Справа № 456/531/15-ц
Провадження № 6/456/63/2017
УХВАЛА

іменем України

10 липня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Янко Б. Я. ,

секретаря Стасів О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 28.07.2016 року по справі № 456/1290/14-ц, -

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою в якій просить відстрочити рішення Апеляційного суду Львівської області від 28.07.2016 року по справі № 456/1290/14-ц до 04.04.2018 року.

В обгрунтування заявлених вимог представник відповідачів покликається на те, що на підставі вищенаведеного судового рішення від 28.07.2016 року було видано виконавчий лист та предявлено до примусового виконання. Посилається на те, що на даний час ОСОБА_2 перебуває в Чехії на реабілітаційному лікуванні після перенесеного загострення ішемічної хвороби головного мозку. Єдиною нерухомістю, яка належить їм на праві власності є житловий будинок в якому вони проживають, іншого майна, за рахунок якого можна було б погасити заборгованість не має, а тому вони змушені були звернутись до суду із даною заявою.

В судове засідання представник відповідачів ОСОБА_3 та відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чимом були повідомлені про час та місце слухання справи.

Представник ПАТ «ВіЕсБанк» в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Вивчивши заяву та з'ясувавши позицію відповідачів, викладену у заяві, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконання або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 28.07.2016 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01.03.2016 року скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕсБанк» заборгованість в розмірі 3 293 622, 33 гривень та судовий збір.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють обєктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Підстави для відстрочки виконання рішення повинні бути чітко встановлені та підтверджені відповідними доказами.

Представником відповідачів в заяві зазначено, що ОСОБА_2 перебуває в Чехії на реабілітаційному лікуванні після перенесеного загострення ішемічної хвороби головного мозку; єдиною нерухомістю, яка належить їм на праві власності є житловий будинок в якому вони проживають, іншого майна, за рахунок якого можна було б погасити заборгованість не має, а тому в якості доказової бази представником відповідачів до матеріалів заяви додано виписку з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 з якої вбачається, що такий перебував на стаціонарному лікуванні з 08.12.2016 року по 16.12.2016 року в реабілітаційному відділенні та з 27.12.2016 року по 09.02.2017 року.

Крім того, з вищенаведених виписок ОСОБА_2 після проведеної реабілітації вбачається, що останній самостійно пересувається, є самодостатнім, у нього покращене загальне самопочуття.

Таким чином, суд з критикою ставиться до твердження представника відповідачів про те, що ОСОБА_2 на даний час перебуває на реабілітації, оскільки це спростовується вищенаведеними виписками з лікарні з яких вбачається, що останній проходив реабілітацію наприкінці 2016 року та на початку 2017 року.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що вказані заявником обставини не дають підстав для застосування судом відстрочки виконання рішення в порядку ст.373 ЦПК України, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 28.07.2016 року по справі № 456/1290/14-ц відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_4