Справа № 452/1589/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" липня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого - судді Кравціва В.І., розглянувши у порядку ч. 2 ст. 158 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України (за відсутності осіб, які беруть участь у справі та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 подала до суду заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа - архівної довідки, виданої 27 серпня 2015 року Державним архівом Львівської області про склад родини, та встановлення факту примусового переселення в 1946 році із с. Лупків Лісківського повіту, ОСОБА_3 у Тернопільську область ОСОБА_2, котрий помер 31 жовтня 1984 року.

У обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що вона звернулася до консула ОСОБА_3 у м. Львові з проханням видати їй візу для поїздки в ОСОБА_3 на тій підставі, що її дідо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із членами своєї сімї, а саме: матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сестрою ОСОБА_5 народилися і проживали на території ОСОБА_3 до 1946 року і в цьому ж році були примусово переселені на територію України, однак, у видачі візи їй було відмовлено по тій причині, що в архівній довідці рік народження діда ОСОБА_2 помилково записаний 1926, хоча насправді дід народився у 1924 році, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.

Установлення факту належності ОСОБА_2 архівної довідки про переселення має для неї, заявника, юридичне значення, оскільки урядом ОСОБА_3 надаються окремі пільги та гарантії для одержання закордонних віз для осіб, які були насильно переселені з території ОСОБА_3 в Україну у післявоєнний період та іншим членам сімї, однак помилка у документах позбавляє її, заявника та членів сімї, скористатися цим правом.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених вимог.

Представник заінтересованої особи державного архіву Львівської області, яка була належним чином повідомлена про розгляд справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив і тому на підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України вважається, що не зявилися в судове засідання без поважних причин, у звязку з чим суд постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних у ній доказів.

Суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2, що видно із свідоцтва про народження і паспорта громадянина України заявника та свідоцтва про народження і паспорта громадянина України - її батька ОСОБА_6 (а.с.5,6).

Із свідоцтва про смерть відомо, що ОСОБА_2 помер 31 жовтня 1984 року (а.с. 4).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 вбачається, що він народився 26 грудня 1924 року у с. Лупків Лісківського району ОСОБА_3, його батьками записані ОСОБА_7 і ОСОБА_4 (а.с. 8).

Згідно архівної довідки № М-17790 від 27.08.2015 родина у складі: голови родини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, члени родини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, у 1946 році були переселені із с. Лупків Лісківського повіту Жешівського воєводства (ОСОБА_3) до Тернопільської області у звязку з Угодою від 9 вересня 1944 року між УРСР і Польщею (а.с. 7).

Отже, наведеними доказами достовірно доведено той факт, що ОСОБА_2 народився у 1924 році, сімя котрого у 1946 році була переселена до УРСР, але у вказаній архівній довідці рік його народження помилково записано 1926, так як узгоджуються дані про його місце народження та місце, а також склад сім»ї.

Установлення факту належності правовстановлюючого документу та факту переселення має юридичне значення, так як дає підстави ОСОБА_1 вирішити питання щодо спрощеного порядку вїзду до ОСОБА_3 і законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Установити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, котрий помер 31 жовтня 1984 року, правовстановлюючого документа, а саме, архівної довідки № М-17790, виданої 27 серпня 2015 року Державним архівом Львівської області про склад родини у кількості чотирьох осіб, котрі у 1946 році були переселені із с. Лупків Лісківського повіту Жешівського воєводства ОСОБА_3 до Тернопільської області, у якій рік його народження записано 1926.

Установити факт переселення у 1946 році із с. Лупків Жешівського повіту Жешівського воєводства ОСОБА_3 до Тернопільської області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя