Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №321/2467/16 Головуючий у 1 інстанції: Олійник М.Ю.
Провадження № 22-ц/778/1817/17 Суддя-доповідач: Крилової О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Бєлки В.Ю.

суддів: Трофимової Д.А.

при секретарі Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта Січ» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ПАТ «Страхова компанія «Оранта Січ» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

В позові зазначав, що 14 червня 2014 року, на автошляху «Харків-Сімферополь», ОСОБА_3 рухався на автомобілі ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить громадянину ОСОБА_5 Приблизно в період часу з 21 год. 30 хв., до 22 год. 00 хв. на 3343 км. автошляху «Харків - Сімферополь», біля АЗС «Ріо» у м. Василівка, з зустрічної смуги руху на його смугу руху виїхав автомобіль Ford «Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4. Внаслідок такого маневру водія ОСОБА_4, відбулося фактично лобове зіткнення їхніх автомобілів. Внаслідок зазначеного ДТП, він отримав численні тілесні ушкодження, в тому числі й такі, які за своїм ступенем відносяться до тяжких, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи, яка була проведена у ході досудового слідства у кримінальному провадженні. Отримані ним, внаслідок ДТП тілесні ушкодження, а саме: перелом ліктьового відростку лівої ліктьової кістки зі зміщенням фрагментів, закритий перелом верхньої щелепи, двосторонній перелом нижньої щелепи, багатоскольчатий перелом альвеолярної частки нижньої щелепи з дефектом у фронтальному відділенні потребували тривалого та дорогого лікування. Вироком Василівського районного суду Запорізької області від 15 квітня 2015 року, водій ОСОБА_6 був визнаний винним у скоєнні злочину по відношенню до ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаним вироком суду був частково задоволений його цивільний позов до ОСОБА_6 та ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» про стягнення на його користь матеріальної та моральної шкоди, а саме: було стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» 16 761, 21 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнуто з ОСОБА_4 45 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 3000 грн. витрат на правову допомогу. Ним, у цивільному позові було зазначено, що внаслідок отриманих травм, він практично лишився всіх своїх власних зубів та погребує необхідного зубного протезування зубними імплантантами. На час розгляду кримінального провадження, він ще проходив необхідні підготовчі процедури для такого протезування та за медичними рекомендаціями не міг розпочати такі процедури, а отже і кінцева вартість протезування остаточно не була визначена на час розгляду кримінального провадження. На сьогодні, стан його здоров'я вже дозволяє йому робити необхідні медичні процедури з зубного протезування. Вартість зубного протезування становить 327 858 грн. Отже, з врахуванням вже виплаченої суми завданої йому матеріальної шкоди, вважає, що «Страхова компанія «Оранта-Січ» повинна виплатити йому 83 238,79 грн., а водій ОСОБА_4 відповідно 244 619,21 грн.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції було встановлено, що вироком Василівського районного Запорізької області від 15 квітня 2015 року, ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 286 КК України. Потерпілим від злочину є позивач по справі ОСОБА_3 Згідно вказаного вироку, заявлений потерпілим ОСОБА_3 цивільний позов було задоволено частково. Так, з засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 було стягнуто в рахунок заподіяної моральної шкоди 45 000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн., з ПАТ «Страхова компанія» Оранта - Січ» на користь ОСОБА_3 було стягнуто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16751 грн.21 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. В іншій частині позову було відмовлено (а.с. 5-7).

Позивач послався у позові на те, що наслідком ДТП стала втрата зубів, раніше він не ставив питання відшкодування витрат на протезування, гроші стягувалися лише за лікування.

На підтвердження доцільності витрат та їх розміру, позивач надав такі документи:

- плану лікування № ЦБ08458, виданий Стоматологічною клінікою «ІНФОРМАЦІЯ_1», ПП ОСОБА_7 11 лютого 2015 року, за яким вартість стоматологічних послуг пацієнта ОСОБА_3 становить 241 478 грн. (а.с. 8).

- план лікування № ЦБ08459, виданий Стоматологічною клінікою «ІНФОРМАЦІЯ_1», ПП ОСОБА_7 11 лютого 2015 року, за яким вартість стоматологічних послуг пацієнта ОСОБА_3 становить 56540 грн. (а.с. 9).

- плану лікування № ЦБ08457, виданий Стоматологічною клінікою «ІНФОРМАЦІЯ_1», ПП ОСОБА_7 11 лютого 2015 року, вартість стоматологічних послуг пацієнта ОСОБА_3 становить 29842 грн. (а.с. 10).

Не заперечуючи право позивача на стягнення витрат на протезування, в тому числі і таких, які передбачаються у майбутньому, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведений ані розмір витрат, ані причинний зв'язок цих витрат з наслідками ДТП.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що необхідність протезування доведена висновком судово-медичної експертизи, оголошеним у судовому засіданні. Така експертиза проводилася у кримінальній справі і позивач просив врахувати її висновки.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (ст. 159 ЦПК України), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Доказування, а відтак і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч. 1 ст. 159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Відтак висновок експертизи, проведеній у кримінальній справі не може бути покладений в основу судового рішення.

Крім того, зазначений висновок не містить відомостей ані про кількість відсутніх або пошкоджених зубів, ані про причинний зв'язок їх втрати або пошкодження з наслідками ДТП.

Вважаючи встановленим факт травмування позивача та втрату ним зубів внаслідок ДТП, судова колегія разом з тим позбавлена можливості задоволення позову з огляду на те, що немає відомостей ані про кількість втрачених чи пошкоджених зубів внаслідок ДТП, ані про найменування та вартість робіт на їх поновлення.

З цього приводу позивачеві пропонувалося заявити клопотання про проведення експертизи, але він вважав достатнім висновку експерта в кримінальній справі.

Надані позивачем плани лікування не містять відомостей ані про обсяг, ані про види робіт, з них неможливо зрозуміти які з запланованих робіт обумовлені необхідністю відновлення стану здоров'я позивача яке він мав до травмування, а які викликані іншими загальними захворюваннями.

Пояснення свідків та рентгенівські знімки не можуть бути покладені в основу судового рішення, тому що не є належними доказами на підтвердження розміру шкоди та її зв'язку з фактом ДТП.

Заперечення відповідачів про те, що позивачем не надані докази здійснених фактичних витрат, судова колегія вважає безпідставними, тому що позивач зазначав що зазначені витрати він просив стягнути наперед, авансувати майбутнє лікування, позаяк у нього нема коштів на здійснення оплати. Законом не заборонено стягнення майбутніх витрат.

Стягнення додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. «д» п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" стягнення додаткових витрат потерпілого може бути проведено й на майбутній час у межах строків, зазначених у висновку МСЕК або судово-медичної експертизи. При стягненні додаткових витрат на протезування, придбання путівки на санаторно-курортне лікування, суд повинен зазначити в рішенні, що присуджені суми підлягають перерахуванню відповідній організації, яка має надати ці послуги потерпілому.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок, що, на обґрунтування необхідності проведення лікування в майбутньому, позивачем ОСОБА_3 не були надані відповідні висновки МСЕК або висновки судово-медичних експертиз, відповідних клопотань позивач в ході судового розгляду не заявляв.

Також за законом кошти на майбутнє лікування підлягають стягненню не на користь потерпілого, а перерахуванню відповідній організації. Така організація не залучалася до участі в справі, позивач просив про стягнення майбутніх витрат на свою користь.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог та підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що позивач, у разі продовження лікування та необхідності додаткових витрат, не позбавлений можливості заявити позов про стягнення витрат на додаткове лікування з залученням до справи установи, на рахунок якої мають бути переведені грошові кошти та з проведенням відповідної експертизи щодо причинно-наслідкового зв'язку ДТП зі станом здоров'я зубів та необхідністю лікування чи протезування.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01 березня 2017 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: