АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/3634/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/1250/К/17 суддя Чайкін І.Б.
Категорія - 27 ( І ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Борщ А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, від імені та в інтересах яких діє адвокат ОСОБА_4, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль», третя особа ОСОБА_2, про визнання припиненим договору поруки.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_5 Аваль»(надалі ПАТ «ОСОБА_5 Аваль») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначило, що 02.04.2008 року між ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», та ОСОБА_2 укладена Генеральна кредитна угода №S014/03-03/186, в рамках якої між ними було укладено Кредитний договір №S014/03-03/186 від 14.04.2008 року, за умовами якого було надано ОСОБА_2 кредитні кошти з загальним розміром позичкової заборгованості у сумі 144 000,00 доларів США строк на 120 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 13,25 річних. У звязку з погіршенням платежеспроможності ОСОБА_2, між сторонами було укладено Додаткові угоди від 14.04.2010 року та від 18.11.2013 року про реструктуризацію заборгованості та складено нові графіки погашення кредиту та процентів.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за вищевказаним кредитним договором, між ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №014/03-03/168/2 від 14.04.2008 року, зміни до якого внесено Додатковою угодою від 18.11.2013 року.

Позичальник не виконує належним чином взятих на себе зобовязань, у звязку з чим утворилася заборгованість, яку позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути солідарно з відповідачів станом на 08.02.2016 року у розмірі 93 236,70 доларів США та судові витрати по справі.

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» про визнання припиненим договору поруки, посилаючись на те, що 18.03.2009 року між ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», та ОСОБА_2 було узгоджено внесення змін до кредитного договору №S014/03-03/186 від 14.04.2008 року, які призвели до збільшення обсягу фінансових зобовязань.

Посилаючись на те, що зазначені зміни не були узгоджені із ним, як з поручителем, просив суд: визнати припиненим з 18.03.2009 року договір поруки №014/03-03/168/2 від 14.04.2008 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2017 року позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» заборгованість за кредитним договором № S 014/03-03/186 від 14.04.2008 року у сумі 83 452,39 дол. США, що, станом на момент розрахунку, складає еквівалент 2 162501,29 гривні по курсу НБУ.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» пеню на заборгованість за кредитним договором № S 014/03-03/186 від 14.04.2008 року, а саме: пеню за тілом кредиту в сумі 171 574, 86 гривень, пеню за відсотками у сумі 81 965,91 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» судовий збір в сумі 3654,00 грн., по 1827,00 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, від імені та в інтересах яких діє представник адвокат ОСОБА_4, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» та задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначили, що ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» не надав суду належних та допустимих доказів виконання ним кредитного договору та видачі позичальнику кредитних коштів у розмірі 144 000,00 доларів США, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог та не було враховано судом першої інстанції. Також, зазначають, що строк виконання основного зобовязання за кредитним договором не настав, адже, згідно п. 13 Генеральної кредитної угоди від 02.04.2008 року, строк її дії становить 120 місяців, а, згідно Кредитного договору №S014/03-03/186 від 14.04.2008 року, визначено дату остаточного повернення кредиту 20.03.2018 року. При цьому, зазначають, що матеріали справи не містять доказів погодження між кредитором та позичальником Графіку повернення кредиту та сплати процентів, а тому строк виконання зобовязання встановлено 20.03.2018 року і звернення ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» з позовом до суду у травні 2015 року було передчасним, адже у ОСОБА_2 не виникло обовязку з погашення заборгованості за кредитом.

Також зазначають, що 18.03.2009 року ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_2, без згоди поручителя, внесли зміни до Додатку №1 до Кредитного договору, що призвело до збільшення загальної суми коштів, які підлягають поверненню, до 239 271,74 дол.США, та тягне за собою припинення поруки. При цьому, вважають, що укладення 18.11.2013 року між ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_3 Додаткової угоди до договору поруки не має правового значення, оскільки, правовідносини поруки були припинені та законодавчо не передбачено можливості внесення змін до припиненого правовідношення.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи (а.с. 180-183), в судове засідання не з'явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано в суді апеляційної інстанції, що 02 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариство «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», та ОСОБА_2 було укладено Генеральну кредитну угоду № S 014/03-03/168, в рамках якої укладений Кредитний договір № S 014/03-03/186 від 14.04.2008 року, предметом якої є надання кредитних коштів ОСОБА_2 у сумі 144 000,00 дол. США строком на 120 місяців під 13,25% річних (а.с.6-14).

14.04.2010 року та 18.11.2013 року проведено реструктуризації кредитної заборгованості за кредитним договором, складено нові графіки погашення кредитів та спати процентів (а.с.18-25).

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за Кредитним договором № S 014/03-03/186 від 14.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариство «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № S 014/03-03/168/2 від 14 квітня 2008 року, згідно якого Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням ОСОБА_2 ( а.с. 26-31).

14.04.2010 року ОСОБА_6JI. надав згоду на зміну умов кредитного договору № S 014/03-03/186 від 14.04.2008 року (погодив зміну графіка погашення кредиту та процентів, які відбулися у 18.03.2009 pоку, оскільки погоджений 14.04.2010 року новий графік погашення кредиту та процентів вже включав в себе проведенні зміни в графіку у 2009 році).

