н/п 2-зз/490/24/17 Справа № 490/3505/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2017 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваша С.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ТОВ РІЄЛТІС ПЛЮС про скасування заходів забезпечення позову , вжитих ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 27 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Імексбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Центру надання адміністративних послуг про визнання недійсним договору купівлі-продажу вимоги та скасування державної реєстрації права власності,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду до відповідачів з наданням в подальшому уточненої позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу вимоги від 24.02.2017 р. укладеного між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та АТ «Імексбанк» та скасування державної реєстрації права власності ТОВФК «Дніпрофінансгруп» на право власності нежитлових приміщень кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2 кв.м. у м.Миколаєві по вул. Соборній,4/1.

Одночасно з подачею позову 26 квітня 2017 року о 17.24 год. позивач надав до канцелярії суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони органам державної реєстрації вчиняти та реєструвати будь-які реєстраційні дії спрямовані на зміну в будь-який спосіб (відчуження, передача в заставу, оренду, встановлення обтяжень чи інший спосіб) правового статусу щодо нерухомого майна нежитлових приміщень кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2 кв.м. у м.Миколаєві по вул.Соборній,4/1, заборонити ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» відчуження у будь-який спосіб, а також здійснювати дії по користуванню, укладати інші договори ( в тому числі оренди, застави, охорони тощо) відносно нерухомого майна нежитлових приміщень кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2 кв.м. у м.Миколаєві по вул. Соборній,4/1,а також вчиняти будь-які дії стосовно договору купівлі-продажу вимоги від 24.02.2017р. укладеного між ТОВ ФК "Дніпрофінансгруп" та АТ "Імексбанк" та накласти арешт на нерухоме майно нежитлові приміщення кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2 кв.м. у м.Миколаєві по вул. Соборній,4/1.

Ухвалою суду від 27 квітня 2017 року заяву ОСОБА_3 була задоволена частково. Накладено обтяження у вигляді арешту на нежитлові приміщення кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2 кв.м. у м.Миколаєві по вул. Соборній,4/1.

Заборонено вчиняти дії щодо державної реєстрації змін в будь-який спосіб правового статусу щодо нерухомого майна та заборонити укладати усі види угод, пов'язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Копії ухвали для негайного виконання надіслана до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради. Розяснено, щзо оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

09 червня 2017 року представник ТОВ РІЄЛТІС ПЛЮС звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з заявою про скасування ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 27 квітьня 2017 року про накладення обтяження у вигляді арешту на нежитлові приміщення кафе з літнім майданчиком загальною площею 1060,2 кв.м. у м.Миколаєві по вул.Соборній, 4/1.

В обгрунтування заяви посилається на те, що ухвала є незаконною та такою , що підлягає скасуванню, з огляду на те, що суд наклав арешт на майно особи, яка не відповідачем по справі, а отже щодо його майна не можуть бути застосовані положення ст.ст. 151,152 ЦПК України.

Так, відповідно до Договру купівлі-продажу від 27 квітня 2017 року , посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 300, ТОВ РІЄЛТІС ПЛЮС придбало у ТОВ ФК "Дніпрофінансгруп" нежитлові приміщення, що знаходяться в м.Миколаєві по вул.Соборна, 4/1.

Право власності на спірне майно зареєстроване за заявником в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 27 квітня 2017 року о 17.12 год. - і по теперіщній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову.

Згідно п.3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною ч.3 ст.152 ЦПК України встановлено, що заявлений вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 3-5 ст. 154 ЦПК України , заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленумум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Таким чином, з аналізу даних норм права слудує, що слід відрізняти випадки, розгляду спорів осіб, які не є учасниками судового розгляду справи, повязаних з належністю їм арештованого майна. Такі спори, незалежно від того, чи накладено арешт на майно в порядку забезпечення позову, або з інших підстав (на стадії виконання рішення, у кримінальному провадженні тощо) розглядаються у позовному провадженні.

За такого, ТОВ Рієлтіс плюс обрано неналежний спосіб захисту порушеного, на їх думку, права оскільки заявник не є учасником процесу по даній справі і не має процесуальної можливості звертатися з заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою суду в межах в даної цивільної справи.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задволенні заяви ТОВ РІЄЛТІС ПЛЮС - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів.

СУДДЯ ГУДЕНКО О. А.