Справа №486/1007/16-ц 17.07.2017 17.07.2017 17.07.2017
Провадження №22-ц/784/1594/17
Справа № 486/1007/16-ц Головуючий 1 інстанції Волкова О.І.
Провадження № 22-ц/784/1594/17 Доповідач апеляційної інстанції Лисенко П.П.
У Х В А Л А

іменем України

17 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Галущенка О.І.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю :

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Кравченка А.М.,

представника третьої особи - Бондаренка Д.О.

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 червня 2017 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - профспілковий комітет Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі профспілкового комітету Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція", про порушення умов Колективного договору та чинного трудового законодавства, -

в с т а н о в и л а :

12 вересня 2016 року ОСОБА_2 пред'явила до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі за текстом ДП НАЕК «Енергоатом»), в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (далі ВП "Южно-Українська АЕС" зазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

З 1995 року вона працює у відокремленому підрозділі ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Южно-Українська АЕС» у структурному підрозділі загін відомчої воєнізованої охорони (далі ЗВВО). На зазначеному підприємстві діє колективний договір, зареєстрований управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації в м. Києві 23 лютого 2012 року за №91 (із змінами) і підписаний президентом ДП НАЕК «Енергоатом», як представником власника та головою профспілкового комітету, як представником трудового колективу компанії, який щорічно пролонговується з урахуванням пропозицій, що надходять від відокремлених підрозділів та адміністрації компанії.

На підставі пунктів 1.11 та 4.30 Колективного договору, Адміністрація зобов'язується забезпечувати в ДП НАЕК «Енергоатом» гласність умов праці, порядок виплати доплат, надбавок, положень про преміювання, виплат винагород, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, проте в порушення цих умов працівників не ознайомлюють із змінами.

У 2014 році ОСОБА_2 звернулася до Міністерства соціальної політики України з питанням щодо порушення умов укладення колективного договору та при проведені перевірки Державною інспекцією з питань праці викладених фактів було встановлено, що відповідно до Наказу № 126 від 10 лютого 2014 року «Про оплату праці» з 01 березня 2014 року на підприємстві введено в дію схеми посадових окладів і тарифних ставок працівників непромислового персоналу ДП НАЕК «Енергоатом», крім працівників воєнізованої охорони ВП АЕС. Цей наказ був підписаний після укладення представниками власника та профспілкового комітету Спільного рішення №1467 від 28 січня 2014 року.

Посилаючись на те, що останнім часом зміни і доповнення до діючого колективного договору вносяться без повідомлення структурних підрозділів ВП «Южно-Українська АЕС» та не повідомляють колектив компанії про роботу комісії з підготовки внесення змін та доповнень, якими було підвищено премії всьому персоналу крім воєнізованої охорони, що є порушенням ЗУ «Про колективні договори», просила визнати встановлення і виплату премії за результатами роботи за місяць у розмірі меншому ніж іншим працівникам ДП НАЕК «Енергоатом» порушенням умов колективного договору та зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй премію за результатами роботи за місяць у розмірах, встановлених для інших працівників підприємства ДП НАЕК «Енергоатом» починаючи з 01 березня 2014 року.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 червня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_2 подала на рішення апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і ухвалити нове рішення, про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

Скаргу обґрунтовувала невідповідністю висновків суду обставинам справи та положенням чинного трудового законодавства.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржене рішення суду 1 інстанції залишити без змін, оскільки суд постановив його з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому рішенні, районний суд виходив з того, що належних та допустимих доказів наявності заявлених позивачем порушень роботодавцем його трудових прав, у справі немає, а тому у заявленому позові слід відмовити.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області, в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, його висновки щодо них та результату вирішення справи вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Так, за Конституцією України, статтею 27 ЦПК України та пунктом 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній фізичній особі гарантовано судовий захист їх інтересів, який здійснюється в порядку цивільного судочинства.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 1, 3-4, 10-11, 303 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Такий розгляд проводиться, виходячи із загальних засад цивільного законодавства про: неприпустимість свавільного втручання держави у сферу особистого життя людини, її цивільного права та інтересу; справедливість; добросовісність та розумність.

В порядку цивільного судочинства регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна фізична особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ч. 2 ст. 16 ЦК України) і обраний позивачем.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Для цього, він розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судовий розгляд, яким цивільна справа вирішується по суті, закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до статей 10, 59, 60, 213 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при рівності прав щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 58 - 59, ч.3 ст. 61, 212 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

При цьому, згідно із статтею 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Оскаржене судове рішення у повній мірі відповідає виписаним вище вимогам, а тому є законним та обґрунтованим.

