УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 рокуМ. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Коротуна В.М.,
суддів: Кафідової О.В., Писаної Т.О., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2016 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, вимоги якого зменшив в ході розгляду справи та просив стягнути з відповідача на його користь 34 156 грн матеріальної шкоди, 727 грн сплаченого судового збору, 2000 грн витрат за надання правової допомоги, а всього 36 883 грн.

Позов мотивовано тим, що 13 січня 2015 року на автодорозі «Мукачево-Львів» в с. Татарів за участю його автомобіля НОМЕР_1, та автомобіля марки «Камаз», д.н. НОМЕР_2, за кермом якого був ОСОБА_7, сталась дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті ДТП автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження.

Згідно звіту №6/15 від 28 січня 2015 року, виконаного суб'єктом оціночної діяльності-підприємцем ОСОБА_8, розмір матеріального збитку з врахуванням коефіцієнта фізично зносу складових, заподіяного власнику транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н. НОМЕР_3, внаслідок ДТП складає 135 844 грн.

Відповідно до полісу АС № 9829005 між ОСОБА_7 та ПрАТ «СГ «ТАС» 22 березня 2014 року укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого страхова компанія взяла на себе відповідальність відшкодовувати шкоду заподіяну майну в сумі 50 000 грн.

Згідно повідомлення ПрАТ «СГ «ТАС» від 27 квітня 2015 року належна сума страхового відшкодування становить 15334 грн. Визначаючи таку вартість відшкодування страхова компанія посилалася на п. 2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, позивач вважав таку відповідь відповідача незаконною та такою, що порушує його інтереси, оскільки реальні збитки складають 68 700,61 грн, а саме: 2 004 грн - послуги евакуатора, 425 грн відповідно до чеку № 3903 від 30 січня 2015 року, згідно акту прийому-передачі виконаних робіт, відповідно до рахунку від 13 травня 2015 року та акту від 15 травня 2015 року при проведенні ремонту автомобіля використано матеріалів, запчастин і виконано робіт на суму 40 970 грн.

Оскільки страхова компанія виплатила позивачу 15334 грн, останній просив стягнути з відповідача 34 156 грн матеріальної шкоди, 727 грн сплаченого судового збору, 2000 грн витрат за надання правової допомоги, а всього 36 883 грн.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_6 34 156 грн матеріальної шкоди, 727 грн сплаченого судового збору, 2000 грн витрат за надання правової допомоги, а всього 36 883 грн.

Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, звернувся із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до звіту № 6/15 про оцінку колісного транспортного засобу від 22 січня 2015 року про оцінку автомобіля НОМЕР_1, виконаного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8, на підставі якого страхова компанія визначала розмір страхового відшкодування, ринкова вартість вказаного автомобіля, на момент пошкодження складає 135 844 грн та вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу становить 302 224,64 грн, а відтак відновлювати такий транспортний засіб економічно недоцільно. Курс валют на дату оцінки становить 1 дол. США - 15,7676 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції вважав, що автомобіль НОМЕР_1 є фізично знищеним, оскільки ринкова вартість транспортного засобу не перевищує вартість відновлюваного ремонту, а отже розрахунок страхового відшкодування проводиться згідно ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вартість автомобіля в пошкодженому стані, згідно довідки «Укравтоекспертиза» № 770-ЕФ від 27 лютого 2015 року становить 120 000 грн. Вартість визначалась станом на 23 лютого 2015 року.

Разом з тим, позивачем надано суду звіт № 1/16 про оцінку колісного транспортного засобу, виконаний суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 на дату оцінки 25 лютого 2015 року, зокрема на дату оцінки пошкодженого автомобіля НОМЕР_1, станом на 23 лютого 2015 року, згідно довідки «Укравтоекспертиза» № 770-ЕФ від 27 лютого 2015 року, де курс валют на дату оцінки становив: 1 дол. США - 28,046 грн.

За таких обставин місцевий суд дійшов висновку, що вартість матеріального збитку становить 241 364,62 грн.

Суд розрахував страхове відшкодування, яке підлягає виплаті в розмірі 34 156 грн (241 364,62 грн (ринкова вартість автомобіля позивача до ДТП згідно звіту № 1/16 від 25 лютого 2015 року) мінус 120 000 грн (ринкова вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані згідно довідки № 770-КФ) та мінус 510 грн (франшиза), а також мінус виплачене страхове відшкодування в сумі 15 577 грн.

Апеляційний суд погодився з такими висновками місцевого суду та, залишаючи ухвалене ним рішення буз змін, крім наведеного, виходив з того, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги наданий позивачем звіт № 1/16 на дату оцінки 25 лютого 2015 року з огляду на те, що страхова компанія при наявності висновку спеціаліста від 28 січня 2015 року за № 6/15 року здійснила оцінку пошкодженого автомобіля НОМЕР_1, лише через місяць, коли відбулось суттєве зростання курсу долара, що фактично і потягло збільшення розміру матеріального збитку, а також зволікала на виплату страхового відшкодування без поважних причин (повідомлення від 27 квітня 2015 року). В судовому засіданні представником відповідача не спростовані твердження позивача про різницю курсу валют та не надано пояснень щодо зволікання із виплатою страхованого відшкодування.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги страхової компанії та відхиляючи їх, суд апеляційної інстанції виходив з того, що саме страхова компанія здійснила оцінку ринкової вартості пошкодженого автомобіля станом на 23 лютого 2015 року - 25 лютого 2015 року (через півтора місяці після ДТП), коли значно зріс курс долара США відносно гривні, проте виходила із ринкової вартості автомобіля до ДТП, визначеної станом на 22 січня 2015 року. Такий підхід страхової компанії є неправильним, оскільки як ринкова вартість автомобіля до ДТП, так і ринкова вартість автомобіля після ДТП повинні визначатись станом на одну й ту ж дату, адже це впливає на розмір страхового відшкодування. Тому суд першої інстанції вірно взяв до уваги звіт №1/16 від 25 лютого 2015 року та довідку «Укравтоекспертизи» № 770-ЕФ від 27 лютого 2015 року, у яких розмір збитків оцінено на одну й ту ж дату, виходячи із одного й того ж курсу валют.

Вказані висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 січня 2015 року на автодорозі Н-09 «Мукачево-Львів» в с. Татарів за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням позивача та автомобіля марки «Камаз», д.н. НОМЕР_2, за кермом якого був ОСОБА_7, сталась дорожньо-транспортна пригода, у зв'язку із чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.7).

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17 лютого 2015 року у справі № 348/350/15-п ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7, водія автомобіля марки «Камаз», д.н. НОМЕР_2, була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 березня 2014 року № АС № 9829005 (а.с.68).

За умовами цього договору ліміт відповідальності визначено: за шкоду заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 гривень; за шкоду заподіяну майну - 50 000 гривень. Розмір франшизи - 510 грн (а.с.68).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Стаття 22 вказаного Закону передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із п.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого. - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За наслідками розгляду звернення ОСОБА_6 про страхове відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС» здійснила виплату позивачу страхового відшкодувавши в розмірі 15 334 грн, виходячи з розрахунку: 135 844 грн (ринкова вартість автомобіля позивача до ДТП згідно звіту №6/15 від 28 січня 2015 року) мінус 120 000 грн (ринкова вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані згідно довідки № 770-КФ) та мінус 510 грн (франшиза), що в підсумку становить 15 334 грн, що підтверджується повідомленням АТ «СГ «ТАС» від 27 квітня 2015 року.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що реальні збитки позивача становлять 68 700,61 грн, а саме: 2 004 грн - послуги евакуатора, що підтверджується товарними чеками від 19 лютого 2015 року та 29 квітня 2015 року (а.с. 24-26), 425 грн, відповідно до чеку № 3903 від 30 січня 2015 року (а.с.31), згідно акту прийому-передачі виконаних робіт №1224 - 25 301,61 грн (а.с.33), відповідно до рахунку від 13 травня 2015 року та акту від 15 травня 2015 року при проведенні ремонту автомобіля використано матеріалів, запчастин і виконано робіт на суму 40 970 грн. (а.с.37-38).

Згідно роз'яснень, наданих у п. 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.30.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, законодавством передбачено, що страхова компанія, якою застрахована цивільно-правова відповідальність страхувальника перед третіми особами, відшкодовує потерпілій особі розмір шкоди, що визначає вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту № 6/15 про оцінку колісного транспортного засобу від 22 січня 2015 року про оцінку автомобіля НОМЕР_1, виконаного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 (а.с.9-23), на підставі якого страхова компанія визначала розмір страхового відшкодування, ринкова вартість вказаного автомобіля, на момент пошкодження складає 135 844 грн та вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу (як це передбачено п.30.1 ст.30 Закону) становить 302 224,64 грн, а відтак відновлювати такий транспортний засіб економічно недоцільно. Курс валют на дату оцінки становить 1 долар США - 15,7676 грн (а.с.9).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно вважав, що автомобіль НОМЕР_1, є фізично знищеним, оскільки ринкова вартість транспортного засобу не перевищує вартість відновлюваного ремонту, а отже розрахунок страхового відшкодування проводиться згідно ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст.30.2 Закону України «Про обов'язкове страхуванні цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вартість автомобіля в пошкодженому стані, згідно довідки «Укравтоекспертиза» № 770- ЕФ від 27 лютого 2015 року становить 120 000 грн. Вартість визначалась станом на 23 лютого 2015 року (а.с.67).

В ході розгляду справи позивачем надано суду звіт № 1/16 про оцінку колісного транспортного засобу, виконаний суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 на дату оцінки 25 лютого 2015 року, зокрема на дату оцінки пошкодженого автомобіля НОМЕР_1, станом на 23 лютого 2015 року згідно довідки «Укравтоекспертиза» № 770-ЕФ від 27 лютого 2015року, де курс валют на дату оцінки становив: 1 дол. США - 28,046 грн, отже вартість матеріального збитку становить 241 364,62 грн (а.с. 109).

Судом першої інстанції було допитано в судовому засіданні у якості спеціаліста СПД ПП ОСОБА_8, який пояснив, що ним проводилась оцінка колісного транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н. НОМЕР_3. Згідно звіту № 6/15 від 28 січня 2015 року вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля становить 302 224,64 грн, а ринкова вартість до дорожньо-транспортної пригоди становить 135844 грн. Транспортний ринок прив'язаний до курсу валют, тому ним враховувався курс валют на дату оцінки 1 дол. США - 15,7676 грн, згідно курсу НБУ. Разом з тим, згідно довідки «Укравтоекспертиза» № 770-ЕФ від 27 лютого 2015 року вартість транспортного засобу в пошкодженому стані на дату проведення торгів становить 120 000 грн. Вартість визначалась станом на 23 лютого 2015 року. За клопотанням позивача ним проведено оцінку колісного транспортного засобу станом на 25 лютого 2015 року та складено звіт № 1/16 про оцінку колісного транспортного засобу, зокрема на дату оцінки пошкодженого автомобіля, станом на 23 лютого 2015 року, згідно довідки «Укравтоекспертиза» № 770-ЕФ від 27 лютого 2015 року, де курс валют на дату оцінки становить 1 дол. США - 28,046 грн, внаслідок чого вартість матеріального збитку становить 241 364,62 грн.

Встановивши, що страхова компанія при наявності висновку спеціаліста від 28 січня 2015 року за № 6/15 року здійснила оцінку пошкодженого автомобіля лише через місяць, де суттєво зріс курс долара, що фактично і потягло більший розмір матеріального збитку, а також зволікала на виплату страхового відшкодування без поважних причин (повідомлення від 27 квітня 2015 року), суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги наданий позивачем звіт № 1/16 на дату оцінки 25 лютого 2015 року та правильно розрахував страхове відшкодування, яке підлягає виплаті у розмірі 34 156 грн (241 364,62 грн (ринкова вартість автомобіля позивача до ДТП згідно звіту № 1/16 від 25 лютого 2015 року) мінус 120 000 грн (ринкова вартість автомобіля позивача у пошкодженому стані згідно довідки № 770-КФ) та мінус 510 грн (франшиза), а також мінус виплачене страхове відшкодування в сумі 15 577 грн.

При цьому, в ході розгляду справи представником відповідача не спростовані твердження позивача про різницю курсу валют та не надано пояснень щодо зволікання із виплатою страхованого відшкодування, не спростовано обґрунтованість оцінки колісного транспортного засобу марки «Ford Transit», д.н. НОМЕР_3, проведеної спеціалістом СПД ПП ОСОБА_8 (звіт № 1/16 від 25 лютого 2015 року) та його доводів щодо проведення відповідних розрахунків з урахуванням курсу долара США.

Посилання відповідача на те, що суд безпідставно не взяв до уваги звіт №6/15 від 28 січня 2015 року, а виходив із сум, визначених у звіті №1/16 від 25 лютого 2015 року, у якому оцінено розмір збитку станом на 25 лютого 2015 року, тобто через півтора місяці після ДТП, що суперечить пункту 32 "Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", вбачаються необґрунтованими, оскільки в ході розгляду справи судами було встановлено, що саме страхова компанія здійснила оцінку ринкової вартості пошкодженого автомобіля станом на 23 лютого 2015 року - 25 лютого 2015 року (через півтора місяці після ДТП), коли значно зріс курс долара США відносно гривні, проте виходила із ринкової вартості автомобіля до ДТП, визначеної станом на 22 січня 2015 року.

Перевіряючи вказані доводи апеляційної скарги відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що такий підхід страхової компанії є неправильним, оскільки як ринкова вартість автомобіля до ДТП, так і ринкова вартість автомобіля після ДТП повинні визначатись станом на одну й ту ж дату, адже це впливає на розмір страхового відшкодування. Тому суд вірно взяв до уваги звіт №1/16 від 25 лютого 2015 року та довідку «Укравтоекспертизи» № 770-ЕФ від 27 лютого 2015 року, у яких розмір збитків оцінено на одну й ту ж дату, виходячи із одного й того ж курсу валют.

Доводи відповідача про те, що судом неправильно стягнуто витрати на правову допомогу без урахування ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» є безпідставні, оскільки при стягненні витрат на правову допомогу судом не перевищено розміру компенсації цих витрат відповідно до вказаного Закону, з урахуванням участі представника позивача у судових засіданнях 31 серпня 2015 року, 22 вересня 2015 року, 4 листопада 2015 року, 17 грудня 2015 року, 28 січня 2015 року, 11 лютого 2015 року.

Встановивши факти та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень. При вирішенні даної справи судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи, наведені в касаційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржувані рішення місцевого та апеляційного судів без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2016 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун
Судді: О.В. Кафідова
Т.О. Писана
О.В. Умнова
І.М. Фаловська