Справа №: 2-377/2007 Провадження № 4-с/486/7/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Волкової О.І.,

при секретарях Зацепіної І.О., Зубко Н.Ю.,

з участю: представника заявника - ОСОБА_1,

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Южноукраїнськ Миколаївської області скаргу ОСОБА_3 на державного виконавця Вітовського (Жовтневого) районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_4 про визнання протиправними дій державного виконавця, що призвели до незаконного нарахування заборгованості по аліментним платежам та скасування розрахунку заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

27.09.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на державного виконавця Вітовського (Жовтневого) районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_4 про визнання протиправними дій державного виконавця, що призвели до незаконного нарахування заборгованості по аліментним платежам та скасування розрахунку заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.05.2007 року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист.

На час винесення рішення суду він працював в ТОВ «Сандора» та отримував заробітну плату, з якої відбувалося утримання аліментів.

Виконавчий лист перебував за місцем його мешкання в Жовтневому районному відділі ДВС ГТУЮ в Миколаївській області.

В серпні 2008 року ОСОБА_3 звільнився та прибув до місця проживання і працевлаштування м. Южноукраїнськ Миколаївської області, де працює на ВП «ЮУ АЕС» по теперішній час.

З часу працевлаштування на ВП «ЮУ АЕС» відрахувань аліментів із його заробітної плати не проводилося з невідомих йому причин. Тому він самостійно перераховував на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина щомісячно, починаючи з серпня 2008 року.

02.03.2016 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області розглянуто заяву ВДВС Жовтневого РУЮ Миколаївської області про видачу дублікату виконавчого листа, який було втрачено при пересилці.

Після винесення ухвали 01.05.2016 року складено розрахунок заборгованості по аліментам.

24.05.2016 року державний виконавець ВДВС Жовтневого РУЮ Миколаївської області отримав довідку з місця роботи з 16.09.2008 року по теперішній час.

13.07.2016 року державним виконавцем було складено акт про відсутність ОСОБА_3 за місцем проживання в с. Миколаївське Жовтневого району Миколаївської області.

19.07.2016 року державний виконавець ВДВС Жовтневого РУЮ Миколаївської області здійснив заходи щодо розшуку нерухомого майна боржника та 27.07.2016 року направив постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.072016 року за місцем роботи боржника до Южноукраїнського міського ВДВС.

Тобто протягом 2008-2016 року, на його думку, не було проведено жодних виконавчих дій. Про наявність заборгованості йому стало відомо лише 14.09.2016 року.

22.08.2016 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2016 року, винесену Южноукраїнським ВДВС.

12.09.2016 року він подав заяву до ДВС про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримати з нього копії.

14.09.2016 року ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та встановив, що станом на 01.05.2016 року в нього виникла заборгованість по аліментам в розмірі 145602,73 грн.

Вважає вказаний розрахунок заборгованості за період січня 2009 року по квітень 2016 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки не містить інформації про сплату аліментів в добровільному порядку в сумі 62000 грн. та такий, що розрахований всупереч ст. 194 СКУ, яка передбачає стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання.

Тому просить визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача, що полягають у невжитті заходів щодо своєчасного і повного виконання рішення суду, що призвело до незаконного нарахування заборгованості по аліментним платежам. Також просить скасувати затверджений державним виконавцем Жовтневого відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, розрахунок заборгованості по несплаті аліментів ОСОБА_3 від 01.05.2016 року.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала повністю та просила суд її задовольнити.

Представник Вітовського (Жовтневого) відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання 03.07.2017 року не зявився та на відеоконференцію до Корабельного районного суду м. Миколаєва також не зявився. Разом з тим, в судовому засіданні 22.05.2017 року представник Вітовського (Жовтневого) відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги та пояснила, що надавати відомості про доходи та майно є обовязком саме боржника. Однак після звільнення з ТОВ «Сандора» останній інформацію про своє працевлаштування до ВП «ЮУ АЕС» не надавав. Крім того, державним виконавцем були нараховані аліменти виходячи з фактичного заробітку. А вже враховуючи надані боржником квитанції, державним виконавцем Южноукраїнського ВДВС було здійснено перерахунок заборгованості та зменшено її розмір до 82339, 22 грн. Також акцентує увагу на те, що боржник сплачував аліменти не за рішенням суду, а самостійно визначив суму та час сплати аліментів, тому і виникла заборгованість по аліментам. При здійсненні вказаного розрахунку заборгованості по аліментам державний виконавець діяла в межах діючого законодавства України, тому просила суд в задоволенні скарги відмовити.

Представник Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просить провести розгляд справи без його участі.

Заінтересована особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність.

Заявник (боржник) ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через місце роботи ВП «ЮУ АЕС» (том 2 а.с. 93, 96).

Заслухавши представника заявника та представників ДВС, дослідивши матеріали скарги, цивільної справи та виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.05.2007 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2017 року і до повноліття дитини (том 1 а.с. 22).

11.05.2007 року ОСОБА_5 написала заяву з проханням видати їй виконавчий лист для предявлення до виконавчої служби (том 1 а.с. 23).

20.04.2012 року постановою державного виконавця ВДВС Жовтневого РУЮ ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом (том 2 а.с. 63).

Як вбачається з заяви про видачу дублікату виконавчого листа від 18.02.2016 року, яка надійшла на адресу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 29.02.2016 року (том 1 а.с. 35-36) виконавчий документ було втрачено в ВДВС Жовтневого РУЮ. Відповідно до звернення стягувача Жовтневий ВДВС ініціював видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.03.2016 року видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (том 1 а.с. 41).

Згідно з акту державного виконавця від 18.02.2016 року (том 2 а.с. 61) в телефонному режимі стягувач ОСОБА_5 повідомила, що з січня 2009 року не отримує аліменти.

Як видно з розрахунку заборгованості по несплаті аліментів загальна заборгованість ОСОБА_3 по аліментам станом на 01.05.2016 р. становить 145602,73 грн. (том 2 а.с.80-82).

Відповідно до постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 17.11.2016 року (том 2 а.с. 3) ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_2.

На теперішній час вказаний виконавчий лист (том 2 а.с. 64) перебуває на виконанні Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області (том 2 а.с. 84, 85).

Під час розгляду справи встановлено, що близько 8 років жодна із сторін виконавчого провадження до ВДВС в письмовому вигляді не зверталася. Боржник ОСОБА_3 сплачував аліменти на власний розсуд, всупереч рішенню суду, з недотриманням вимог діючого законодавства.

Долучені до скарги заявником копії квитанцій про сплату ним аліментів (том 1 а.с. 78-96) підтверджують факт того, що заявник (боржник у виконавчому провадженні) надсилав кошти в значно меншому розмірі, ніж встановлено рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.05.2007 року.

Крім того, вказані квитанції до ВДВС ОСОБА_3 не подавав, хоча повинен був подати, оскільки це є його прямим обовязком як сторони виконавчого провадження.

І лише з ініціативи стягувача, якій стало відомо про те, що боржник офіційно працевлаштований на ВП «ЮУ АЕС», державний виконавець витребував з місця роботи довідку і зробив відповідний розрахунок заборгованості (том 2 а.с. 65, 66, 68-78).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується наданими учасниками процесу доказами, зокрема і повідомлення від 04.05.2017 року, надісланого державним виконавцем ВДВС Жовтневого РУЮ ОСОБА_4, з розрахунком заборгованості по аліментам, боржник недобросовісно відносився до свого обовязку як боржника у виконавчому провадженні, сплачував аліменти у неповному обсязі, про своє працевлаштування та місця роботи державного виконавця не повідомляв, у зв'язку з чим державним виконавцем проводився розрахунок заборгованості (том 2 а.с. 79, 80-82).

Порядок та умови проведення розрахунку заборгованості платника аліментів визначені ст. 195 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про організацію примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 р. № 512/57.

Так, в силу ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує.

Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Пунктами 7.13, 7.13.1 Інструкції про організацію примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 р. № 512/57 визначено, що державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відносно боржника ОСОБА_3 станом на 01 травня 2016 р., з яким не погоджується заявник, було проведено державним виконавцем у відповідності до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент стягнення аліментів).

Такий розрахунок було зроблено правомірно, оскільки на час його проведення державному виконавцю не було відомо про доходи боржника протягом 2008-2016 років у зв'язку з тим, що останній, в порушення вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» не повідомляв відомості щодо своїх доходів та місць працевлаштування.

За такого, посилання заявника на помилковість проведеного станом на 01 травня 2016 р. розрахунку не відповідають вимогам закону та обставинам справи, а врахування відомостей про його доходи за місцями роботи, які він мав відповідно до записів у трудовій книжці можливо після надання боржником таких відомостей, що в силу ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» є обов'язком саме боржника.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Конвенцією «Про права дитини» (ч. 1 ст. 3), ратифікованою постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адмiнiстративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню iнтересiв дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення скарги, так як доказів протиправності дій державного виконавця Вітовського (Жовтневого) районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_4 матеріали справи не містять, дії останньої відповідали вимогам чинного законодавства, права та законні інтереси заявника не порушені, тому скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 209-210, 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на державного виконавця Вітовського (Жовтневого) районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_4 про визнання протиправними дій державного виконавця, що призвели до незаконного нарахування заборгованості по аліментним платежам та скасування розрахунку заборгованості - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області, через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_8