Відповідно до глави 7 ЦК України, юридична особа є самостійним господарюючим суб'єктом, який вирішує усі питання своєї життєдіяльності, виходячи з власної волі, задач та меж діяльності, визначених статутними документами, з дотриманням положень чинного законодавства.

За відсутності порушень норм чинного законодавства, Держава не може втручатися в господарську діяльність юридичної особи.

Це стосується і існуючих в юридичній особі питань оплати праці.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України - оплата праці на підприємствах враховує: форми i системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладiв, умови запровадження та розмiри надбавок, доплат, премiй, винагород та iнших заохочувальних, компенсацiйних i гарантiйних виплат встановлюються пiдприємствами, установами, органiзацiями самостiйно у колективному договорi з дотриманням норм i гарантiй, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регiональними) угодами.

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95, структура заробітної плати складає:

основну заробітну плату - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

додаткову заробітну плату - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

інші заохочувальні та компенсаційні виплати - до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Питання оплати праці є одним з головних розділів колективних договорів, які укладаються на підприємствах.

Згідно ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору поширюється на всіх працівників підприємства, установи, організації, незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом 1 інстанції, ОСОБА_2 з 13.03.1995 року прийнято на роботу ВП «ЮУ АЕС» в цех «ВОХР» на посаду стрілок ІІ класу (т. 1 а.с. 34). В названому підрозділі вона працює і тепер.

Працівників даного підрозділу віднесено до непромислового персоналу, оскільки вони зайняті обслуговуванням непромислових об'єктів, що перебувають на балансі підприємства, але не випускають продукцію і не виконують роботи, пов'язані з виробництвом, передачею і постачанням електричної та теплової енергії.

Спільним рішенням № 1476 представника власника та профспілкового комітету ДП «НАЕК «Енергоатом» від 26 січня 2014 року «Про встановлення мінімальної тарифної ставки з 01.03.2014 року та використання фонду оплати праці у 2014 році» залишено мінімальну тарифну ставку у розмірі 2 545 гривень і пролонговано на 2014 рік Колективний договір ДП «НАЕК «Енергоатом», укладений на 2012-2013 роки (т. 1 а.с. 4-5), щодо виплати винагород, надбавок, доплат та іншого преміювання працівників в межах затверджених лімітів фінансування відповідного відокремленого підрозділу.

З п. 4.3 колективного договору ДП «НАЕК «Енергоатом» на 2012-2013 роки, схваленого на конференції трудового колективу ДП «НАЕК «Енергоатом» 08.12.2011 року та зареєстрованого УПСЗН Шевченківської районної Державної адміністрації м. Києва (т. 1 а.с. 149-174) вбачається, що представник власника зобов'язується встановити мінімальну місячну тарифну ставку (оклад) для працівників, які виконують просту, некваліфіковану, малокваліфіковану чи допоміжну роботу (гардеробник, кур'єр, прибиральник службових приміщень, швейцар, сторож, тощо), промислово-виробничого персоналу та персоналу енергогенеруючих потужностей, що будуються на рівні не менше 1,5 мінімальної заробітної плати, встановленої на державному рівні станом на 01 січня поточного року, непромислового персоналу, що обслуговує основне виробництво - не менше 0,75 мінімальної тарифної ставки (окладу) ПВП.

Надалі, при зміні величини мінімальної заробітної плати на державному рівні, проводити перерахунок встановленого розміру мінімальної ставки (окладу) персоналу ДП «НАЕК «Енергоатом» у межах затвердженого фонду оплати праці на поточний рік.

Як видно з п. 4.3 колективного договору ДП «НАЕК «Енергоатом» на 2015 рік, схваленого на конференції трудового колективу ДП «НАЕК «Енергоатом» 12.03.2015 року та зареєстрованого управлінням праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації (т. 1 а.с. 101) роботодавець зобов'язується встановити мінімальну місячну тарифну ставку (оклад) для працівників, які виконують просту, некваліфіковану, малокваліфіковану чи допоміжну роботу (гардеробник, кур'єр, прибиральник службових приміщень, швейцар, сторож, тощо) промислово-виробничого персоналу та персоналу енергогенеруючих потужностей, що будуються на рівні не менше 1,5 мінімальної заробітної плати, встановленої на державному рівні станом на 01 січня поточного року, для працівників непромислового персоналу, що частково задіяні в основному виробництві у розмірі 0,775 мінімальної тарифної ставки (окладу) промислово-виробничого персоналу, для працівників непромислового персоналу, що обслуговують основне виробництво - не менше 0,75 мінімальної тарифної ставки (окладу) промислово-виробничого персоналу.

