233 № 233/722/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
08 вересня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Відділ державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, - «про звільнення майна з-під арешту», -
20 лютого 2017 року ПАТ ОСОБА_1 банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить :
-звільнити з-під арешту, накладеного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_3 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.03.2016 р. (виконавче провадження № 50318606), нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу, а саме: будівлю кафе «Чарівниця», «Б-2» загальною площею 654,6 кв. м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Калмикова, 31-А;
-заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права іпотекодержателя щодо вищезазначеного нерухомого майна,
посилаючись на таке:
В забезпечення виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором від 06.11.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки б/н.
Предмет іпотеки належить відповідачу на праві власності на підставі купівлі-продажу від 06.11.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 4933.
06.11.2007 р. приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» та у звязку з посвідченням договору іпотеки була накладена заборона відчуження предмету іпотеки, який знаходиться за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Калмикова,31-А.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, Реєстр містить запис про обтяження № 13749547 від 18.03.2016 р. про арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_2, накладений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_3 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.03.2016 р. (виконавче провадження № 50318606).
Згідно зі ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено ,що іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки (ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку»).
Відповідно до приписів ч.7 ст.3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Згідно з ч.3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Право застави у позивача щодо предмета іпотеки виникло 06.11.2007 р., а 17.03.2016 р. державним виконавцем був накладений арешт на вказане майно, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки. Крім того, станом на 30.01.2017 р. заборгованість відповідача перед банком становить 505946,28 доларів США, що перевищує вартість предмета іпотеки.
Отже, у державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції ОСОБА_3 були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки згідно із договором іпотеки.
Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Позивач явку представника у судове засідання не забезпечив, просив за текстом позовної заяви про розгляд справи у відсутність представника.
Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову суду не надав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Відділ державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції явку представника у судове засідання не забезпечила, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, заперечень проти позову суду не надала.
Дослідивши надані сторонами докази у справі, суд дістає таких висновків:
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 06 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством ОСОБА_1 банком «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «Приватбанк», було укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будівлю кафе «Чарівниця», «Б-2» загальною площею 654,6 кв. м, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Калмикова,31-А (а.с.10-12).
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (а.с.13-14), на майно, яке належить ОСОБА_2, від 16.01.2017, на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Калмикова,31-А, накладено заборону на відчуження нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 5979302, підстава обтяження договір іпотеки № 4937 від 06.11.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу ОСОБА_4.
Крім того, 16.01.2017 р. на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, що розташоване за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Калмикова,31-А, накладено заборону на відчуження нерухомого майна, підстава виникнення обтяження - постанова про арешт майна боржника та заборона на його відчуження, серія та номер: 50318606, виданий 17.03.2006 відділом державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції старшим державним виконавцем Шевченко М.В.
З копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.03.2016 р., винеченої у виконавчому провадженні № 50318606, вбачається, що арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 був накладений державним виконавцем ВДВС Краматорського МУЮ ОСОБА_3 в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.100).
Відповідно до ч. 1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
За приписами ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Оскільки інших кредиторів, ніж позивач, не встановлено, суд приходить до ввисновку про обґрунтованість вимог в частині звільнення іпотечного майна з-під арешту.
Разом з тим, позовні вимоги щодо заборони органу ДВС вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права іпотекодержателя щодо вищезазначеного нерухомого майна, задоволенню не підлягають, оскільки відділ ДВС Краматорського міського управління юстиції у даній справі має статус третьої особи, питання про його залучення в якості відповідача в порядку ст..33 ЦПК України позивачем не порушувалось, а діючим цивільним процесуальним законодавством не передбачено можливості судовим рішенням зобовязувати третю особу вчиняти або утриматися від вчинення певних дій.
Тож позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 209,212-215,224,226,88 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом де сяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: