УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ГулькаБ.І., Закропивного О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс», публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання договору поруки недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 3 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 4 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просив визнати недійсним договір поруки від 2 липня 2013 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс», відповідно до умов якого останнє зобов'язалося надавати банку послугу поручительства за виконання ним (позивачем) умов кредитного договору від 1 лютого 2012 року № 910.13099 з оплатою вартості даних послуг, посилаючись на те, що йому нічого не було відомо про укладення оспорюваного договору.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 3 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 4 жовтня 2016 року, позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 207 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак 15 разів (30 січня 2015 року, 12 березня 2015 року, 21 квітня 2015 року, 6 серпня 2015 року, 26 серпня 2015 року, 30 вересня 2015 року, 28 жовтня 2015 року, 24 листопада 2015 року, 17 грудня 2015 року, 27 січня 2016 року, 17 лютого 2016 року, 23 березня 2016 року, 27 квітня 2016 року, 11 липня 2016 року, 3 серпня 2016 року) не з'являвся у судові засідання та від нього не надходили заяви про розгляд справи за його відсутності.

Чергове відкладення розгляду справи порушує вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. 157 ЦПК України щодо розумних строків розгляду справи.

Колегія погоджується з такими висновками.

Оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми процесуального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшов правильного висновку про залишення позову ОСОБА_4 без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню до суду із аналогічними вимогами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 3 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 4 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
Б.І. Гулько О.В. Закропивний