Справа № 308/8599/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 липня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готри Т.Ю.,

суддів : Бисаги Т.Ю., Кондора Р.Ю.,

при секретарі : Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 жовтня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (далі по тексту ПАТ КБ «Приват Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 17 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», у даний час перейменованим у ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № MKH7GA00000290, відповідно до умов якого позивач видав відповідачу кредит у розмірі 11 625 доларів США строком до 15 грудня 2017 року зі сплатою відсотків за користування ним. Натомість відповідач у порушення своїх договірних зобовязань не своєчасно сплачував позивачу кошти у повернення вказаного кредиту, у звязку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 25 червня 2015 року становила 6 946, 70 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на зазначений день (1 долар США 21 грн. 17 коп.) складала 147 061 грн. 68 коп.

Дана заборгованість складалась з наступного: 5 885, 26 доларів США заборгованість за кредитом, 291, 37 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 84 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 344, 03 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 11, 81 доларів США штраф (фіксована частина) і 330, 23 доларів США штраф (процентна складова).

На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану заборгованість.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 147 061 грн. 68 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Розстрочено виконання цього рішення на 48 місяців шляхом сплати вказаної заборгованості не пізніше 25 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем, в якому дане рішення набирає законної сили, рівними частинами по 3 063 грн. 79 коп.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2016 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2015 року в частині розстрочки його виконання скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 квітня 2017 року ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2016 року в частині розстрочення виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2015 року скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, предметом апеляційного розгляду є апеляційна скарга ПАТ КБ «Приват Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2015 року, в якій апелянт просить змінити зазначене рішення в частині розстрочення його виконання на 48 місяців шляхом сплати рівними частинами по 3063,79 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні такого клопотання.

У судовому засіданні представник апелянта ПАТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, просив таку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», у даний час перейменованим у ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № MKH7GA00000290, відповідно до умов якого позивач видав відповідачу кредит у розмірі 11 625 доларів США строком до 15 грудня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 8-10).

Проте відповідач порушила свої зобовязання за вказаним кредитним договором, у звязку із чим станом на 25 червня 2015 року у неї утворилась заборгованість у розмірі 6 946, 70 доларів США, що за курсом Національного Банку України (1 долар США 21 грн. 17 коп.) становить 147 061 грн. 68 коп. Дана заборгованість складається з наступного: 5 885, 26 доларів США заборгованість за кредитом, 291, 37 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 84 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 344, 03 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також 11, 81 доларів США штраф (фіксована частина) і 330, 23 доларів США штраф (процентна складова).

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 147 061 грн. 68 коп. сторонами не оскаржується, а тому таке в цій частині апеляційним судом згідно ч.1 ст.303 ЦПК України не переглядається.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання цього судового рішення на 48 місяців шляхом сплати вказаної заборгованості не пізніше 25 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем, в якому дане рішення набирає законної сили, рівними частинами по 3 063 грн. 79 коп., суд першої інстанції виходив із того, що значне підвищення (більш ніж у чотири рази) курсу долара США з моменту укладення кредитного договору (5,05 грн.) і на момент предявлення даного позову (21,17 грн.) зумовило істотне погіршення фінансового становища відповідача та неможливості належним чином виконувати нею взяті на себе зобовязання, так як укладаючи кредитний договір відповідач сподівалася на стабільний курс національної валюти і відсутність незалежних від неї факторів, що ускладнять чи зумовлять неможливість виконання нею своїх зобовязань за таким договором; - що середньомісячний дохід відповідача становить приблизно 2600 грн. і у неї на утриманні перебувають двоє батьків похилого віку, які потребують догляду та лікування.

Проте, колегія суддів не може погодитись з зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки такого суд дійшов без з»ясування всіх обставин для розстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Розстрочка виконання рішення суду допускається лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім»ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо).

Та обставина, що курс долара США з моменту укладення кредитного договору (5,05 грн.) і на момент предявлення даного позову (21,17 грн.) значно підвищився, що зумовило істотне погіршення фінансового становища відповідача та неможливості належним чином виконувати нею взяті на себе зобовязання, не є винятковою обставиною і не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Стосовно перебування на утриманні відповідачки батьків похилого віку, які потребують догляду та лікування, то матеріали справи таких доказів не містять. Не є такими доказами додана відповідачем до заяви про розстрочку виконання рішення суду довідка з Закарпатського обласного клінічного кардіологічного диспансера, видана ОСОБА_4 (батьку відповідача) про його перебування на лікуванні з 13 по 19.08.2015 року з діагнозом виражений стеноз гирла аорти, а також посвідчення інваліда 111 групи на ім»я ОСОБА_4 та пенсійне посвідчення на ім»я ОСОБА_5

Як пояснив представник банку в суді апеляційної інстанції, то відповідачка з часу ухвалення судового рішення про стягнення з неї кредитної заборгованості та розстрочення його виконання від 26.10.2015 року і до цього часу (майже за два роки) не сплатила жодного платежу, що на її думку, свідчить про ухилення відповідачки від виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором і відсутність передбачених законом підстав для розстрочення виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про розстрочку виконання рішення суду, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині розстрочення його виконання та відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 3106,82 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приват Банк» - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2015 року в частині розстрочення виконання цього судового рішення скасувати і у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» 3106,82 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді