Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2017 Справа №607/5347/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1'500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення повноліття. Вказане мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем в них народились зазначені діти, котрі проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, відповідач ухиляється від виконання обовязків, щодо утримання дочки та сина, саме тому вона і була змушена звернутись до суду.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно, до суду не зявився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За наявності згоди позивачки, суд приходить до переконання про необхідність ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, приходить до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке:

04 жовтня 2013 року та 18 червня 2015 року у сторін народились дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, відповідно. Вказані факти встановлені таким, що набрало законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 вересня 2016 року, ухваленим у цивільній справі № 607/6886/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Діти проживають разом з матірю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 748 від 25 квітня 2017 року, виданою Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської, і перебувають на її утриманні.

Як вбачається з довідки № 993 від 12 червня 2017 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації, позивачка отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860 грн. в місяць.

Інших документів за допомогою яких можна було б охарактеризувати матеріальне становище позивачки та відповідача суду надано не було.

Незважаючи на це, відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Однак такої домовленості між позивачкою та відповідачем не досягнуто, ОСОБА_2 не забезпечує матеріально дітей у добровільному порядку, тому слід врегулювати ці відносини рішенням суду та стягувати з нього аліменти на утримання дочки та сина.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Частина 2 статті 182 СК України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Частиною 2 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а саме: те, що суду не надано відомостей того, що відповідач за своїм станом здоров'я і матеріальним становищем не може виконувати обов'язки по утриманню дітей; про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином суд приходить до висновку, що Вікторія та ОСОБА_5 потребують матеріальної допомоги і відповідач зобовязаний їм її надати, а тому з нього в користь позивачки на утримання дочки та сина слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3'000 грн. (по 1'500 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

В силу вимог ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 3'000 (три тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 25 квітня 2017 року і досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддяОСОБА_5