18.11.2013 року між Відкритим акціонерним товариство «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», та ОСОБА_3, було укладено Додаткову угоду № 014/03-03/168/2/1 до Договору поруки № S № 014/03-03/168/2 від 14.04.2008 року, якою договір поруки № S014/03-03/168/2 від 14.04.2008 року був викладений в новій редакції.

Внаслідок невиконання відповідачами договірних зобовязань за кредитним договором та договором поруки, утворилася заборгованість, яка, станом на 08.02.2016 року, складає 83 452, 39 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 2 162 501,29 гривень), а також пеня за тілом кредиту в розмірі 171 574,86 гривень та пеня за відсотками в розмірі 81 965,91 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» та відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції вірно виходив з того, що, відповідно до ст. 554 ЦК України й умов вищезазначених договорів у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, та, оскільки підстав для припинення поруки у звязку із збільшенням відповідальності позичальника без згоди поручителя не встановлено, а Банком підтверджено належними доказами (договір про надання кредиту, розрахунок заборгованості) розмір заборгованості, наявні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів в солідарному порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Положеннями статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зважаючи на неналежне виконання відповідачем ОСОБА_2, як боржником, та відповідачем ОСОБА_3, як поручителем, умов кредитного договору та договору поруки, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» та солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 83 452, 39 доларів США (що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 2 162 501,29 гривень), пені за тілом кредиту в розмірі 171 574,86 гривень та пені за відсотками в розмірі 81 965,91 гривень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначені суми розраховані згідно умов кредитного договору, укладеного між ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», та ОСОБА_2 та є правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що звернення ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» до суду з даним позовом є передчасним колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, п. 6.5. Генеральної кредитної угоди угоду № S 014/03-03/168 та п. 1.9. Кредитного договору № S 014/03-03/186 від 14.04.2008 року сторони погодились, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальникаом (ОСОБА_2Р.) своїх зобовязань за Кредитним договором. При цьому, виконання боргових зобовязань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання відповідної вимоги.

У звязку з порушенням боржником ОСОБА_2 виконання зобовязання за кредитним договором банк, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши на адресу боржника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3 у квітні 2015 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів (а.с. 33), яка отримана особисто поручителем ОСОБА_3 (а.с. 32).

Вимога ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» про дострокове виконання зобовязань за Кредитним договором залишилася невиконаною, а тому останній звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів погодження між кредитором та позичальником Графіку повернення кредиту та сплати процентів є надуманими та спростовуються матеріалами справи, а також висновками суду першої інстанції по їх оцінці.

При перевірці доводів апеляційної скарги щодо припинення поруки у звязку із збільшенням відповідальності позичальника без згоди поручителя, колегією суддів встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Порука - це спеціальний додатковий захід майнового характеру, який спрямований на забезпечення належного виконання основного зобовязання.

Зі змісту статті 553 ЦК України випливає, що обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Зі змісту ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст.555 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору, зобовязання сторін змінюються відповідно до змінених умов, що закріплено у ч.1 ст.653 ЦК України.

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення загального розміру наданих кредитних коштів та, відповідно, щомісячних платежів щодо повернення цих коштів, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Отже, припинення поруки на підставі ч.1 ст.559 ЦК України можливе лише у разі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, тобто в зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, будь яке збільшення зобовязання, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Аналогічну правову позицію щодо припинення поруки з підстав збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди висловив Верховний Суд України у постановах № 6-67цс11 від 19 грудня 2011 року, № 6-97цс13 від 25 вересня 2013 року, № 6-97цс13 від 25 вересня 2013 року, № 6-185цс14 від 17 грудня 2014 року, № 6-990цс15 від 27 січня 2016 року, за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2013 року між Відкритим акціонерним товариство «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», та ОСОБА_3, було укладено Додаткову угоду № 014/03-03/168/2/1 до Договору поруки № S № 014/03-03/168/2 від 14.04.2008 року, якою договір поруки № S014/03-03/168/2 від 14.04.2008 року був викладений в новій редакції, за умовами якого останній відповідає перед Банком за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, передбачених кредитним з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №014/03-03/186/2 від 18 листопада 2013 року (а.с. 22-25, 27-31), а тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про внесення змін до кредитного договору без погодження з поручителем.

Доводи апеляційної скарги про те, що порука припинилася у 2009 році колегією суддів відхиляються, оскільки, як зазначено вище, уклавши Додаткову угоду № 014/03-03/168/2/1 від 18 листопада 2013 року до Договору поруки № S № 014/03-03/168/2 від 14.04.2008 року ОСОБА_3 погодився відповідати за всіма зобовязаннями ОСОБА_3 за Генеральною кредитною угодою № S 014/03-03/168 та Кредитним договором № S 014/03-03/186 від 14.04.2008 року (а.с. 27-31).

Крім того, 14 квітня 2010 року ОСОБА_3 звертався до ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» із заявами про надання згоди на збільшення розміру зобовязань ОСОБА_2 за Кредитним довором № S 014/03-03/186 від 14.04.2008 року та підтвердив свою згоду з умовами цього Договору з урахуванням внесених змін (а.с. 103, 104), не висуваючи жодних претензій щодо узгодження ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_2 нового графіка погашення заборгованості у 2009 році.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводиапеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами тафактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами, а інші доводи апеляційної скарги доводів суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суду вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, від імені та в інтересах яких діє адвокат ОСОБА_4, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2017 року - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: