Номер провадження: 22-ц/785/4984/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Балтської міської ради Одеської області про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Балтського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року,

встановила:

У березні 2017 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відділу освіти Балтської міської ради Одеської області про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, обґрунтовуючи позов тим, що перебуває на посаді директора НВК «Білинська ОСОБА_3 ст. ДНЗ».

Наказом начальника відділу освіти Балтської міської ради №22.2-К від 30.01.2017 року на неї було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання службових обовязків (відсутність контролю за обліком робочого часу працівників закладу).

Вказаний наказ ОСОБА_2 вважає незаконним, так як підставою для накладення стягнення стала несвоєчасна здача до бухгалтерії відділу освіти листа непрацездатності вчителя, неподання наказів про заміну вихователя, а також про прийняття на роботу технічного працівника.

Однак подача цих документів до бухгалтерії відділу освіти не належить до її посадових обовязків. В наказі не зазначено, за які конкретно порушення її притягнуто до відповідальності.

Крім того, вона не була ознайомлена з наказом начальника відділу освіти №100 від 08.06.2016 про надання директорами закладів освіти до бухгалтерії у визначені строки табелів обліку робочого часу та листів з обліку тимчасової непрацездатності. Також вона не була ознайомлена з наказом про накладення на неї дисциплінарного стягнення.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом правильно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 прийнята на посаду директора НВК «Білинська ОСОБА_3 ступенів ДНЗ» з 1 січня 2016 року в порядку переведення за її згодою з відділу освіти Балтської райдержадміністрації.

Наказом начальника відділу освіти Балтської міської ради №22.2-К від 30.01.2017 року на неї було накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання службових обовязків (відсутність контролю за обліком робочого часу працівників закладу).

Відповідно до п.2.1 Посадової інструкції директора навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа дошкільний навчальний заклад» директор здійснює загальне керівництво навчально-виховним комплексом згідно з чинним законодавством України та його Статутом; п.2.5. вирішує наукові, навчально-методичні, адміністративні, фінансові та господарські та інші питання, що виникають в процесі діяльності закладу; п.2.6. забезпечує облік, збереження і поповнення навчально-матеріальної бази, облік і збереження документації, організовує діловодство, ведення статистичної звітності; п.2.22. здійснює контроль за організацією навчально-виховного процесу в закладі, виконання працівниками посадових (робочих) інструкцій.

Згідно п.1.2. наказу начальника відділу освіти №100 від 08.06.2016 директорам закладів освіти наказано щомісячно надавати до централізованої бухгалтерії до 15 числа табелі обліку робочого часу за поточний місяць та листи з тимчасової непрацездатності працівників.

З доповідної головного бухгалтера ОСОБА_4 від 12.01.2017 вбачається, що в грудні 2016 року лікарняний лист у звязку з вагітністю та пологами працівника Білинської ЗОШ з 13.12.2016 наданий до бухгалтерії наприкінці місяця, що призвело до безпідставного нарахування та виплати цьому працівнику заробітної плати за повний місяць.

В письмових поясненнях від 13.01.2017 ОСОБА_2 зазначила, що дійсно вчитель історії ОСОБА_5 надала лікарняний лист заступнику директора Білинської ЗОШ ОСОБА_6 13.12.2016, однак остання подала його до бухгалтерії тільки 16.12.2016 після закінчення строку прийому, тобто 15.12.2016 року. Визнала, що як керівник навчально-виховного комплексу особисто не відслідкувала факт невчасної подачі лікарняного до бухгалтерії з нарахування зарплат і готова понести дисциплінарне стягнення.

Крім того, з доповідної головного бухгалтера ОСОБА_4 від 26.01.2017 року вбачається, що в грудні 2016 року та січні 2017 року до бухгалтерії не були надані належним чином оформлені накази на заміну вихователя Білинської ЗОШ, а також в січні 2017 року не надано наказ про прийом на роботу інженера-електроніка Білинської ЗОШ, що потягло за собою невиплату заробітної плати працівникам, що здійснювали заміну вихователя, а також заробітної плати інженеру-електроніку.

ОСОБА_2 було запропоновано надати письмові пояснення з приводу вказаного порушення, однак вона відмовилася їх надавати, що засвідчено відповідним актом від 27.01.2017 року.

Пунктом 2 наказу №22-К від 30.01.2017 начальника відділу освіти у звязку з неналежним виконанням службових обовязків (відсутність контролю за здійсненням обліку робочого часу працівників закладу) ОСОБА_2 оголошено догану.

Від підпису в наказі ОСОБА_2 відмовилася, що підтверджено відповідним актом від 30.01.2017.

Посилання апеляційної скарги на те, що подання до бухгалтерії листів непрацездатності та наказів на заміну педагогічних працівників належить до обовязків заступника директора з навчально-виховної роботи, а наказу про прийняття на роботу технічного працівника до обовязків завгоспа, а не до посадових обовязків директора закладу, є необґрунтованими, оскільки Посадовою інструкцією директора навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа дошкільний навчальний заклад» до обовязків директора віднесено здійснення контролю за організацією навчально-виховного процесу в закладі, виконання працівниками посадових (робочих) інструкцій.

Саме за відсутність контролю за здійсненням обліку робочого часу працівників закладу позивачка притягнута до дисциплінарної відповідальності.

Твердження апелянта про те, що їй не був відомий наказ начальника відділу освіти №100 від 08.06.2016 року, яким директорам закладів освіти наказано щомісячно надавати до централізованої бухгалтерії до 15 числа табелі обліку робочого часу за поточний місяць та листи з тимчасової непрацездатності працівників також є безпідставним, оскільки порушення в частині несвоєчасної подачі лікарняного листа до бухгалтерії ОСОБА_2 визнала у своєму письмовому поясненні від 13.01.2017 року.

Також безпідставними є посилання апелянта на те, що до дисциплінарної відповідальності не притягнуті заступник директора з навчально-виховної роботи та завгосп, до безпосередніх обовязків яких і належить подання цієї документації до бухгалтерії, з огляду на те, що згідно п.3.5. Посадової інструкції директора НВК саме до повноважень директора належить внесення пропозицій начальнику відділу освіти про притягнення до дисциплінарної відповідальності педагогічних працівників закладу, винних у порушенні законодавчих та інших нормативно-правових актів України та порушенні правил трудового розпорядку закладу та з питань своєчасності та якості виконання обовязків, покладених на них, та видає накази про дисциплінарні стягнення щодо технічних працівників.

Отже, за наявності відповідних підстав саме позивач мала ініціювати питання перед начальником відділу освіти про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника директора з навчально-виховної роботи, а також вирішувати питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності завгоспа.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови ОСОБА_2 у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з розясненнями, викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_7

ОСОБА_8