Номер справи 220/2000/15-ц
Номер провадження № 2/220/208/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.;

за участю секретаря - Кірпічнікової Н.Е.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1, про звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором, направлену Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ на новий розгляд до Великоновосілківського районного суду Донецької області.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду із вказаним позовом, посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 24 березня 2016 року, у задоволенні позову ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року судові рішення постановлені судами першої та апеляційної інстанції скасовано а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Від позивача надійшло клопотання про можливість судового розгляду без участі уповноваженого представника.

Відповідач в судове засідання жодного разу не зявились, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у т.ч. через публікацію оголошення в засобах масової інформації (копія публікації в газеті «Урядовий курєр» наявна у матеріалах справи).

При даних обставинах, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами та постановлення заочного рішення.

Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги висновки, зроблені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 01 лютого 2017 року, судом встановлено:

10 квітня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № R9В, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 163 800,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 10 квітня 2019 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 19% річних (п. 3.3.1. Кредитного договору).

Надання кредитних коштів відповідачу підтверджується меморіальним ордером № 33030 від 10.04.2012 р.

Зауважень щодо відступів від умов договору, інших недоліків від отримувача коштів не надходило. Від прийняття виконання зобовязання ОСОБА_1 не відмовлявся.

В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - SSANG YONG, модель - KYRON М 230, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер - АН4272НТ, номер шасі (кузова, рами) - Y7WDJ6M00C0016139, KRTS0A16SP159141, що зареєстрований у 1-му ВРЕВ м. Маріуполя при УДАІ ГУ MBС України в Донецькій області 06.04.2012 p., що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САК 654516, виданого 06.04.2012 р., та відповідно до договору застави транспортного засобу № R9B з від 10 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 269, вартість предмета застави складає 180 000,00 гривень (п. 4).

Згідно з п. 9.4 договору застави у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором та/або за договором застави, заставодержатель має право достроково стягувати суму кредиту та звернути стягнення на предмет застави (у тому числі вилучити предмет застави).

Пунктом 10 договору застави передбачено, що звернення стягнення та реалізація предмета застави відбувається у порядку, визначеному заставодержателем, у тому числі але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або у позасудовому порядку згідно з чинним законодавством України.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого, позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.

Цього ж дня між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення прав вимоги за договором застави №220615зп.

При цьому, до нового кредитора перейшли всі права первісного кредитора, включно з правом вимоги виконання усіх грошових зобовязань, звернення стягнення на заставне майно та іншими правами (п.3.1.3 договору).

Факт переходу прав вимоги підтверджено актами приймання-передачі документації (копії наявні у матеріалах справи т.1 а.с.17,18).

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, 01 серпня 2015 року проведено реєстрацію змін обтяжувача із ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (т.1 а.с. 19).

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 22 червня 2015 року становить 184 590 грн 36 коп. і складається із: заборгованості за кредитом - 101 686 грн. 50 коп., заборгованості за відсотками - 20 624 грн 35 коп., з урахування індексу інфляції та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України, що станом на 27 жовтня 2015 року становить 62 279 грн 51 коп.

З урахуванням зазначеного ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просить в рахунок погашення заборгованості у розмірі 184 590 грн 36 коп. та сплаченого судового збору у розмірі 2 768 грн 86 коп. за кредитним договором від 10 квітня 2012 року звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки «SSANG YONG», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом визнання за ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права власності на предмет застави з правом вчинення подальших дій, пов'язаних з переоформленням транспортного засобу в органах ДАІ, а також зобов'язати відповідача передати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» предмет застави з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поданими доказами, незапереченими відповідачем належним чином, доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Так, за змістом ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку .

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, стаття 525 ЦК України, встановлює недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Приписи ч.1 ст. 1054 ЦК України встановлюють, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Статтею 1049 ЦК України, на позичальника покладено обовязок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В порядку ч.1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу ст. 575 ЦК України, окремим видом забезпечення виконання зобовязання є застава, правила якої встановлюються законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 2 Закону України «Про заставу» визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України.

Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Інше передбачено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», чинним з 1 січня 2004 року, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Прикінцевими і перехідними положеннями Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Стаття 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Отже, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» установлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, передачу рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання.

Як зазначалось вище, згідно з п. 9.4 договору застави у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором та/або за договором застави, заставодержатель має право достроково стягувати суму кредиту та звернути стягнення на предмет застави (у тому числі вилучити предмет застави).

Пунктом 10 договору застави передбачено, що звернення стягнення та реалізація предмета застави відбувається у порядку, визначеному заставодержателем, у тому числі але не виключно на підставі виконавчого напису нотаріуса, рішення суду або у позасудовому порядку згідно з чинним законодавством України.

Отже, у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження суд може обрати один із способів звернення стягнення, обраний обтяжувачем на власний розсуд.

Доказів на підтвердження внесення передбачених кредитним договором платежів станом на час розгляду справи в суді, чи припинення застави в інший спосіб, відповідачем не представлено.

Зважаючи на усе вищезазначене, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження за договором застави транспортного засобу № R9B з від 10 квітня 2012 року в рахунок погашення заборгованості в сумі 184 590 грн. 36 коп. за кредитним договором від 10 квітня 2012 року та сплаченого судового збору у розмірі 2 768 грн 86 коп. а саме - автомобіль марки «SSANG YONG», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом визнання за ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права власності на предмет застави з правом вчинення подальших дій, пов'язаних з переоформленням транспортного засобу в органах ДАІ, а також зобов'язати відповідача передати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» предмет застави з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу,слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215,218,224-226 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код 38750239, вул. авіаконструктора ОСОБА_3,буд 8, корп..А пов.6 оф. 32) права власності на предмет застави - автомобіль марки - SSANG YONG, модель - KYRON М 230, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер - АН4272НТ, номер шасі (кузова, рами) - Y7WDJ6M00C0016139, KRTS0A16SP159141, що зареєстрований у 1-му ВРЕВ м. Маріуполя при УДАІ ГУ MBС України в Донецькій області 06.04.2012 p., який належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, вул. Гагаріна, 84, с. Воскресенка, Великоновосілківського району, Донецької області, 85523) з правом вчинення подальших дій, пов'язаних з переоформленням транспортного засобу в органах ДАІ, в рахунок погашення заборгованості в сумі 184 590 грн. 36 коп. за кредитним договором та сплаченого судового збору у розмірі 2 768 грн 86 коп.

Зобовязати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, вул. Гагаріна, 84, с. Воскресенка, Великоновосілківського району, Донецької області, 85523) передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (код 38750239, вул.. авіаконструктора ОСОБА_3,буд 8, корп..А пов.6 оф. 32) предмет застави автомобіль марки - SSANG YONG, модель - KYRON М 230, тип - легковий універсал, 2012 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер - АН4272НТ, номер шасі (кузова, рами) - Y7WDJ6M00C0016139, KRTS0A16SP159141, що зареєстрований у 1-му ВРЕВ м. Маріуполя при УДАІ ГУ MBС України в Донецькій області 06.04.2012 p., з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Донецької області через Великоновосілківський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Г.М.Яненко