Надалі, при зміні величини мінімальної заробітної плати на державному рівні, проводити перерахунок встановленого розміру мінімальної ставки (окладу) персоналу ДП «НАЕК «Енергоатом» у межах затвердженого фонду оплати праці на поточний рік.

Пункт 4.8 Колективного договору передбачає, що роботодавець зобов'язується здійснювати преміювання працівників згідно з «Положенням про преміювання працівників ДП «НАЕК «Енергоатом» за результатами роботи за місяць».

Виконуючим обов'язки президента ДП «НАЕК «Енергоатом» №126 від 10.02.2014 року було винесено наказ «Про оплату праці», в якому п. 1 передбачає введення в дію з 1 березня 2014 року:

- «Схеми посадових окладів і тарифних ставок працівників промислово-виробничого персоналу ДП НАЕК «Енергоатом», крім працівників відокремлених підрозділів «Атоменергомаш», «Донузлавська ВЕС, персоналу Ташлицької ГАЕС, Олександрівської ГЕС ТВП ЮУ АЕС»;

- Схеми посадових окладів і тарифних ставок працівників непромислового персоналу ДП «НАЕК «Енергоатом», крім працівників воєнізованої охорони ВП АЕС;

- «Схеми посадових окладів і тарифних ставок працівників промислово-виробничого персоналу відокремленого підрозділу Національної атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом» «Енергоефективність».

Згідно п. 2 вказаного наказу схеми посадових окладів і тарифних ставок працівників відокремлених підрозділів «Атоменергомаш», «Донузлавська ВЕС, персоналу Ташлицької ГАЕС, Олександрівської ГЕС ТВП ЮУ АЕС»та працівників воєнізованої охорони ВП АЕС залишити на рівні, який встановлено наказом від 13.03.2013 року № 224 «Про введення в дію «Єдиних схем посадових окладів і тарифних ставок».

Згідно п. 3 наказу генеральним директорам відокремлених підрозділів , в тому числі і ВП «ЮУ АЕС», персоналу, який не вказано в пункті 2 цього наказу визначити розмір преміювання за результатами роботи за місяць залежно від фінансових можливостей кожного відокремленого підрозділу (т.1 а.с. 35-37).

Спільним рішенням №1467 профспілкового комітету та представник власника ДП «НАЕК «Енергоатом» від 26.01.2014 року «Про встановлення мінімальної тарифної ставки з 01.03.2014 року та використання фонду оплати праці у 2014 році, зокрема п. 1.2 вирішено у зв'язку з тим, що персонал відомчої воєнізованої охорони, що обслуговує Каскад ГЕС-ГАЕС включений в тариф на відпуск електричної енергії, виробленої Ташлицькою ГАЕС та Олександрівською ГЕС ВП ЮУ АЕС, для збереження єдиного рівня заробітної плати працівників однакових підрозділів Компанії для працівників воєнізованої охорони ВП АЕС залишити мінімальну тарифну ставку в розмірі 2 545 гривень (т. 1 а.с. 57-59).

Пунктом 4 вказаного спільного рішення чітко визначено, що визначати розмір преміювання за результатами роботи за місяць в межах фонду оплати праці та затверджених лімітів фінансування відповідного відокремленого підрозділу.

Наказами «Про виплату премії працівникам ВП ЮУ АЕС» за січень-липень 2016 року з урахуванням фактичних показників з праці, за підсумками роботи структурних підрозділів та з урахуванням економії, що склалася встановлювався розмір преміювання зокрема персоналу ЗВВО за вказаний період часу. Так, встановлено розрахунковий розмір поточного преміювання за січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року персоналу ЗВВО - 2%, за травень 2016 року, червень 2016 року та липень 2016 року - 8% (т. 1 а.с. 40-53).

Наказом президента ДП «НАЕК «Енергоатом» №1029 від 16.11.2015 року введено в дію з 01.12.2015 року погоджені з профспілковим комітетом в тому числі «Схеми посадових окладів і місячних тарифних ставок працівників непромислового персоналу ДП «НАЕК «Енергоатом» (т. 1 а.с. 60-61).

Спільним рішенням №1627 роботодавця та профспілкового комітету ДП «НАЕК «Енергоатом» від 09.11.2015 року «Про встановлення мінімальної тарифної ставки» з 01.12.2015 року встановлено мінімальна місячна тарифна ставка для непромислового персоналу, в тому числі для працівників загону відомчої воєнізованої охорони в розмірі 2879 грн. Згідно п. 2 вказаного спільного рішення виплату винагород, надбавок, доплат та преміювання працівників відокремлених підрозділів і Дирекції Компанії проводити відповідно до Колективного договору ДП «НАЕК «Енергоатом» та в межах затверджених лімітів фінансування відповідного відокремленого підрозділу (т. 1 а.с. 62-63).

Спільним рішенням №1694 роботодавця та профспілкового комітету ДП «НАЕК «Енергоатом» від 21.04.2016 року «Про встановлення мінімальної тарифної ставки» у 2016 році встановлено мінімальна місячна тарифна ставка для непромислового персоналу, в тому числі для працівників загону відомчої воєнізованої охорони з травня 2016 року - в розмірі 3029 грн., з грудня 2016 року - 3238 грн. Згідно п. 2 вказаного спільного рішення виплату винагород, надбавок, доплат та преміювання працівників відокремлених підрозділів і Дирекції Компанії проводити відповідно до Колективного договору ДП «НАЕК «Енергоатом» та в межах затверджених лімітів фінансування відповідного відокремленого підрозділу (т. 1 а.с. 66-67).

Спільним рішенням №1665 роботодавця та профспілкового комітету ДП «НАЕК «Енергоатом» від 12.01.2016 року «Про формування фонду оплати праці» вирішено здійснити планування фонду оплати праці в межах коштів, затверджених планом з праці на 2016 рік; здійснювати преміювання за результатами роботи за місяць, виплату надбавок та доплат працівникам відокремлених підрозділів та Дирекції Компанії відповідно до Колективного договору ДП «НАЕК «Енергоатом», виходячи зі своїх фінансових можливостей, в межах затвердженого фонду оплати праці та бюджету фінансування на 2016 рік (т. 1 а.с. 100).

Відповідно до п.п. 1.5, 1.8, 4.7 Положення про преміювання працівників ДП НАЕК «Енергоатом» за результатами роботи за місяць ПЛ-К.0.04.031-08, затвердженого президентом ДП «НАЕК «Енергоатом» 21.01.2008 року та підписаного головою профкому ДП «НАЕК «Енергоатом» преміювання проводиться щомісячно за результатами виконання умов і показників преміювання після проведення підсумків роботи за місяць, у зв'язку з цим, премія виплачується місяцем пізніше одночасно із виплатою заробітної плати за звітний період.

Преміювання працівників Дирекції ДП «НАЕК «Енергоатом» та відокремлених підрозділів проводиться в межах коштів, що залишаються в розпорядженні ВП та Дирекції в результаті діяльності Компанії за звітний період. Витрати на преміювання відносяться до складу витрат за місцем виникнення основної та додаткової заробітної плати (т. 1 а.с. 85-98, 175-187).

Вказане положення є невід'ємною частиною Колективного договору ДП НАЕК «Енергоатом».

В інформації про розмір поточного преміювання персоналу ВП ЮУ АЕС впродовж 2014-2016 рр. видно розмір преміювання працівників ЗВВО (т 1 а.с. 188).

З довідки розрахунку розмірів преміювання окремих професій зі складу непромислового персоналу за умови виконання основних і додаткових показників преміювання, за повністю виконану норму праці (т. 1 а.с. 228) вбачається схема та розмір окладу вказаних працівників, а також розмір їх преміювання за період з 2014 року по 2016 рік.

Отже, преміювання не відноситься до гарантованої основної заробітної плати, а залежить від виконуваної роботи та наявності певних досягнень, порядок його встановлення проводиться в межах коштів, що залишаються в розпорядженні ВП та Дирекції в результаті діяльності Компанії за звітний період.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 нараховано та виплачено з 01.03.2014 року премію в тому ж розмірі, як і всім іншим працівникам ЗВВО, а тому, правові підстави для задоволення її позовних вимог відсутні.

Оскільки цього ж, з таких же мотивів дійшов і суд 1 інстанції, то підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому її слід відхилити.

Стосовно ж тверджень особи, яка подала апеляційну скаргу про наявність процесуальних порушень при розгляді судом 1 інстанції позову, то вони не можуть слугувати скасуванню оскарженого рішення, оскільки більша частина з них не має підтвердження, а ті ж, що мають місце, носять формальний характер і не вплинули на результат вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Н.В. Самчишина