Справа № 2-4883/11
Провадження № 4-с/487/48/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2017 року Заводського районного суду м. Миколаєва в складі: головуючого судді Щербини С.В., при секретарі Єлишевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства Родовід Банк» про визнання дій старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області незаконними та скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ Родовід Банк» звернулось до суду зі скаргою про визнання дій старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 по виконавчому провадженню №36875022 і № 36874861 при винесенні постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві незаконними та скасування постанов віл 22.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В скарзі зазначили, що на виконанні Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області старшого державного виконавця Квичак Т.Є. перебувало виконавче провадження що стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 103425,32 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1034,25 грн., були відкриті виконавчі провадження. Проте, постановами державного виконавця від 22.03.2017 року виконавчі документи були повернути стягувачу, у звязку з тим, що 29.10.2015 року постановою державного виконавця було оголошено у розшук транспортній засіб, який належить боржнику та станом на 27.03.2017 року транспортній засіб органами внутрішніх справ не розшуканий. Вважають, що державним виконавцем Квичак Т.Є. у виконавчих провадженнях провадженню №36875022 і № 36874861 були порушені вимоги ст.ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процес виконання виконавчого провадження, ним не здійснені усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та державний виконавець недбало поставився до своїх прямих обовязків, які покладені на нього державою, що призвело до порушення прав стягувача.

В судове засідання представник скаржника не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, вимоги скарги підтримав, просив про їх задоволення.

В судове засідання старший державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду письмові заперечення, в яких просив в задоволенні скарги відмовити посилаючись на те, що у відділі перебуває зведене виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 У звязку з невиконанням боржником у добровільному порядку рішення суду, державним виконавцем було винесено постанову про арешт усього майна боржника та оголошено заборона на його відчуження, обтяження зареєстровані у відповідних реєстрах. За адресою вказаною у виконавчому документі (м. Миколаїв. АДРЕСА_1), було встановлено, що боржник не проживає, його майно відсутнє. Відповідно до довідки АДР УМВС в Миколаївській області боржник вибув за адресою: АДРЕСА_2, але місце реєстрації у боржника відсутнє. У звязку з неявкою боржника до відділу до Заводського ВП ГУНП направлена постанова про привід боржника. Було встановлено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб автомобіль Chevrolet Aveo, 2006 року випуску та 29.10.2015 року вказаний автомобіль оголошено у розшук. Також боржнику на праві власної належить АДРЕСА_3, яка є предметом іпотеки за договором іпотеки №3756 від 23.06.2008 року, але відповідно до п.1 ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» звернення стягнення на вищевказану квартиру неможливо. Згідно довідок ДФС України у боржника відсутні номери рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах, не отримує пенсії чи інших доходів у Пенсійному фонді України. Крім того, на запит державного виконавця 20.03.2017 року було отримано відповідь, що транспортний засіб автомобіль Chevrolet Aveo, 2006 року випуску міститься в підсистемі «НАІС» МВС України, але інформація щодо виявлення поліцією відсутня, тобто транспортний засіб не розшукуваний протягом року з дня оголошення розшуку, що є самостійною та достатньою підставою для повернення виконавчого документа, відповідно до п. 7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання.

Як встановлено судом, заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2012 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 103425,32 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1034,25 грн. Рішення суду набрало законної сили.

За заявою стягувача, судом 23.04.2012 року видано два виконавчих листа, які передані стягувачем до виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Постановами державного виконавця від 11.03.2013 року відкрити виконавчі провадження.

Доказів направлення постанов про відкриття виконавчого провадження боржнику відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», що діяла на момент відкриття провадження суду не надано.

Рішення суду до теперішнього часу не виконано.

Згідно довідок ДФС України, наданих на запити державного виконавця, у боржника відсутні номери рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах, та він не отримує пенсії чи інших доходів у Пенсійному фонді України.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів виконавчого провадження, місцем реєстрації (проживання) боржника ОСОБА_2 у виконавчих листах зазначено АДРЕСА_4.

Проте, згідно акту державного виконавця від 04.04.2013 року, виходом державного виконавця за місцем проживання боржника за адресою: м. Миколаїв. АДРЕСА_1, було встановлено, боржник за вказаною адресою не проживає.

Згідно довідки АДР УМВС в Миколаївській області від 18.02.2013 року, боржник вибув з адреси: м. Миколаїв. АДРЕСА_1 за адресою: АДРЕСА_2, місце реєстрації відсутнє.

23.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про здійснення приводу ОСОБА_2 до Заводського ВДВС, виконання якої доручено працівникам Заводського РВ ММУ УМВС в Миколаївській області, доказів виконання постанови суду не надано, рапорти відсутні.

Вказані обставини, а саме відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи ОСОБА_2 є підставами, для звернення державного виконавця з поданням до суду про розшук боржника, відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», що діяла на момент 23.04.2014 року,

Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст.. 36 Закону України «Про виконавче провадження», що набрав чинности 05.10.106 року, в саме: у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Проте, державний виконавець з поданням про розшук боржника не звертався.

Крім того, державним виконавцем було встановлено, що за боржником зареєстрований транспортний засіб - автомобіль Chevrolet Aveo, 2006 року випуску та боржнику на праві власної належить АДРЕСА_3, яка є предметом іпотеки за договором іпотеки №3756 від 23.06.2008 року.

Постановою державного виконавця від 29.10.2015 року, на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» чинного на момент винесення постанови, автомобіль боржника - Chevrolet Aveo, 2006 року випуску оголошено у розшук.

Звернути стягнення на АДРЕСА_3, у державного виконавця не було можливості, виходячи з вимог п.1 ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На запит державного виконавця, 20.03.2017 року було отримано відповідь з Управління інформаційної підтримки та координації поліції, що транспортний засіб - автомобіль Chevrolet Aveo, 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 міститься в підсистемі «НАІС» МВС України, але інформація щодо виявлення поліцією відсутня, тобто транспортний засіб не розшукуваний протягом року з дня оголошення розшуку.

Згідно п. 7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Постановами старшого державного виконавця Квичак Т.Є. від 22.03.2017 року було повернуто виконавчі документи стягувачу, відповідно до п. 7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», посилаючись на те, що транспортний засіб боржника - автомобіль Chevrolet Aveo, 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 органами внутрішніх справ не розшуканий.

Таким чином, виходячи з того, що у боржника відсутні будь-які джерела доходу, наявність у власності нерухомості іпотечного майна, на яке не можливо звернутися стягнення, місце проживання або перебування відсутні, боржник ніде не зареєстрований, в розшук боржника не було оголошено, проте, транспортний засіб - автомобіль Chevrolet Aveo, 2006 року випуску д/н НОМЕР_1 перебуває у розшуку з 29.10.2015 року, але не розшукуваний протягом року з дня оголошення розшуку, тому відповідно до вимог ст.. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця існували підстави для повернення виконавчого документу стягувачу та його дії при винесенні постанов від 22.03.2017 року про повернення виконавчого документу стягувану є законними, у звязку з чим вказані постанови від 22.03.2017 року скасуванню не підлягають.

При цьому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що скарга ПАТ Родовід Банк» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Родовід Банк» про визнання дій старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області незаконними та скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві відмовити.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів з дня її оголошення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва, в строк і порядок, встановлений ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина