Ухвала

іменем україни

19 липня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Національний Банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 12 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, у якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 08 серпня 2008 року № 0705/0808/57-021 у розмірі 438 351 грн 06 коп., із яких: тіло кредиту - 373 973 грн 75 коп., відсотки - 64 377 грн 31 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,24 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться по АДРЕСА_1 Бердянського району Запорізької області та належить на праві власності ОСОБА_3, визнавши за банком право власності на цю ділянку, посилаючись на порушення позичальником своїх договірних зобов'язань, забезпечених договором іпотеки від 25 лютого 2012 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 15 липня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» оскаржило його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12 вересня 2016 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2016 року у даній справі відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження її розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2016 року судом першої інстанції ухвалено рішення без участі представника ПАТ «Дельта Банк», яким у задоволенні позову банку відмовлено.

15 липня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач отримав копію судового рішення районного суду 18 березня 2016 року, тому, звернувшись до суду апеляційної інстанції у липні 2016 року, пропустив передбачений законодавством строк апеляційного оскарження, який не підлягає поновленню.

Проте, повністю з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Також відповідно до положень ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України та закріплених у ст. 13 ЦПК України.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, заявник зазначав, що 04 березня 2016 року представник ПАТ «Дельта Банк» не був присутній у судовому засіданні та лише у 21 червня 2016 року банк отримав копію рішення від 04 березня 2016 року після відповідного запиту.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, не надав належної оцінки причинам пропуску заявником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, залишивши поза увагою, що положення ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження, вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Крім того, апеляційний суд не надав належної оцінки доводам позивача щодо дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і, відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, з передачею питання про відкриття апеляційного провадження на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 12 вересня 2016 року скасувати, питання про відкриття апеляційного провадження передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик