Провадження № 2/537/599/2017
Справа № 537/1339/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Чернявській А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб і зняття з нього арешту, -
16 травня 2014 року між позивачем, ОСОБА_1, та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу вказаного вище автомобіля, який за згодою сторін було оформлено у вигляді довіреності. На підтвердження цього договору купівлі-продажу ОСОБА_4 надав розписку про продаж ним автомобіля ОСОБА_1 за 40 000 грн.
За вказаних обставин позивач і вимушений звернутись до суду з метою захисту його порушеного майнового права на автомобіль.
Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Окрім того, додатково просив стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати на публікацію оголошення в пресі.
Відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Представник третьої особи, Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки.
Згідно зі статтею 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та представника третьої особи на підставі пояснень позивача та наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Згідно зі статтею 60 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо придбання зазначеного вище автомобіля ОСОБА_4
Так, з розписки, складеної ОСОБА_3 30 вересня 2008 року вбачається, що він отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 38 000 грн. за продаж автомобіля ЗАЗ-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, та передав ОСОБА_4 зазначений автомобіль.
З розписки, складеної ОСОБА_4 16 травня 2014 року вбачається, що він отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 40 000 грн. за продаж автомобіля ЗАЗ-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, на підставі довіреності.
Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як встановлено статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як вбачається з матеріалів справи, на вказаний вище автомобіль накладено обтяження у вигляді арешту.
Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №53 від 04 липня 2016 року було тимчасово затримано транспортний засіб ЗАЗ-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1, на підставі постанови Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ про розшук.
Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно із частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, існування накладеного арешту на майно, що належить позивачу на праві власності, перешкоджає його законному праву володіти, користуватися та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, а існування обтяження обмежує права власника у здійсненні ним вказаних прав, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині зняття обтяження зі спірного автомобіля, у звязку із чим вони підлягають задоволенню.
Оскільки статтею 88 Цивільно-процесуального Кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача судовий збір в розмірі по 427 грн. 00 коп. з кожного, який було сплачено останнім при подачі позову до суду, та витрати, понесені позивачем на публікацію оголошення в пресі в розмірі по 210 грн. 00 коп. з кожного.
Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214, 215, 224, 226 Цивільно-процесуального кодексу України, статтями 16, 317, 319, 321, 328, 391 Цивільного кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на транспортний засіб і зняття з нього арешту задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені останнім на сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі по 427 грн. 00 коп. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені останнім на оплату публікації оголошення в пресі в розмірі по 210 грн. 00 коп. з кожного.
Відповідачами може бути подано заяву про перегляд заочного рішення на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя : Д.О. Зоріна