Справа № 510/966/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18.07.17 р. м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Сорокін К.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті батька ОСОБА_3, 28.02.1999 р. та матері ОСОБА_4, 08.09.2014 р., у вигляді 2/3 частини житлового будинку № 135 по вул.. Вознесенська в м. Рені Одеської області.

Відповідно до п.п 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити : виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У своїй позовній заяві позивачка вказує, що після смерті матері ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частини житлового будинку № 135 по вул.. Вознесенська в м. Рені Одеської області і за ній, як за спадкоємицею першої черги, може бути визнано право власності на це спадкове майно. Однак позивачка не вказала яким чином вона прийняла спадщину: шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України) або шляхом подання заяви про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України) із посиланням на докази, які підтверджують ці обставини.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно п.п. 15, 16 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» п.п. 1,2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятоюстатті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Позивачкою вказано ціну позову 64 000 грн., та відповідно сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Однак в матеріалах справи відсутній документ, з якого вбачалась вартість спадкового майна, у звязку з чим неможливо встановити точну суму судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, необхідно залишити без руху, надавши позивачці термін для усунення недоліків, а саме: надати суду документ про визначення вартості спірного майна (довідку КП «Ренійське БТІ» або висновок експерта про проведення оцінки) або звернутись до суду із відповідним клопотанням про витребування доказів в порядку ст. 137 ЦПК України з метою визначення вартості спадкового майна та розміру судового збору.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 пять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься не поданою і буде відіслана позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.В. Сорокін