Справа № 136/897/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" липня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував таким.

05.07.2013 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за №1348. Вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У позові позивач вказує, що причиною, що спонукала звернутись до суду є відмінність їх характерів, в результаті чого між ними постійно виникали непорозуміння, якого б питання життя чи сім'ї воно не стосувалось. Свідком з'ясування їх стосунків була їх малолітня дитина, що негативно впливає на її психологічний розвиток. На даний час вони спільно не проживають, дитину разом не виховують, спільно господарства не ведуть, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам сім'ї в цілому, що має істотне значення та є підставою для припинення шлюбу.

В судове засідання позивач не з'явився, в заяві вказала про підтримання позовних вимог, просить суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі, також просить суд залишити для подальшого іменування прізвище набуте нею, у зв'язку із реєстрацією шлюбу.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи належним чином оповіщений про день та час розгляду справи за адресою зареєстрованого місця проживання. Клопотання про розгляд справи у його відсутності до суду не направив.

Ураховуючи те, що позивач скористалась наданими їй ч.2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутності, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож підстав для відкладення справи, що визначені ст.169 ЦПК України не встановлено, тому суд проводить розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи фіксацію технічними засобами, що відповідає правилам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства та створюється на підставі шлюбу. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч.ч.1, 3 ст.55 СК України).

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в підтвердження чому є свідоцтво про шлюб (а.с.4). Сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Судом встановлено, що позивач не бажає зберегти сім'ю, має стійке волевиявлення до припинення шлюбу.

Відповідач на пропозицію суду надану йому в ухвалі від 26.06.2017 року не висловив жодних заперечень щодо збереження шлюбу.

Суд враховує, що сім'я є добровільним союзом двох людей, отож небажання сторін зберегти шлюб є підставою для припинення шлюбу, відтак і для задоволення позову.

Також суд вважає, що підлягає до задоволення вимога позивача про залишення їй прізвища набутого у зв'язку із реєстрацією шлюбу, оскільки це узгоджується із правилами ст.113 СК України.

Відповідно до ст.88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 158, 169, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 05 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у4 Вінницькій області, актовий запис №1348.

Залишити позивачеві для подальшого іменування прізвище набуте нею, у зв'язку із реєстрацією шлюбу «ОСОБА_1».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 гривень.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргуне було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Т. Кривенко