У х в а л а

27 червня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 27 грудня 2016 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» (далі - ТОВ «ЛК «Еталон») укладено договір фінансового лізингу № 004885, відповідно до якого відповідач зобов'язувався придбати та передати йому міні-трактор Булат-244.4, сівалку зернову 12-ти рядну, грунтофрезу 1,4 м з карданом, вартістю

163 800 грн. На виконання цього договору він сплатив відповідачу 16 380 грн комісії за організацію та 163 грн 80 коп. комісійної винагороди Чернігівському ЦЕРВПАВТ «Мегабанк».

Зазначає, що умови вказаного договору є несправедливими та такими, що суперечать принципу добросовісності і створюють істотний дисбаланс прав та обов'язків сторін, окрім того, при його укладенні порушено вимогу чинного законодавства про обов'язкове нотаріальне посвідчення.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просив визнати договір фінансового лізингу № 004885, від 27 грудня 2016 року, укладений між ним та ТОВ «ЛК «Еталон» недійсним (нікчемним), стягнути з відповідача на його користь кошти, сплачені в рахунок виконання договору сумі 16 380 грн, комісійну винагороду у розмірі 163 грн 80 коп.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25 квітня 2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ЛК «Еталон» на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 16380 грн.

В решті, в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ТОВ «ЛК «Еталон» просить скасувати оскаржувальні рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що сторонами не додержано нотаріальної форми договору, що свідчить про його нікчемність, та з цих підстав застосував наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом зобов'язання повернути позивачу грошові кошти, сплачені на виконання вказаного договору.

З висновками суддів не можна не погодитися з огляду на таке.

Судами встановлено, що 27 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ЛК «Еталон» було укладено договір фінансового лізингу № 004885, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується придбати та передати позивачу предмет лізингу міні-трактор Булат-244.4, сівалку зернову 12-ти рядну, грунтофрезу 1,4 м з карданом, 163 800 грн, а ОСОБА_2 зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору.

На виконання умов вказаного договору позивачем було сплачено

16 380 грн комісії за організацію, згідно п. 8.2.1 ст. 8 договору та 163 грн

80 коп. комісійної винагороди Чернігівському ЦЕРВ ПАВТ «Мегабанк», що підтверджується квитанціями № 39_5 та 40-5 від 27 грудня 2016 року.

Договір було укладено сторонами у письмовій формі.

За своєю правовою природою договір фінансового лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає із змісту договору. В ст. 799 ЦК України зазначено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору робить такий договір нікчемним.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір фінансового лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України висловленою у постановах № 6-2766цс15 від 16 грудня 2015 року, № 6-1551цс16 від 19 жовтня 2016 року, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Враховуючи наведене, суди дійшли обґрунтованого висновку, що оспорюваний договір було укладено сторонами у письмовій формі, проте без дотримання нотаріальної форми лізингу.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_2

Докази та обставини, на які є посилання у касаційній скарзі були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Зводяться до оцінки доказів по справі, яким суди дали належну правову оцінку.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення грошових коштів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович