АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5252/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1425/17Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді Карпушина Г.Л., суддів: Кузнєцової О.Ю., Гальонкіна С.А., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просив суд ухвалити рішення, яким продовжити йому строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої 25 грудня 2014 року ОСОБА_4 В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25 грудня 2014 року померла ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Вказував, що оскільки він доглядав за ОСОБА_5 - племінницею ОСОБА_4 та здійснив всі витрати на її поховання, згідно заповіту, складеного ОСОБА_4 та посвідченого державним нотаріусом Четвертої Донецької державної нотаріальної контори 20 травня 2014 року за реєстровим № 2-944, вказану частку квартири, вона заповіла йому. ОСОБА_5 померла 09 листопада 2013 року. Позивач зазначає, що підтримував звязок з донькою померлої ОСОБА_2, однак про смерть ОСОБА_4 він дізнався лише у вересні 2016 року. Після чого отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_4 та звернувся до Курахівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Тому, в звязку із викладеними обставинами позивач вимушений був звернутись до суду із позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої 25 грудня 2014 року ОСОБА_4.

З даним рішенням суду не погодилась ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохала рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2017 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити. Апелянт вважає, що рішення місцевого суду винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилалась на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судове засідання проводилось за участі представника відповідача ОСОБА_2, апелянта та його представника, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Частиною 1 ст. 303 ЦК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Згідно до п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що25 грудня 2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №959487, виданого повторно 27 вересня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області.

18 травня 2015 року Курахівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №128/2015 після померлої 25 грудня 2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійним місцем проживання якої було за адресою: Донецька область Марїнський район село Дачне. Згідно матеріалів зазначеної спадкової справи, 18 травня 2015 року до Курахівської державної нотаріальної контори звернулась донька померлої ОСОБА_4 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за № 224.

Згідно заяви за реєстровим номером 3-22 від 16 травня 2015 року, дочка померлої ОСОБА_6 відмовилась від прийняття спадщини після померлої матері за законом та заповітом. Інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі відсутні.

Як вбачається із копії спадкової справи № 30/2014 до майна померлої 09 листопада 2013 року ОСОБА_5, ОСОБА_4 прийняла спадщину після померлої ОСОБА_5, але не оформила своїх спадкових прав. Вказану спадкову справу було закінчено 05 жовтня 2016 року.

Згідно з наданої до суду копії заповіту, посвідченого 20 травня 2014 року державним нотаріусом Четвертої Донецької державної нотаріальної контори, та зареєстрованого в реєстрі за номером 2-944, ОСОБА_4, на випадок смерті заповіла належну їй квартиру №63, розташовану в будинку №40 по вулиці Першотравневій в місті Кременчуці Полтавської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Наявність зазначеного заповіту підтверджується також даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40411772 від 18 травня 2015 року.

Листом від 22 серпня 2016 року за вих. № 603/02-14 Курахівською державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 було повідомлено про необхідність явки до нотаріальної контори у звязку із тим, що на його імя ОСОБА_4, яка померла 25 грудня 2014 року, залишила заповіт.

У звязку із викладеними обставинами ОСОБА_3 звернувся до Курахівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою державного нотаріуса Курахівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 26 вересня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у реєстрації заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої 25 грудня 2014 року.

27 вересня 2016 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_4 та звернувся до Курахівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Курахівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 17 жовтня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири № 63, що розташована в будинку № 40 по вулиці Першотравневій в місті Кременчуці Полтавської області, після смерті ОСОБА_4, у звязку із ненаданням документів, що посвідчують факт прийняття ОСОБА_3 спадщини.

Так, звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_3, як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини вказував на те, що оскільки померла постійно мешкала в селі Дачне Марїнського району Донецької області, він постійно підтримував спілкування з останньою через її доньку відповідачку по справі ОСОБА_2 за допомогою телефонного звязку не менше ніж один раз на місяць. Оскільки остання жодного разу під час їх спілкування не повідомила позивача про смерть її матері, а постійно відвідувати останню він не мав можливості, з підстав її проживання на території Марїнського району Донецької області, поблизу місця де постійно ведуться бойові дії, то єдиним на його думку, засобом повідомлення про смерть ОСОБА_4 є лист Курахівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22 серпня 2016 року, після отримання якого позивач відразу звернувся з заявою про прийняття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 місцевий суд виходив з доведеності позовних вимог, та враховуючи те, що позивач не мав реальної можливості бути обізнаним про смерть ОСОБА_4 і відповідно реалізувати своє право на звернення із заявою про прийняття спадщини, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог визначивши позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 25 грудня 2014 року ОСОБА_4 в два місяці.

Проте, з таким висновком суду не може погодитись колегія суддів виходячи з наступних підстав.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновок суду першої про те, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3, у вигляді фактичного приховування відповідачкою ОСОБА_2 інформації про смерть її матері ОСОБА_4 від позивача та наявність у позивача реальних перешкод у відвідуванні останньої з підстав її проживання на території Марїнського району Донецької області, поблизу місця де постійно ведуться бойові дії, є необґрунтованими.

Крім того, дані обставини не є такими що повязані із обєктивними, непереборними, та істотними труднощами для позивача щодо вчинення ним дій щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що незнання про смерть спадкодавця є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а відтак є підстави для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини. Це при тому, що такий висновок зроблено на підставі доказів поданих позивачем, які мають субєктивний характер, зважаючи на зацікавленість обох сторін, та без належного мотивування підстав для відхилення доказів наданих відповідачем.

Разом з тим слід зазначити, що причина пропуску строку для прийняття спадщини не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2017 рокуз ухвалення нового.

Керуючись ст. 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_8 /підпис/ ОСОБА_9

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: