Справа № 639/2242/17
Провадження № 2/639/1305/2017
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В. за участю секретаря - Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просив суд визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинку АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником 23/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1

В зазначеній частині будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 фактично в спірному будинку ніколи не проживав, його реєстрація носить формальний характер, а позивач змушений сплачувати комунальні послуги, які нараховуються в тому числі й на відповідача, внаслідок чого зазнає матеріальних збитків.

У зв'язку з викладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і позивач по справі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування частини домоволодіння від 12.12.2006 року на праві приватної власності належить 23/100 частини домоволодіння за АДРЕСА_1

Згідно Форми Б в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 5)

Як пояснив суду позивач, відповідач в житловому будинку дійсно зареєстрований, але ніколи в ньому не проживав. Причиною реєстрації відповідача в спірному будинку було те, що останньому необхідно було влаштуватися на роботу, а для цього необхідна була реєстрація, яку ОСОБА_2 не мав. Отже реєстрація відповідача в спірному будинку є формальною. Але вона значно порушує права позивача, як власника будинку.

Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивач вважає, що факт реєстрації відповідача, у належному йому будинку, порушує його права, як власника, оскільки він змушений сплачувати рахунки відповідача за надані комунальні послуги, що є порушенням його прав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Також, враховуючи ту обставину, що відповідач за місцем реєстрації тривалий час не проживає, позивач вважає його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У пункті 33 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння).

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є дії (бездіяльність) відповідача, не пов'язані з позбавленням володіння, якими порушується право власності власника житла.

Актом Ділянки №8 Комітету району в місті жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова №80 від 07.04.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 не проживає з вересня 2015 року. (а.с. 6)

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, які пояснили, що вони знайомі, як з ОСОБА_1, так і з ОСОБА_2 Свідки підтвердили суду факт того, що ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 ніколи не проживав, його реєстрація за вказаною адресою носила формальний характер. Тривалий час вони його не бачили.

Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 відсутній за місцем своєї реєстрації, по АДРЕСА_1 його реєстрація за вказаною адресою носить формальний характер, та порушує права власника ОСОБА_1

Відтак, суд погоджується з доводами позивача, та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, ст.ст. 11, 317, 319,321, 328, 334, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович