АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Герман Я.І.

за участю ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 травня 2017 року,

встановила:

В жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом.

Просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, 12 березня 2015 року, до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на місяць.

Посилалася на те, що 12 березня 2015 року у сторін народилася дитина ОСОБА_5, яка проживає разом з матірю та перебуває на її утримання.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

ОСОБА_3 не працює та не є підприємцем.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2016 року і до повноліття дитини.

Допущено негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4В просить рішення суду першої інстанції змінити, визначивши суму аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1500 гривень щомісячно.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитини ОСОБА_5 проживає разом з матірю та перебуває на її утримання.

ОСОБА_3 до звернення до суду з позовом матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав.

Відповідач є працездатним та постійного заробітку не має.

Враховуючи встановлені судом обставини з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дитини в сумі 600 гривень, починаючи з дня подання до суду позову та до досягнення дитиною повноліття.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодись не можна.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

-стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

-стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі..

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 12 березня 2015 року народилася ОСОБА_5, батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-МИ №218907 (а.с.5).

З довідки Шировецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 16 жовтня 2016 року, №1687 вбачається, що ОСОБА_5 проживає разом з матірю ОСОБА_4 та перебуває на її утриманні (а.с.6).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду про те, що батько дитини ОСОБА_3 зобовязаний утримувати доньку ОСОБА_5, а тому з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки.

Враховуючи нерегулярний, мінливий дохід відповідача суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів твердій грошові сумі.

Однак суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів не врахував наступні обставини.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року, № 1801-VIII (далі - Закону) установлено у 2017 році прожитковий для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Згідно статті141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до норм СК України (ст.ст. 150, 180) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Для забезпечення нормального розвитку дитини та здобуття нею повної загальної середньої освіти недостатньо прожиткового мінімуму, а тому визначена судом сума аліментів, яка складає менше половини прожиткового мінімуму визначеного Законом, є недостатньою.

Колегія суддів, враховуючи обставини, перелічені статтею 182 СК України, встановлений державою прожитковий мінімум на дітей, рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в сумі 1000 гривень щомісячно.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його змінити, визначивши суму аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень.

В решті рішення слід залишити без змін.

Відповідно до правил статті 88 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання до суду позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем встановлено ставку судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення;

Відповідно до статті 8 «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року, N 928-VIII установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, не врахував передбачену частиною 3 статті 88 ЦПК України вимогу щодо пропорційного стягнення в дохід держави суми судового збору до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, а тому відповідно до правил пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви складала 551 гривню 20 копійок.

Ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги складала 606 гривень 32 копійки.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що колегія суддів проходить до висновку про зміну судового рішення та збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача з 600 гривень до 1000 гривень, а тому позов задоволено на 66,67 відсотків від його ціни.

Отже, враховуючи правило частини 3 статті 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судових збір в сумі 771 гривню 72 копійки в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 травня 2017 рокузмінити.

Визначити суму аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень.

В решті рішенні залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 771 (сімсот сімдесят одну) гривню 72 копійки судового збору в дохід держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

ОСОБА_6