РІШЕННЯ

іменем України

"05" вересня 2017 р. 145/962/17

2/145/601/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черемошненської сільської ради та ОСОБА_3 про визнання державного акту на право приватної власності на землю недійсним, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Головне управління Держгеокадастру України у Вінницькій області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що їй на підставі договору міни від 20.08.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Конотопської держнотконтори Сусліною В.Н. належить частка житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1

Рішенням 38 сесії 6 скликання Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 12.05.2015 року їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею - 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - орієнтовною площею - 0,35 га по АДРЕСА_1

В подальшому нею було замовлено, а землевпорядною організацією - ФОП ОСОБА_5 виготовлено відповідну технічну документацію із землеустрою на земельні ділянки. Однак при їх реєстрації в Державному земельному кадастрі з'ясувалося, що на зазначені земельні ділянки було видано державний акт на право приватної власності на землю від 27.12.1994 р. НОМЕР_1 на ім'я колишнього власника будинку - ОСОБА_6

Вона намагалася вирішити це питання в позасудовому порядку, зокрема шляхом укладення додатково договору щодо цих земельних ділянок зі спадкоємцем ОСОБА_6 - її сином ОСОБА_3, однак перешкодою для цього є наявність помилки в самому державному акті на право приватної власності на землю.

Так, в державному акті НОМЕР_1 від 27 грудня 1994 року зазначено, що його видано ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,61 га для ведення особистого підсобного господарства, при цьому на плані меж земельної ділянки відображено дві земельні ділянки №1 та №2, місцезнаходження яких зазначено в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області.

Внести виправлення в державний акт немає можливості, оскільки згідно з п. 24 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю» затвердженої Наказом Держкомзему України від 15.04.1993р. № 28 (чинної на час видачі державного акту) будь-які вправлення в державних актах на право приватної власності на землю не допускалися.

Тому до неї разом із правом на житловий будинок перейшло і право на земельну ділянку, на якій він розташований. Проте наявність державного акта на землю на колишнього власника будинку з помилками у ньому, не дає їй можливості ані укласти додатково договір щодо цієї ділянки, ані завершити її приватизацію.

Просить визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданий Черемошненською сільською радою Тиврівського району Вінницької області 27 грудня 1994р. на ім'я ОСОБА_6, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача Черемошненської сільської ради та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, подали заяви відповідно до яких просять розглянути справу у їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Головне управління Держгеокадастру України у Вінницькій області, в судове засідання не з'явився, заяв про відкладення справи не надходило.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст. 30 ЗК України 1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходило у розмірах, передбачених ст. 67 даного кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою.

Судом встановлено, що позивачці на підставі договору міни від 20.08.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Конотопської держнотконтори Сусліною В.Н. (а.с.7) належить частка житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1

Рішенням 38 сесії 6 скликання Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 12.05.2015 року №361 (а.с.9) ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею - 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства - орієнтовною площею - 0,35 га по АДРЕСА_1.

На замовлення позивачки землевпорядною організацією ФОП ОСОБА_5 виготовлено відповідну технічну документацію із землеустрою на земельні ділянки. Однак при їх реєстрації в Державному земельному кадастрі з'ясувалося, що на зазначені земельні ділянки було видано державний акт на право приватної власності на землю від 27 грудня 1994 року НОМЕР_1 на ім'я колишнього власника будинку ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,61 га для ведення особистого підсобного господарства, при цьому на плані меж земельної ділянки відображено дві земельні ділянки №1 та №2, місцезнаходження яких зазначено в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області.

Однак цільове призначення земельної ділянки №2 ніяк не могло бути для ведення особистого підсобного господарства, оскільки на ній розташований житловий будинок з господарськими спорудами 1953-1960 років забудови, що стверджується технічним паспортом на житловий будинок та кадастровим планом земельної ділянки, виконаним ФОП ОСОБА_5

Підставою для видачі державного акта ОСОБА_6 у ньому зазначено рішення 14 сесії 21 скликання Черемошненської сільської ради від 31.03.1994 року, однак вказаним рішенням сільська рада усю земельну ділянку площею 0,61 га для ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_6 не передавала.

З тексту зазначеного рішення вбачається, що ОСОБА_6 було передано в приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,60 га по АДРЕСА_1, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0,35 га для ведення селянського господарства.

Суд вважає, що до позивачки разом із правом на житловий будинок перейшло і право на земельну ділянку, на якій він розташований, однак наявність державного акта на землю на колишнього власника будинку з помилками у ньому, не дає їй можливості ані укласти додатково договір щодо цієї ділянки, ані завершити її приватизацію.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.203, 377, 392 ЦК України, ст.ст.203, 152, 155 ЗК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року,

вирішив:

Позов задоволити.

Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданий Черемошненською сільською радою Тиврівського району Вінницької області 27 грудня 1994р. на ім'я ОСОБА_6, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2, визнати недійсним.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.