Дата документу 03.07.2017 Справа № 554/3489/17
Провадження № 2/554/2231/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
3 липня 2017 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:
головуючого судді - Шевської О.І.,
при секретарі - Дроздову Д.А.
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
в с т а н о в и л а:
Позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в інтересах малолітнього ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
В судове засідання представник позивача не з»явилася, надіславши до суду заяву в якій вимоги позову підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з»явилася,повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення).
Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не з'явилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення.
Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.
Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити ( ст. 214 ЦПК України ).
В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
При цьому саме сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень ( ч. 3 ст. 10 , ч. 1 ст. 60 ЦПК України).
Так позивач заявляючи вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав серед підстав позову називає саме умисне ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов»язків, передбачене п. 2 ч. 1 ст. 164 ЦПК України.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного спілкування.
Згідно ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов»язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами.
Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.
Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров»я, навчальний або інший дитячий заклад у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Як вбачається з матеріалів справи 01.11.2016 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради з проханням прийняти рішення про направлення її малолітнього сина ОСОБА_2 до Кременчуцького спеціалізованого обласного будинку дитини, через її скрутне матеріальне становище.
Відомості про батька хлопчика записані у його свідоцтві про народження за заявою матері ОСОБА_3 згідно ч. 1 ст. 135 СК України, про що у книзі реєстрації актів про народження Шевченківського районного у м. Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 28.10.2016 року зроблено запис № 806 про народження дитини ( а. с. 7 ).
08.11.2016 року виконкомом було прийнято рішення № 231 «Про тимчасове влаштування малолітньої дитини ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 до обласного спеціалізованого будинку дитини на повне державне забезпечення ( а. с. 21 ).
З 25.11.2016 року дитина перебуває в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини на повному державному забезпеченні. Адміністрація закладу повідомила, що мати не провідувала сина жодного разу, не цікавилася здоров»ям дитини, не телефонувала до закладу, таким чином можна вважати, що ОСОБА_3 не виконує належним чином батьківські обов»язки щодо виховання сина.
Спеціалістами служби у справах дітей неодноразово виносилося матері попередження про можливість позбавлення батьківських прав відносно сина у судовому порядку, однак вжиті заходи не дали ніякого результату.
Відповідач не надає грошової допомоги та не несе жодних додаткових витрат пов»язаних з вихованням сина. Крім ненадання ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач тривалий час взагалі не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз»яснено, що позбавлення батьківських прав ( тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини та інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішити лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками.
З огляду на викладене, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення його батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б йому виконувати свої батьківські обов'язки в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ЗУ « Про охорону дитинства», ст.ст. 16, 164 СК України, ст.ст. 5, 10, 15, 60, 75-76, 88, 208, 212-215, 218, 293 ЦПК України, суд, -
Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в інтересах малолітнього ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути аліменти з ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на утримання малолітнього ОСОБА_2, на користь Кременчуцького обласного будинку дитини Полтавської обласної ради починаючи з 27.04.2016 року (дня подачі позову до суду) до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь Держави в сумі 640 грн.
Копію даного рішення направити ОСОБА_3 не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська