Справа № 202/1704/17
Провадження № 2/202/1261/2017
06 вересня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Шишлянніков О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, договору купівлі-продажу недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, витребування майна,
Представник позивача у судове засідання зявився. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не зявилися. Представник позивача не заперечував, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила.
Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_8 Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.2000 року (а. с. 2), спадкоємцем померлого ОСОБА_6, померлого 27.02.2000 року, є його син ОСОБА_1. Спадкове майно складається з квартири № 46 у житловому будинку А-5, житловою площею 17,3 кв. м., загальною площею 32,4 кв. м., приведеною площею 33,3 кв. м., яка знаходиться в АДРЕСА_2. На підставі даного свідоцтва ОСОБА_1 зареєстрував своє право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується довідкою КП ДМБТІ № 9545 від 19.07.2017 року (а. с. 126).
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсним Свідоцтва від 25.12.2014 року про придбання майна з прилюдних торгів від 25.12.2014 року та договору купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2015 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від1812.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи справи за позовами про визнання наявність або відсутність тих чи інших правовідносин, суд при задоволенні позову зобовязаний у необхідних випадках в резолютивній частині і про ті правові наслідки, які тягне за собою таке визнання.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.
Відповідно до ч 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
У судовому засіданні знайшло підтвердження того, що ОСОБА_2 не був належним подавцем спірного майна, оскільки зареєстрував за собою право власності на квартиру на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, яке є недійсним. Таким чином, позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірне майно за відповідачкою є обґрунтованими та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобовязаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. Власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України).
Постановою Вищого Спеціалізованого Суду України № 5 від 07.02.2014 року встановлено, що у разі, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК).
Так як спірне майно на теперішній час знаходиться у володінні відповідачки ОСОБА_3, суд вважає можливим задовольнити вимогу щодо витребування майна на користь позивача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1920 грн. з кожного.
Керуючись ст. ст. 215, 337, 338, 387, 400, 658 ЦК України, ст. ст. 19, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 22 Постанови Вищого Спеціалізованого Суду України № 5 від 07.02.2014 року, ст. ст. 11, 15, 31, 60, 88, 169, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати недійсним Свідоцтво від 25.12.2014 року про придбання майна з прилюдних торгів від 25.12.2014 року, що зареєстровано в реєстрі за № 2679, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за яким ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається з квартири № 46, розташованої за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, будинок 1.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 15 квітня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 2439, за яким ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 квартиру №46, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, будинок 1, загальною площею 33,3 кв. м., житловою площею 19,1 кв. м.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1920 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Зосименко