АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-377/10 Номер провадження 22-ц/786/1941/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Дорош А.І., Триголова В.М., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 травня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із скаргою на бездіяльність Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області. Свої вимоги заявник мотивував тим, що в провадженні Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області перебувало виконавче провадження ВП 18276050 з примусового виконання виконавчого листа №2-377 від 16.03.2010 р. виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь ПАТ «УкрСиббанк». Вказував, що в рамках виконавчого провадження було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 Також зазначив, що 08.06.2011 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», що свідчить про завершення виконавчого провадження. Однак, при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем, в порушення ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» та п.4.10.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, не зазначено про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Тому, посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просив суд, визнати протиправною бездіяльність Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області щодо не застосування наслідків завершення виконавчого провадження, а саме не зняття арештів та заборони відчуження майна; зобовязати Автозаводський ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області скасувати арешти накладені на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження №18276050, відкритого на підставі виконавчого листа №2-377 від 16.03.2010 та інші здійснені заходи примусового виконання рішення.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 травня 2017 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

З даною ухвалою суду не погодився представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, прохав ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 травня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судове засідання проводилося за участі представників апелянта та державної виконавчої служби, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.п. 3-4 ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, що на виконанні Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області перебувало виконавче провадження №18276050 з примусового виконання виконавчого листа №2-377 від 16.03.2010 виданого Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області боржником по якому виступав ОСОБА_2 08.06.2011 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.7 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

21.02.2015 на підставі розпорядження №17 від 05.01.2015 «Про знищення виконавчих проваджень» було знищено виконавче провадження №18276050 через закінчення строку його зберігання.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 08.11.2016 р. вбачається, що 27.03.2010 на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №18276050 від 26.03.2010 було зареєстровано обтяження на все нерухоме майно ОСОБА_2 в межах суми стягнення 119025,47 грн..

Так, звертаючись до суду 25.04.2017 представником ОСОБА_2 було надано до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду із скаргою, оскільки про порушення свого права ОСОБА_2 дізнався лише 13.04.2017р. з відповіді Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області.

Залишаючи скаргу ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було зазначено поважних причин пропуску строку звернення до суду, а тому, відповідно до ч.2 ст.385 ЦПК України, суд не вбачає підстав для поновлення заявнику строку для подання скарги.

Так, місцевий суд зазначив, що обставина, на яку посилався представник заявника не відповідає дійсності, оскільки вказаний представник звертався до Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області 26.12.2016 із заявою про скасування арештів з майна ОСОБА_2, накладених в виконавчому провадженні 18276050. Крім того, суд зазначив, що долучена до вищевказаної заяви інформаційна довідка від 08.11.2016 р. свідчить про те, що станом на листопад 2016 року заявнику достеменно було відомо про наявність не скасованих арештів накладених на належне йому нерухоме майно. В звязку з чим, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 пропустив визначений законом десятиденний строк на звернення до суду із скаргою на бездіяльність Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд, за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що 09.02.2017 року представник ОСОБА_2 звернувся до Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області із заявою про надання інформації про стан виконавчих проваджень №18276050 та №18227612, а також заходах, які були здійснені в рамках даних виконавчих проваджень (накладення арешту, заборони на відчуження майна, повернення виконавчих документів, закриття виконавчих проваджень), відносно ОСОБА_2 (а.с.28).

У відповідь на звернення Автозаводський ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області листом №10967 від 22.02.2017 року повідомив представника ОСОБА_2 про те, що у Автозаводському ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області перебували виконавчі провадження: №18276050 з примусового виконання виконавчого листа №2-377 від 16.03.2010 року, №18227612 з примусового виконання виконавчого листа №2-4746 від 15.01.2010 року. Також вказано, що 08.06.2011 року було винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа №2-377 від 16.03.2010 року на підставі п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». 08.12.2010 року було винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа №2-4746 від 15.01.2010 року на підставі п.5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 21.02.2017 року обтяження не припинені у звязку з тим, що у відділі відсутні відомості про погашення заборгованості по вищевказаним виконавчим документам або відомості про скасування рішень, які підлягають виконанню (а.с.8).

У звязку з чим, ОСОБА_2 21.04.2017 року звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука зі скаргою на бездіяльність державного виконавця разом з клопотанням про поновлення строку на подачу скарги, оскільки про порушення свого права він дізнався лише 13.04.2017 року з відповіді Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області.

Висновок суду першої інстанції про те, що вказаний представник звертався до Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області 26.12.2016 із заявою про скасування арештів з майна ОСОБА_2, накладених в виконавчому провадженні 18276050 є необґрунтованим, оскільки на момент даного звернення ОСОБА_2 не було відомо про стан виконавчого провадження.

Так, в листі відповіді Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області від 12.01.2017 року № 375 не значиться про те, що виконавче провадження № 18276050 було закінчене та виконавчий лист повернуто стягувачу (а.с.22).

Тому, факт звернення ОСОБА_2 до Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області із заявою від 26.12.2016 року не вказує на те, що йому було відомо про порушення державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ у Полтавській області п.4.10.2 Інструкції про проведення виконавчих дій.

Крім того, інформаційна довідка від 08.11.2016 р. не містить також жодної інформації про стан виконавчого провадження та про те, чи було завершене виконавче провадження №18276050 та чи повернуто виконавчий лист стягувачу.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 станом на листопад 2016 року достеменно було відомо про наявність не скасованих арештів накладених на належне йому нерухоме майно є також необґрунтованим, оскільки про порушення своїх прав заявнику стало відомо саме з листа, який він отримав 13.04.2017 року від Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області, а не з інформаційної довідки від 08.11.2016 року.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, скасування ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 травня 2017 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 травня 2017 року скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_5

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: