У х в а л а

іменем україни

22 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В., Демяносова М.В.,Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Житомирської міської ради, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргоюОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати пункт 12 рішення Житомирської міської ради від 28 квітня 2016 року, зобов'язати Житомирську міську раду на черговому засіданні сесії розглянути питання щодо передачі йому в користування земельної ділянки площею 0,0365 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому на праві власності належить жилий будинок АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,0125 га за адресою: АДРЕСА_3, яка є складовою земельної ділянки за вказаною адресою (125/1313 ідеальних частин). Рішенням Житомирської міської ради йому надано дозвіл на складання проектної документації на земельну ділянку площею 0,0365 га за вказаною адресою на підставі нотаріально посвідченої згоди попереднього землекористувача та розробленого паспорта забудови з новою адресою: АДРЕСА_1.

На виконання цього рішення та вимог Земельного кодексу Україниним було виготовлено технічну документацію із землеустрою для подальшого оформлення даної земельної ділянки в оренду, проте пунктом 12 рішення Житомирської міської ради від 28 квітня 2016 року №207 остання передана у власність ОСОБА_5, у зв'язку з чим він звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 грудня 2016 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано пункт 12 рішення Житомирської міської ради від 28 квітня 2016 року.

Зобов'язано Житомирську міську раду на черговому засіданні сесії розглянути питання щодо передачі ОСОБА_4 в користування земельної ділянки площею 0,0365 га за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд.

У касаційній скарзі заявник просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що на час звернення із заявою про передачу у власність та користування спірної земельної ділянки, ОСОБА_4 не був громадянином України, про що свідчить його посвідка на постійне проживання, заява про передачу йому у власність та користування земельної ділянки від 06 березня 2015 року та паспорт громадянина України, який отримано 22 травня 2015 року.

Таким чином позивач, як громадянин іншої держави, у відповідності до норм чинного національного законодавства, до отримання громадянства України не мав права на отримання у власність та користування спірної земельної ділянки.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.В. Маляренко
М.В. Демяносов
А.О. Леванчук