УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 14 березня 2013 року він уклав з відповідачем договір позики, за умовами якого він надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 300 400 грн, що станом на день укладення договору становило 284 тис. доларів США, з кінцевим строком повернення до 13 березня 2014 року. Вказаний договір був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу БурякО.А. Відповідач у визначений договором строк кошти не повернув та продовжує ними користуватися.

У липні 2016 року ОСОБА_4 змінив предмет позову, посилаючись на те, що 9 липня 2015 року нотаріусом було вчинено нотаріальну дію, за якою він набув у власність нерухоме майно, яке було передано в іпотеку майновим поручителем відповідача, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, розташована за цією ж адресою, тому сума боргу відповідача з урахуванням курсу долара США на час звернення стягнення на заставлене майно складає 7 046 040 грн.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути на його користь з відповідача за період з 14 березня 2014 року по 9 липня 2015 року інфляційні витрати у розмірі 5 235 484 грн 83 коп. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 279 718 грн 14 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 9 серпня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 збитки від інфляційних втрат у розмірі 3 945 394 грн 87 коп. та 3 % річних від прострочення суми заборгованості у розмірі 76 939 грн 02 коп., а усього 4 022 333 грн 89 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у позові, апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що заборгованість відповідача перед позивачем була погашена у повному обсязі як частковим поверненням грошових коштів, так і за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 8 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик