У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 травня 2012 року з ОСОБА_6 стягнуто на її корить аліменти на утримання малолітньої дочки до досягнення нею повноліття.

Донька ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку в Національній дитячій спеціалізованій лікарні «Охматдит» з діагнозом: ювенільний ідіопатичний поліоміозит, первинно-хронічний перебіг недостатності кардії, хронічний гастро-зуозеніт, ПМК мінімальний ЛХ лівого шлуночка, хронічне сенсорне вроджена туговухість, аскаридоз. У зв'язку з цим вона лікується тривалий час, у тому числі стаціонарно.

Відповідач не приймає участі в оплаті вартості лікування дочки, а тому позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, викликані хворобою дочки, у розмірі 26 493 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_5 у розмірі 10 669 грн 35 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була поставлена, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. ч. 2, 3 ст. 185 СК України).

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки позивачем доведено розмір понесених додаткових витрат на утримання дитини у зв'язку із її лікуванням.

Судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов