У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П., Кадєтової О.В.,
Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 24 травня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_6 належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором від 25 червня 2013 року щодо його своєчасного й повного погашення, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 25 березня 2015 року склала 9 708,61 грн, яка підлягає стягненню з боржника на користь банку.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року відмовлено в задоволені позову.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 24 травня 2016 року заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 808 грн 61 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Брокбізнесбанк» просить скасувати оскаржені рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем позовних вимог, оскільки останнім не надано оригіналу кредитного договору та документів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з неналежного виконання відповідачем грошових зобов'язань, внаслідок якого виникла заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню. Водночас, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу, передбаченого положеннями п. 14 додаткової угоди, апеляційний суд виходив з того, що умовами договору передбачено сплату відповідачем штрафу за порушення строків погашення заборгованості як за процентами, так і строків повернення кредитної лінії, проте сплата штрафу окремо за порушення кожного з цих зобов'язань договором не передбачена.

Однак з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна виходячи з наступного.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам рішення апеляційного суду в повному обсязі не відповідає.

Судом установлено, що 25 червня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір № 88690 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки (далі - договір) (а.с. 5-9).

Цього ж дня, між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів до договору, за умовами якої позивач надав відповідачеві грошові кошти шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом 4 тис. грн на строк з 25 червня 2013 року до 24 червня 2015 року зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 32,00 % річних на споживчі цілі (а.с. 18-21).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором станом на 25 березня 2015 року утворилась заборгованість, відповідно до розрахунку позивача, в сумі 9 708,61 грн, з яких 3 947,28 грн - сума неповернутого кредиту, 2 375,22 грн - заборгованість за процентами, 900 грн - штраф за прострочення платежу за тілом кредиту, 1 600 грн - штраф за прострочення сплати процентів, 385,03 грн - інфляційних втрат на суму заборгованості за кредитом, 421,53 грн - інфляційних втрат на суму заборгованості за процентами, 38,30 грн - 3% річних від простроченої заборгованості за тілом кредиту, 41,25 грн - 3% річних від простроченої заборгованості за процентами.

Пунктом 14 додаткової угоди до договору передбачено, що у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, а також інших платежів власник рахунку сплачує банку штраф за кожний факт такого порушення у розмірі 100 грн. Сплата штрафу не звільняє власника рахунку від виконання всіх зобов'язань за договором та цією додатковою угодою, штраф стягується щомісячно до моменту усунення такого порушення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України).

Виходячи з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд, в порушення ст.ст. 303, 315 ЦПК України, належним чином не встановив в повному обсязі фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності та дійшов помилкового висновку про часткове задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у стягненні штрафу за порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та строків сплати процентів за користування кредитною лінією, апеляційний суд не врахував, що п. 14 додаткової угоди до договору чітко зазначено, що у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів за користування кредитною лінією, а також інших платежів власник рахунку сплачує банку штраф за кожний факт такого порушення у розмірі 100 грн, тобто при порушенні позичальником зобов'язань за кредитним договором, а також при порушенні сплати процентів за користування ним, адже апеляційним судом встановлено, що відповідач має заборгованість зі сплати як за кредитом, так і за процентами за користування ним. Пунктом 15 цієї додаткової угоди передбачено, що при надходженні на рахунок коштів погашення існуючої заборгованості відбувається к наступній послідовності, зокрема, в першу чергу погашається заборгованість за штрафами (якщо штрафи будуть мати місце).

За вказаних обставин рішення суду апеляційної інстанції в частині стягнення з відповідача штрафу за прострочення сплати за тілом кредиту підлягає скасуванню, а справа у цій частині направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, який повинен урахувати викладене й залежно від установленого вирішити спір.

В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 24 травня 2016 року в частині стягнення з відповідача штрафу за прострочення сплати за тілом кредиту скасувати, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

Т.Л. Ізмайлова

О.В.Кадєтова

Г.І.Мостова