Справа № 161/4239/17
Провадження № 4-с/161/82/17
У Х В А Л А

27 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Шолом С.І.

з участю: представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

15.03.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2014 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження № 44033702 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7776, виданого Луцьким міськрайонним судом 02.12.2002 року про стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини від доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

08.08.2016 року постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 було накладено арешт на майно боржника в межах вищевказаного виконавчого провадження, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому та його батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

Вказує, що він належним чином виконує вищевказане рішення суду, станом на 01.02.2017 року ним здійснено переплату на виконання виконавчого листа № 2-7776 від 02.12.2002 року в сумі 1383,47 грн.

Вважає, що накладення державним виконавчем арешту на належне йому майно є незаконним та порушує його права.

Просить суд, з врахуванням уточнених вимог,визнати дії державного виконавця незаконними, скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 08.08.2016 року (ВП № 44033702) та зобовязати Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області зняти арешт з квартири АДРЕСА_1.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав уточнені вимоги. Просив суд скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин.

Заслухавши пояснення учасників процесу, аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що у Першому відділі державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 2-7776, виданий Луцьким міськрайонним судом 02.12.2002 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів в розмірі ? частини від доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

15.07.2014 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження № 44033702 з примусового виконання даного виконавчого листа (а.с. 3).

08.08.2016 року постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 було накладено арешт на майно боржника в межах вищевказаного виконавчого провадження, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1, яка належить йому та його батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності (а.с. 4).

Ч. 4 п. 7 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадлежння» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці.

З довідки-рахунку вбачається, що станом на 01.02.2017 року сума до сплати по аліментах на виконання виконавчого листа № 2-7776 від 02.12.2002 року становить 36266,53 грн., ОСОБА_2 сплачено 37650,00 грн., переплата становить в сумі 1383,47 грн. (а.с. 6).

Згідно довідки-рахунку щодо виконання виконавчого листа № 2-7776 від 02.12.2002 року, станом на 01.05.2017 року сума переплати ОСОБА_2 по аліментах становить 411,53 грн. (а.с. 20-22).

Щодо визнання незаконними дій державного виконавця, то суд вважає, що дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки оскаржувана постанова винесена за наявності у боржника ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці стягнення.

Проте, враховуючи, що у боржника на момент розгляду скарги, відсутня заборгованість по сплаті аліментів, накладення арешту порушує його права, як власника та права інших співвласників даного майна, тому суд приходить до висновку, що слід зобовязати державного виконавця зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.08.2016 року (ВП № 44033702).

Керуючись ст. ст. 10, 15, 30, 60, 383 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Зобовязати головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3. зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 від 08.08.2016 року (ВП № 44033702).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайоного суду А.В. Олексюк