату та не ставили свій підпис у відомості.

Згідно з висновком експертизи підпис від імені ОСОБА_4 у рядку 27 в графі «підпис» у відомості на видачу ТОВ «Корсунське» с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області орендної плати за 2013 рік виконано не ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням будь-якого справжнього підпису ОСОБА_4 Підпис від імені ОСОБА_3 у рядку 28 в графі «підпис» у відомості на видачу ТОВ «Корсунське» с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області орендної плати за 2013 рік виконано не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням будь-якого справжнього підпису ОСОБА_3 Підпис від імені ОСОБА_5 у рядку 29 в графі «підпис» у відомості на видачу ТОВ «Корсунське» с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області орендної плати за 2013 рік виконано не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням будь-якого справжнього підпису ОСОБА_5

Станом на 1 грудня 2015 року заборгованість з орендної плати становила: ОСОБА_3 - 8 955 грн 79 коп., яка складається (6 975 грн - розмір орендної плати станом на 1 січня 2014 року; 1 679 грн 99 коп. - інфляція за 2014 рік; 304 грн 80 коп. - інфляція за 11 місяців 2015 року); ОСОБА_4 - 8 955 грн 79 коп., яка складається (6 975 грн - розмір орендної плати станом на 1 січня 2014 року; 1 679,99 грн. - інфляція за 2014 рік; 304 грн 80 коп. - інфляція за 11 місяців 2015 року); ОСОБА_5 - 8 955 грн 79 коп., яка складається (6 975 грн - розмір орендної плати станом на 1 січня 2014 року; 1 679 грн 99 коп. - інфляція за 2014 рік; 304 грн 80 коп. - інфляція за 11 місяців 2015 року).

З урахуванням зазначеного, позивачі просили стягнути з ТОВ «Корсунське» на користь кожного з позивачів заборгованість з орендної плати у сумі 8 955 грн.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Корсунське» на користь ОСОБА_3 заборгованість з орендної плати у сумі 7 тис. грн за користування землею на підставі договору оренди від 5 травня 2011 року.

Стягнуто з ТОВ «Корсунське» на користь ОСОБА_4, заборгованість з орендної плати у сумі 7 тис. грн за користування землею на підставі договору оренди від 5 травня 2011 року.

Стягнуто з ТОВ «Корсунське» на користь ОСОБА_5 заборгованість з орендної плати у сумі 7 тис. грн за користування землею на підставі договору оренди від 4 липня 2008 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Корсунське», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскільки відповідачем нарахована позивачам орендна плата в 2013 році розмірі 7 тис. грн кожному, що достовірно встановлено та підтверджено листом ТОВ «Корсунське» с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області від 16 травня 2016 року, але не надано достатніх доказів, що саме позивачі отримали вказану суму орендної плати, тому така орендна плата підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів.

При цьому суди попередніх інстанцій врахували висновок експертизи від 8 липня 2015 року, проведеної в рамках кримінального провадження, згідно з яким підписи від імені позивачів у графах «підпис» у відомості на видачу орендної плати за 2013 рік виконано не вказаними особами (позивачами), а іншою особою з наслідуванням справжніх підписів зазначених осіб.

Проте погодитись із такими висновками судів не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 5 травня 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Корсунське» с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами якого ОСОБА_3 надав ТОВ «Корсунське» у строкове платне користування належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, розміром 3,77 га, яка знаходиться в адміністративних межах Корсунської сільської ради строком на 1 рік.

5 травня 2011 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Корсунське» с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами якого ОСОБА_4 надала надав ТОВ «Корсунське» у строкове платне користування належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, розміром 3,84 га, яка знаходиться в адміністративних межах Корсунської сільської ради строком на 1 рік. Орендна плата становить 5,7 % з урахуванням коефіцієнта індексації 3,2 і становить в грошовій формі 3 569 грн 85 коп. Пунктами 10, 11 договорів передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації, орендна плата вноситься в строки 1-31 серпня, остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року.

4 липня 2008 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Корсунське» с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з умовами якого ОСОБА_5 надала товариству у строкове платне користування належну їй на праві приватної власності земельну ділянку, розміром 3,7 га, яка знаходиться в адміністративних межах Корсунської сільської ради строком на 5 років. Орендна плата становить 2,5 % від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки і становить в грошовій формі 1 281 грн 94 коп. Пунктами 10, 11 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації, орендна плата вноситься в строки 1-31 серпня, остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року.

Згідно з листом директора ТОВ «Корсунське» с. Корсунка Тальнівського району Черкаської області від 16 травня 2016 року відповідач в односторонньому порядку в 2013 році виплатив орендну плату позивачам у більшому розмірі ніж передбачено договорами оренди землі, без врахування договірних зобов'язань, у розмірі 7 тис. грн кожному, що підтверджується їх підписами у відомості на виплату орендної плати за 2013 рік.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом положень ст. ст. 143, 144 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі і експертиза призначається ухвалою суду.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз'яснено, що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення.

Згідно з висновком експерта від 8 липня 2015 року, проведеної Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Черкаській області на підставі постанови начальника СВ Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області, підписи від імені ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у графах «підпис» у відомості на видачу орендної плати за 2013 рік виконано не вказаними особами (позивачами), а іншою особою з наслідуванням справжніх підписів зазначених осіб.

Разом із тим, указана експертиза проведена в рамках кримінального провадження, тому відповідно до положень ст. 64 ЦПК України є лише письмовим доказом у цивільній справі. У зв'язку з цим такий доказ має оцінюватись як письмовий доказ і у разі його заперечення особа, яка не визнає такий доказ, має довести протилежне, у тому числі шляхом заявлення клопотання про призначення відповідної експертизи.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови в їх прийнятті.

У ч. 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особам, які беруть участь у справі, в реалізації їхніх прав. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України).

Частинами 1, 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.

Разом із тим, суди на вказані положення закону уваги не звернули і відмовили у задоволенні заявленого ТОВ «Корсунське» клопотання про призначення почеркознавчо-технічної експертизи, що мотивовано необхідністю спростування доводів позивачів та підтвердження доводів ТОВ «Корсунське» про отримання позивачами орендної плати за 2013 рік.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України суди зазначених вимог закону не врахували, не встановили належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, дійшовши передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунське» задовольнити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 31 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 серпня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик