ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2796/17
Провадження № 2/210/1633/17
У Х В А Л А

іменем України

"10" липня 2017 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_2, розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до Житлово - будівельного кооперативу «Схід - 2» про захист прав споживача, визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ЖБК «Схід - 2» про захист прав споживача, визнання дій відповідача протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Так, відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до чинного законодавства України, а саме ст.119 ЦПК України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 р., суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Так, зі змісту позовної заяви наданої позивачем вбачається, що останній просить суд визнати протиправним бездіяльність Житлово-будівельного кооперативу «Схід-2», а саме ненадання письмових доказів, які було витребувано з відповідача згідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01.12.2016 р. по справі № 210/5252/16-ц, провадження № 2-з/210/64/16. Проте на підтвердження даної позовної вимоги позивачем не надано документи, які б підтверджували факт того, що відповідач отримав на виконання дану ухвалу.

Також позивачем не надано письмову відповідь відповідача про відмову у наданні копій документів, на виконання ухвали суду від 01.12.2016 р. по справі № 210/5252/16-ц, провадження № 2-з/210/64/16.

Крім того, відповідно до ст. 4 ч. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що всупереч вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 7 частини першої статті 5 вище вказаного закону було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав звільняються від сплати судового збору. Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних правах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою 05.07.2017 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_3 відсутні.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, ОСОБА_3 не звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач заявляє вимоги немайнового характеру.

Згідно п.1.2. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних громадян. (Банківські реквізити для зарахування судового збору: рахунок 0020, одержувач УДК у м. Кривий Ріг ЄРДПОУ 38032510, код платежу 22030001, банк ГУДКУ у Дніпропетровській області МФО 805012, призначення платежу судовий збір).

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 - залишити без руху.

Розяснити позивачу, що зазначені в ухвалі недоліки можуть бути усунуті протягом п'яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

У випадку не виправлення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. А. Літвіненко