Справа № 161/3951/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Провадження № 22-ц/773/864/17 Категорія: 81 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря Черняк О. В.,

представника боржників ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за скаргою боржників ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про відкриття виконавчих проваджень, стягувач Публічне акціонерне товариство «Креді ОСОБА_6», за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Боржники ОСОБА_4, ОСОБА_5 в березні 2016 року звернулись в суд зі скаргою на постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про відкриття виконавчих проваджень. Скарга мотивована тим, що 19.03.2016 року вони отримали постанови, винесені державним виконавцем Левчук І. О. від 16.03.2016 року, з яких стало відомо, що за заявою стягувача ПАТ «Креді ОСОБА_6» від 15.03.2016 року у цивільних справах № 2-19/2011 року та № 2-6511/2011 року відкриті виконавчі провадження про стягнення з боржників заборгованості. Боржники вважають, в порушення вимог передбачених ст. ст. 22, 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, що діяв на той час, виконавчі провадження відкрито після спливу строків давності для предявлення виконавчих листів до виконання. Рішення у зазначених цивільних справах вступили в законну силу у 2011 році, а виконавчі листи для виконання подано через пять років. Окрім того, в постанові від 16.03.2016 року про відкриття ВП № 50497343 вказано, що з ОСОБА_4 слід стягнути в користь стягувача, однак не вказано, що стягувати та в якому розмірі. Просять постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції від 16.03.2016 року ВП№50496987, ВП№50497251, ВП№50497616 визнати незаконними та скасувати.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про відкриття виконавчих проваджень відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, боржник ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою вимоги боржників задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів боржник зазначила, що постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі листи перебували на виконанні у ВДВС Ківерцівського РУЮ Волинської області та Другому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, а фактично суд ці обставини не перевірив.

В судовому засіданні представник боржників ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, представник стягувача ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав та просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, який діяв на час розгляду судом першої інстанції скарги боржників, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що Ківерцівським районним судом Волинської області було видано три виконавчі листи № 2-19/11 від 03.03.2011 року (а.с. 71), виконавчий лист № 2-19/11 від 20.04.2011 року (а.с. 81), № 2-19/11 від 03.03.2011 року (а.с. 67) (рішення суду набрало законної сили 21.10.2011 року), Луцьким міськрайонним судом Волинської області виконавчий лист № 2-6511/11 від 23.03.2012 року (а.с. 59).

Постановами головного державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_7 від 16.03.2016 року відкрито виконавчі провадження № 50497616, 50497251, 504497343, 50496987 на підставі згаданих виконавчих листів (а.с. 3, 4, 5, 6).

Також з матеріалів справи вбачається, що вищевказані виконавчі листи перебували на виконанні у ВДВС Ківерцівського РУЮ Волинської області до червня 2013 року (а.с. 111, 112, 113, 114), після чого 26.06.2013 року державним виконавцем були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень на підставі п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, який діяв на той час, «направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби» (а.с. 115, 117-118), про що свідчать відповідні відмітки державного виконавця у виконавчих листах. Дані документи були направлені до Другого ВДВС Луцького МУЮ Волинської області по місцю проживання боржників та місцю знаходження їх майна. 15.11.2013 р. головним державним виконавцем ВДВС Луцького МУЮ Волинської області було відмовлено у відкритті виконавчих проваджень і виконавчі документи повернуті до ВДВС Ківерцівського РУЮ Волинської області, після чого старшим державним виконавцем ВДВС Ківерцівського РУЮ Волинської області була винесено постанови від 13.03.2014 року про відкриття виконавчих проваджень, 25.12.2014 року постанови про закінчення виконавчих проваджень (а.с. 120/зворот, 121/зворот, 122/зворот, 123).

В подальшому вказані виконавчі листи перебували на виконанні в Другому ВДВС Луцького МУЮ Волинської області та постановами від 25.12.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу були повернуті через відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення, тобто на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV (а.с. 124, 125, 126, 127/зворот).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий лист до виконання протягом строків, визначених ст. 22 цього Закону, тобто протягом одного року, що і було зроблено стягувачем в березні 2016 року та 16.03.2016 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 50497343, № 50496987, № 50497616, № 50497251 відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання, частковим виконанням рішення боржником. Після переривання строку пред'явлення виконавчого листа до виконання перебіг строку починається спочатку, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV).

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції підставно відмовив в задоволенні скарги боржників.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було витребувано матеріали виконавчих проваджень, а також те, що особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає недоведеною ту обставину, що виконавчі листи перебували на виконанні в ВДВС Ківерцівського РУЮ Волинської області та Другого ВДВС Луцького МУЮ Волинської області спростовуються матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції правильно вважав, що боржником всупереч ст. 60 ЦПК України не зазначено доказів та не наведено обґрунтованих підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки він виданий у відповідності до вимог.

На підставі наведеного, давши вірну правову оцінку обставинам справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність скарги боржників та з дотриманням норм цивільно-процесуального права постановив оскаржувану ухвалу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді