Справа № 307/742/17
Провадження № 2/307/730/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2017 року . Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Клим В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором купівлі-продажу. В позовній заяві зазначив, що 18 березня 2014 року він разом зі своїм сином ОСОБА_3 в смт. Дубове на території Закарпатського вертолітного обєднання, де знаходиться пилорама ОСОБА_2, зустрілись з відповідачем ОСОБА_2 При зустрічі також був присутній водій ТОВ «Логістична компанія «Континент» ОСОБА_4, який на той час завершив завантаження автомобіля на території пилорами. В ході зустрічі ОСОБА_2 пообіцяв йому протягом двох тижнів виготовити тридцять метрів кубічних пиломатеріалів заготовок для піддонів, вартістю 1000 гривень за один метр кубічний, але за умови часткової передплати йому за продукцію суми коштів не менше 20000 гривень. Під час цієї ж зустрічі, ним було надано відповідачу ОСОБА_2 в якості передплати за пиломатеріали кошти в сумі 400 доларів США, а решту коштів він мав передати йому протягом двох тижнів. 26 березня 2014 року ОСОБА_2 зателефонував його синові ОСОБА_3, який на той час перебував в м. Києві та повідомив про необхідність передачі йому решти суми не менше 15000 гривень. Кошти потрібно було надати його знайомому ОСОБА_5 для наступної передачі ОСОБА_2 Цього ж дня, близько 15 години, він зустрівся з даним громадянином ОСОБА_6 біля приміщення «Комінвестбанк» по вул. Незалежності (Леніна) в м. Тячів, де йому було передано 15000 гривень для передачі ОСОБА_2 В подальшому ОСОБА_5 кошти були передані ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_2 просив від нього додаткові кошти під різним мотивуванням, але на такі його прохання отримував відмови з його сторони, оскільки відповідач не передав йому пиломатеріали, за які ним вже було отримано кошти. Протягом березня 2014 року лютого 2015 року ОСОБА_2 не надав йому пиломатеріали та передплачені йому кошти не повернув, зустрічей з ним та його сином уникав, на телефонні дзвінки не відповідав. Ним було вжито заходів для зустрічі з ОСОБА_2, він неодноразово прибував за місцем проживання ОСОБА_2, але з ним зустрітись так і не вдалось. Зокрема, в липні 2014 року, він, з метою зустрічі з ОСОБА_2, прибув за місцем його проживання в с .Ганичі, вул. І. Франка, але його вдома не було. Він пояснив мету візиту його дружині, на що вона повідомила, що обовязково повідомить про його приїзд чоловікові і вплине на нього, щоб він повернув йому кошти, але до жодних результатів це не призвело. 17 січня 2015 року він зі своїм сином ОСОБА_3 здійснив чергову спробу зустрітися з ОСОБА_2 та прибули за місцем його проживання, але ОСОБА_2 вдома не було. До них вийшла жінка, яка представилась матірю ОСОБА_2, і повідомила, що її сина на той час не було вдома і він поїхав в смт.Усть-Чорна у справах. Також сказала, що їй відомо про борг сина перед ним і він обовязково його поверне. Згодом, в телефонній розмові, вона повідомила, що такий борг існує і він його поверне. ОСОБА_2 після цього ОСОБА_2 продовжив уникати зустрічі з ним та не відповідав на дзвінки, що свідчить про відсутність намірів повертати йому кошти. Таким чином, ОСОБА_2 не повернув йому грошові кошти в сумі 15000 гривень та 400 доларів США. З метою притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності та забезпечення захисту і поновлення своїх прав він в лютому 2015 року звертався до Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області з відповідною заявою про злочин, за якою 19.02.2015 року було відкрито кримінальне провадження №0000285 за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 190 КК України. В ході досудового слідства було встановлено факти одержання ОСОБА_2 протягом березня 2014 року грошових коштів від ОСОБА_1 в сумі 400 доларів США та 15000 гривень, при цьому відповідач сам визнає отримання вказаних коштів. Також , позивач зазначив, що відповідач на підставі ст.625 ЦК України повинен заплатити йому 3% річних у звязку з простроченням повернення суми 15000 гривень, що становить 1328 гривень, а також інфляційні втрати від суми боргу 15000 гривень в розмірі 14895,56 гривень. А тому борг відповідача перед ним складає 41985,28 гривень, з яких 25761,72 гривень (400 доларів США, що по курсу НБУ становить 10761,72 гривень, + 15000 гривень) основний борг, 14895,56 гривень інфляційне збільшення боргу, вираженого в національній валюті, 1328 гривень - 3% річних у звязку з простроченням повернення суми боргу.

Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу в сумі 41985,28 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 18 березня 2014 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали між собою договір купівлі-продажу 30 метрів кубічних пиломатеріалів заготовок для піддонів, вартістю 1000 гривень за один метр кубічний, та на умовах попередньої оплати ОСОБА_1 надав відповідачу ОСОБА_2 18 березня 2014 року грошові кошти в сумі 400 доларів США, що по курсу НБУ становить 10761,72 гривень, а 26 березня 2014 року надав ще кошти в сумі 15000 гривень, всього було передано коштів 25761,72 гривень.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 як попередньої оплати частини грошових коштів в сумі 400 доларів США та 15000 гривень від позивача ОСОБА_1 за продаж 30 метрів кубічних пиломатеріалів заготовок для піддонів, підтвердив і сам відповідач ОСОБА_2 в ході його допиту в якості свідка згідно протоколу допиту від 13 травня 2015 року (а.с.19-23).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що на початку березня 2014 року він зі своїм батьком ОСОБА_1 дізналися, що відповідач ОСОБА_2 в смт. Дубове виготовляє піддони по ціні 1000 гривень за один метр кубічний продукції Всього ОСОБА_1 потрібно було придбати 40 метрів кубічних продукції на суму 40000 гривень. 18 березня 2014 року він був присутній на території пилорами в смт. Дубове, коли позивач ОСОБА_1 уклав з відповідачем ОСОБА_2 договір купівлі-продажу щодо купівлі ним у відповідача заготовок для піддонів. При ньому ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 400 доларів США як попередню оплату за продукцію. Коли він перебував в Києві, відповідач ОСОБА_2 йому зателефонував та попросив, щоб його батько ОСОБА_1 передав через знайомого ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 15000 гривень як часткову оплату за продукцію, що ОСОБА_1 і зробив. Наскільки йому відомо ці кошти в подальшому були передані ОСОБА_2, але він продукцію не передав, постійно відкладаючи її передання.

Відповідно до ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч.1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За змістом ст.657 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

В ч.2 ст.530 ЦК України зазначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що в порушення умов договору купівлі-продажу від 18.03.2014 року відповідач ОСОБА_2, отримавши від позивача ОСОБА_1 як попередню оплату за продані заготовки для піддонів грошові кошти в сумі 400 доларів США та 15000 гривень, зазначені заготовки позивачу після його неодноразових звернень не передав, внаслідок чого зобовязання по договору купівлі-продажу не виконав, при цьому відмовляється повернути позивачу отримані від нього грошові кошти як попередню оплату за продукцію, у звязку з чим заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 15 березня 2017 року складає 41551,17 гривень, з яких 25761,72 гривень (400 доларів США, що по курсу НБУ становить 10761,72 гривень, + 15000 гривень) основний борг, 14461,45 гривень інфляційне збільшення боргу, вираженого в національній валюті, 1328 гривень - 3% річних у звязку з простроченням повернення суми боргу).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов в межах заявлених позовних вимог слід задовольнити частково і стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 41551,17 гривень заборгованості за договором купівлі-продажу, а в решті позову відмовити.

Судові витрати в частині сплаченого судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 530, 625, 638, 639, 657, 662, 663, 665, 693 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 41551 (сорок одну тисячу пятсот пятдесят одну) гривню 17 копійок заборгованості за договором купівлі-продажу.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й: ОСОБА_7