Провадження №2/485/389/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 липня 2017 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

06 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та права власності на нерухоме майно. У заяві зазначив, що 14 квітня 1999 року у Снігурівській філії Південної товарної біржі з відповідачем уклав договір купівлі-продажу житлового будинку №35 по вул.Інгулецька в м.Снігурівка Миколаївської області, з наступною реєстрацією торгового біржового контракту у Снігурівському МБТІ 18 квітня 1999 року. Натепер, позивач обмежений у реалізації прав власника, оскільки угода не посвідчена нотаріально. Посилаючись на викладене, просив про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Пояснив, що у 1999 році уклав з ОСОБА_2 угоду купівлі-продажу жилого будинку №35 по вул.Інгулецька в м.Снігурівка Миколаївської області, яку, за ініціативою відповідача, посвідчили у Снігурівському представництві товарної біржи "Смарагд-Південь". Вартість будинку він сплатив і користується об"єктом нерухомості постійно, у 2002 році приватизував присадибну земельну ділянку. Відповідач від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухиляється.

Відповідач за належності повідомлення його про місце та час судового розгляду (судовий виклик вручено за місцем проживання 12 липня 2017 року) до суду не з"явився, про причини нявки не сповістив і заяви про відкладення розгляду не надав. За згоди позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи у порядку глави 8 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

14 квітня 1999 року між ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець) на товарній біржі "Смарагд Південь" було заключено контракт №084-п купівлі-продажу житлового будинку №35 по вул.Інгулецька в м.Снігурівка Миколаївської області, за інвентаризаційною вартістю у 4375грн. (а.с.4). 18 квітня 1999 року, вказаний біржовий контракт було зареєстровано в Снігурівському МБТІ, про що суду представлено реєстраційне посвідчення, номер у реєстровій книзі - 1а - 275 (а.с.5).

За технічним паспортом, станом на 19 червня 2017 року, садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул.Інгулецька,35 в м.Снігурівка Миколаївської області складається з житлового будинку з верандою, воріт, забору, крану. Згідно довідки начальника КП ММБТІ від 19 червня 2017 року №144, вартість житлового будинку з будівлями та спорудами становить 42194грн. (а.с.6-9).

Відповідно до ст.153 ЦК УРСР договір вважається укладеним коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Позивач ствердив, що зі свого боку виконав умови договору купівлі-продажу, тоді як відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди. Суду представлено направлену позивачем та отриману відповідачем письмову пропозицію про посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку нотаріально, яку останній залишив без задоволення. При цьому, позивач підтвердив державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-МК №029286, що з 2002 року він являється власником присадибної земельної ділянки по вул.Інгулецька,35 в м.Снігурівка Миколаївської області.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

На підставі викладеного, суд приходить висновку про обґрунтованість заявлених вимог за наявності письмового підтвердження укладання сторонами договору купівлі-продажу житлового будинку, який хоча і не посвідчено нотаріально, але виконано сторонами, за ухилення продавця від нотаріального посвідчення угоди.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст.209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вулиця Інгулецька,35 в м.Снігурівка Миколаївської області, укладений 14 квітня 1999 року відповідно до біржового контракту №084-п у Снігурівському представництві товарної біржі "Смарагд-Південь" між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами згідно даних технічного паспорта, розташований за адресою: вулиця Інгулецька,35 в м.Снігурівка Миколаївської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем на ім'я Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після проголошення судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що йог оухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом десяти днів після отримання копії судового рішення.

Суддя