Справа № 742/3560/16-ц Провадження № 22-ц/795/1329/2017 Головуючий у I інстанції -Коротка А. О. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, -

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів у сумі 5884,81 грн; вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необґрунтованим, суд неповно з'ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в судовому засіданні достеменно не було встановлено всіх обставин справи, не з'ясовано в повному обсязі ступінь вини відповідача, оскільки з розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, вбачається, що суми аліментів, які були сплачені відповідачем, неодноразово були набагато більшими, ніж це було встановлено чинним на той час законодавством, що свідчить про відсутність умислу на несплату аліментів, а не намагання ухилитись від їх сплати.

Заявник наголошує на тому, що були об'єктивні причини, через які неможливо було вчасно сплачувати аліменти, але судом дані обставини не були враховані. Вказує, що судом проігноровано ч. 2 ст. 196 СК України щодо можливості зменшення розміру неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 196 СК України, виходив із факту наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед позивачкою по аліментах та вини відповідача у її виникненні.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом по справі встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 14 березня 2000 року (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9, 10).

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 20.11.2006 ОСОБА_1 позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах державного виконавця Сапронової О.О. по виконавчому листу №2-1243 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_5, що утворилась за період з 05.05.2005 по 01.03.2016, загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів складає 20 014,58 грн (а.с. 42-43).

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Частиною 4 статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (ст. 196 СК України).

Як зазначено у правовій позиції, висловленій ВСУ у постановах № 6-94цс15 від 01.07.2015, № 6-1477цс15 від 03.02.2016, № 6-2589цс15 від 16.03.2016, № 6-300цс16 від 16.03.2016, № 6-535цс16 від 01.06.2016 та № 6-1554цс16 від 02.11.2016 згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Враховуючи вищевказаний правовий висновок ВСУ та виходячи із наявного у справі розрахунку заборгованості по аліментах (а.с. 42), який не спростований відповідачем, розмір неустойки за прострочення сплати аліментів розраховується наступним чином:

за травень 2005 року - 45,00 грн х 1% х 26 дн. = 11,70 грн;

за серпень 2008 року - 233,60 грн х 1% х 20 дн. = 46,80 грн;

за листопад 2008 року - 157,69 грн х 1% х 26 дн. = 41,08 грн;

за грудень 2008 року - 232,80 грн х 1% х 30 дн. = 69,90 грн;

за січень 2009 року - 198,90 грн х 1% х 30 дн. = 59,70 грн;

за лютий 2009 року - 198,90 грн х 1% х 27 дн. = 53,73 грн;

за березень 2009 року - 198,90 грн х 1% х 30 дн. = 59,70 грн;

за квітень 2009 року - 203,40 грн х 1% х 29 дн. = 58,87 грн;

за травень 2009 року - 203,40 грн х 1% х 30 дн. = 60,90 грн;

за червень 2009 року - 203,40 грн х 1% х 29 дн. = 58,87 грн;

за липень 2009 року - 204,00 грн х 1% х 30 дн. = 61,20 грн;

за серпень 2009 року - 204,00 грн х 1% х 30 дн. = 61,20 грн;

за вересень 2009 року - 204,00 грн х 1% х 29 дн. = 59,16 грн;

за жовтень 2009 року - 210,30 грн х 1% х 30 дн. = 63 грн;

за листопад 2009 року - 232,80 грн х 1% х 29 дн. = 67,57 грн;

за грудень 2009 року - 232,80 грн х 1% х 30 дн. = 69,90 грн;

за січень 2010 року - 270,30 грн х 1% х 30 дн. = 81 грн;

за лютий 2010 року - 270,30 грн х 1% х 27 дн. = 72,90 грн;

за березень 2010 року - 270,30 грн х 1% х 30 дн. = 81 грн;

за квітень 2010 року - 275,10 грн х 1% х 29 дн. = 79,75 грн;

за травень 2010 року - 275,10 грн х 1% х 30 дн. = 82,50 грн;

за червень 2010 року - 275,10 грн х 1% х 29 дн. = 79,75 грн;

за липень 2010 року - 276,30 грн х 1% х 30 дн. = 82,80 грн;

за серпень 2010 року - 276,30 грн х 1% х 29 дн. = 80,04 грн;

за вересень 2010 року - 276,30 грн х 1% х 29 дн. = 80,04 грн;

за жовтень 2010 року - 282,30 грн х 1% х 30 дн. = 84,60 грн;

за листопад 2010 року - 282,30 грн х 1% х 29 дн. = 81,78 грн;

за грудень 2010 року - 287,10 грн х 1% х 30 дн. = 86,10 грн;

за січень 2011 року - 293,10 грн х 1% х 30 дн. = 87,90 грн;

за лютий 2011 року - 293,10 грн х 1% х 27 дн. = 79,11 грн;

за березень 2011 року - 293,10 грн х 1% х 30 дн. = 87,90 грн;

за квітень 2011 року - 299,10 грн х 1% х 29 дн. = 86,71 грн;

за травень 2011 року - 299,10 грн х 1% х 30 дн. = 89,70 грн;

за червень 2011 року - 299,10 грн х 1% х 29 дн. = 86,71 грн;

за липень 2011 року - 299,10 грн х 1% х 30 дн. = 89,70 грн;

за серпень 2011 року - 299,10 грн х 1% х 30 дн. = 89,70 грн;

за вересень 2011 року - 299,10 грн х 1% х 29 дн. = 86,71 грн;

за жовтень 2011 року - 306,60 грн х 1% х 30 дн. = 92,10 грн;

за листопад 2011 року - 306,60 грн х 1% х 29 дн. = 89,03 грн;

за грудень 2011 року - 312,60 грн х 1% х 30 дн. = 93,90 грн;

за січень 2012 року - 333,60 грн х 1% х 30 дн. = 100,20 грн;

за лютий 2012 року - 333,60 грн х 1% х 28 дн. = 93,52 грн;

за березень 2012 року - 340,20 грн х 1% х 30 дн. = 102 грн;

за квітень 2012 року - 340,20 грн х 1% х 29 дн. = 98,60 грн;

за травень 2012 року - 340,20 грн х 1% х 30 дн. = 102 грн;

за червень 2012 року - 343,20 грн х 1% х 29 дн. = 99,47 грн;

за липень 2012 року - 343,20 грн х 1% х 30 дн. = 102,90 грн;

за серпень 2012 року - 343,20 грн х 1% х 30 дн. = 102,90 грн;

за вересень 2012 року - 343,20 грн х 1% х 29 дн. = 99,47 грн;

за жовтень 2012 року - 348,30 грн х 1% х 30 дн. = 104.40 грн;

за листопад 2012 року - 348,30 грн х 1% х 29 дн. = 100,92 грн;

за грудень 2012 року - 359,10 грн х 1% х 30 дн. = 107,70 грн;

за січень 2013 року - 363,00 грн х 1% х 30 дн. = 108,90 грн;

за лютий 2013 року - 363,00 грн х 1% х 27 дн. = 98,01 грн;

за березень 2013 року - 363,00 грн х 1% х 30 дн. = 108,90 грн;

за квітень 2013 року - 363,00 грн х 1% х 29 дн. = 105,27 грн;

за травень 2013 року - 363,00 грн х 1% х 30 дн. = 108,90 грн;

за червень 2013 року - 363,00 грн х 1% х 29 дн. = 105,27 грн;

за липень 2013 року - 363,00 грн х 1% х 30 дн. = 108,90 грн;

за серпень 2013 року - 363,00 грн х 1% х 30 дн. = 108,90 грн;

за вересень 2013 року - 363,00 грн х 1% х 29 дн. = 105,27 грн;

за жовтень 2013 року - 363,00 грн х 1% х 30 дн. = 108,90 грн;

за листопад 2013 року - 363,00 грн х 1% х 29 дн. = 105,27 грн;

за грудень 2013 року - 385,80 грн х 1% х 30 дн. = 115,80 грн;

за січень 2014 року - 385,80 грн х 1% х 30 дн. = 115,80 грн;

за лютий 2014 року - 385,80 грн х 1% х 27 дн. = 104,22 грн;

за березень 2014 року - 385,80 грн х 1% х 30 дн. = 115,80 грн;

за квітень 2014 року - 385,80 грн х 1% х 29 дн. = 111,94 грн;

за травень 2014 року - 385,80 грн х 1% х 30 дн. = 115,80 грн;

за червень 2014 року - 385,80 грн х 1% х 29 дн. = 111,94 грн;

за липень 2014 року - 396,00 грн х 1% х 30 дн. = 117,90 грн;

за серпень 2014 року - 396,00 грн х 1% х 30 дн. = 117,90 грн;

за вересень 2014 року - 396,00 грн х 1% х 29 дн. = 113,97 грн;

за жовтень 2014 року - 411,90 грн х 1% х 30 дн. = 123,60 грн;

за листопад 2014 року - 411,90 грн х 1% х 29 дн. = 119,48 грн;

за грудень 2014 року - 411,90 грн х 1% х 30 дн. = 123,60 грн;

за січень 2015 року - 385,80 грн х 1% х 30 дн. = 115,80 грн;

за лютий 2015 року - 385,80 грн х 1% х 27 дн. = 104,22 грн;

за березень 2015 року - 385,80 грн х 1% х 30 дн. = 115,80 грн;

за квітень 2015 року - 385,80 грн х 1% х 29 дн. = 111,94 грн;

за травень 2015 року - 385,80 грн х 1% х 30 дн. = 115,80 грн;

за червень 2015 року - 385,80 грн х 1% х 29 дн. = 111,94 грн;

за липень 2015 року - 385,80 грн х 1% х 30 дн. = 115,80 грн;

за серпень 2015 року - 385,80 грн х 1% х 30 дн. = 115,80 грн;

за вересень 2015 року - 385,80 грн х 1% х 29 дн. = 111,94 грн;

за жовтень 2015 року - 385,80 грн х 1% х 30 дн. = 115,80 грн;

за листопад 2015 року - 385,80 грн х 1% х 29 дн. = 111,94 грн;

за грудень 2015 року - 436,50 грн х 1% х 30 дн. = 131,10 грн;

за січень 2016 року - 436,50 грн х 1% х 30 дн. = 131,10 грн;

за лютий 2016 року - 436,50 грн х 1% х 28 дн. = 122,36 грн;

за березень 2016 року - 436,50 грн х 1% х 30 дн. = 131,10 грн.

Таким чином, загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів ОСОБА_1 за період з 05 травня 2005 року по 01 березня 2016 року складає 8 591,47 грн.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на спростування вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на користь позивачки, а також виходячи з положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України, з урахуванням того, що позивачкою рішення суду не оскаржувалось, у запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення районного суду про стягнення неустойки від суми сплачених аліментів у сумі 5884,81 грн залишити без змін, апеляційний суд вважає, що районний суд ґрунтовно задовольнив позовні вимоги у заявленому позивачкою розмірі.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції достеменно не було встановлено всіх обставин справи, не з'ясовано в повному обсязі ступінь вини відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_4 не було надано ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду доказів, які б підтверджували, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась з незалежних від відповідача причин, тобто доказів відсутності вини ОСОБА_4 в утворенні такої заборгованості.

Апеляційний суд відхиляє доводи заявника, стосовно того, що суми аліментів, які були сплачені останнім, неодноразово були набагато більшими, ніж це було встановлено чинним на той час законодавством, оскільки, як вбачається з наданого державним виконавцем розрахунку, внесення більших сум за період з травня 2005 року по березень 2016 року (за виключенням 2006, 2007 років) мало місце лише дев'ять разів і дані проплати йшли на погашення загальної суми заборгованості, а не на погашення аліментів за поточний місяць.

Посилання заявника на ігнорування судом приписів ч. 2 ст. 196 СК України щодо можливості зменшення розміру неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів не приймаються апеляційним судом зважаючи на те, що суду першої інстанції докази скрутного матеріального стану, а також сімейного стану відповідачем не надавалась, не були додані вони і до апеляційної скарги.

Таким чином, оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, оцінка яких проведена у відповідності до положень ст. ст. 57-66 ЦПК України і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:Судді: