Ухвала

іменем україни

05 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив на підставі ст. ст. 388, 1212 ЦК України витребувати у відповідача ОСОБА_4 на свою користь автомобіль марки «Suzuki», моделі «GrandVitara», державний номерний знак НОМЕР_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року, яке набрало законної сили 02 липня 2015 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_3 до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі - Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ), Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.»), ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання аукціону недійсним та припинення права приватної власності, визнано недійсним аукціон, проведений 30 серпня 2013 року філією № 4 ПП «Нива-В.Ш.», із реалізації арештованого рухомого майна, а саме: лоту № 7 - автомобіля марки «Suzuki», моделі «Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1, належного на праві приватної власності ОСОБА_3, який оформлено протоколом проведення аукціону від 30 серпня 2013 року № 0413225-7, складеним філією № 4 ПП «Нива-В.Ш.», та актом про проведення публічних торгів від 06 вересня 2013 року, складеним та затвердженим Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ. У зв'язку з цим вважає, що автомобіль вибув із його власності поза його волею та на теперішній час автомобіль перебуває у володінні відповідача з реєстраційним номером НОМЕР_1.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій відповідають наведеним нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Порушене право може бути захищено у спосіб, хоча і непередбачений зазначеною нормою, законом чи договором, але такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом установлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_3 до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, ПП «Нива-В.Ш.», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання аукціону недійсним та припинення права приватної власності, визнано недійсним аукціон, проведений 30 серпня 2013 року філією № 4 ПП «Нива-В.Ш.», із реалізації арештованого рухомого майна, а саме: лоту № 7 - автомобіля марки «Suzuki», моделі «Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1, належного на праві приватної власності ОСОБА_3, який оформлено протоколом проведення аукціону від 30 серпня 2013 року № 0413225-7, складеним філією № 4 ПП «Нива-В.Ш.», та актом про проведення публічних торгів від 06 вересня 2013 року, складеним та затвердженим Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

Вказаним вище рішенням установлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2010 року на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ТОВ «УФА Верус» 231 128 грн 55 коп. та 200 грн. На виконання цього рішення видано два виконавчі листи.

Державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ відкрито виконавчі провадження за виданими виконавчими листами та зведено в одне за № 37269775.

14 серпня 2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 2 083 343 грн 74 коп. На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ 21 грудня 2012 року відкрито виконавче провадження № 35828698 і відповідно до постанови державного виконавця від 22 лютого 2013 року дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 37269775.

22 лютого 2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 2 083 383 грн 74 коп. На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ 22 лютого 2013 року відкрито виконавче провадження № 38416814 і відповідно до постанови державного виконавця від 17 червня 2013 року дане виконавче провадження було приєднано до зведеного провадження № 37269775.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2013 року скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2010 року про стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ТОВ «УФА Верус» 231 128 грн 55 коп. та 200 грн, у задоволенні позову відмовлено.

23 травня 2013 року державним виконавцем вилучено й арештовано належний ОСОБА_3 автомобіль марки «Suzuki», моделі «Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_1, та 30 серпня 2013 року автомобіль реалізовано.

Виконавчі дії були проведені державним виконавцем у межах виконавчого провадження з виконання виконавчих листів, виданих 14 серпня 2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 2 083 343 грн 74 коп. та 22 лютого 2013 року - про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 2 083 383 грн 74 коп.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_3 обґрунтовував свої вимоги преюдиційністю рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2015 року, яким визнано недійсним аукціон від 30 серпня 2013 року із реалізації арештованого автомобіля, яке вступило в законну силу, і на підставі ст. ст. 388, 1212 ЦК України просив витребувати від відповідача зазначений автомобіль.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов'язальних відносин.

Відповідно до пункту 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору.

Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором необхідно виходити з умов договору, що укладається між ДВС та спеціалізованою організацією.

У випадку якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу ДВС, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є ДВС. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом ДВС договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, яку враховано судами попередніх інстанцій під час ухвалення у справі рішення.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із необґрунтованості заявлених позовних вимог та відсутності підстав для витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки спірне майно не було втрачено позивачем, а було арештовано в межах зведеного виконавчого провадження № 37269775 із виконання виконавчих листів, виданих Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_3 та інших осіб на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 2 083 343 грн 74 коп., а тому спірне майно у порядку реституції підлягає поверненню продавцю, яким позивач відповідно до протоколу про результати торгів не є.

Ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Зокрема, посилання позивача в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 17 жовтня 2011 року № 3-103гс11/5002-8/5447-2010, апеляційний суд правильно вважав помилковим, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, та у справі, в якій винесено зазначену постанову, не є тотожними.

Правильним є також висновок апеляційного суду про те, що наслідком задоволення позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними не є поновленням права власності боржника ОСОБА_3 на автомобіль, що був предметом продажу, а є повернення автомобіля до відділу виконавчої служби, в якого настає обов'язок із проведення відчуження такого майна відповідно до вимог чинного законодавства.

Наведені у касаційній скарзі доводи про порушення норм процесуального права, а саме: ст. ст. 213, 214, 360-7 ЦПК України, є помилковими, спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень, які є законними та обґрунтованими, із наведенням мотивів і відповідних висновків по суті вирішеного спору, із посиланням на правову позицію Верховного Суду України у порядку ст. 360-7 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав, передбачених ст. ст. 388, 1212 ЦК України, для витребування майна з чужого незаконного володіння, проте ці доводи були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій, які їх обґрунтовано спростували, пославшись на норми матеріального права і вищевказану правову позицію Верховного Суду України.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік

О.В.Ступак