Справа №473/4829/13-ц 19.07.2017 19.07.2017 19.07.2017
Справа 473/4829/13-ц Головуючий у 1-ї інстанції Ротар М.М.
Провадження № 22ц/784/818/17 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 липня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

із секретарем: Горенко Ю.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 і ОСОБА_5

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 лютого 2017 року

за їх позовом

до

ОСОБА_3, ОСОБА_6,

треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9,

про реальний виділ частки із житлового будинку

і виділення у користування земельної ділянки,

та за зустрічним позовом

ОСОБА_3

до ОСОБА_2, ОСОБА_7,

ОСОБА_8, ОСОБА_6,

ОСОБА_5, ОСОБА_9,

Вознесенської міської ради Миколаївської області

(далі - Вознесенська міськрада)

про реальний виділ частки нерухомого майна,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_10 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_11, ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про реальний виділ належних їм часток (32/100 і 6/100) з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Пошукайло, 32 у місті Вознесенську Миколаївської області та встановлення порядку користування земельною ділянкою за цією ж адресою, що знаходиться з 1966 року в користуванні сторін та третіх осіб відповідно до схеми укладеного договору.

У грудні 2013 року відповідачка ОСОБА_12 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_5, Вознесенської міськради, про реальний виділ частки нерухомого майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2013року зустрічний позов ОСОБА_11 прийнято та обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_10 та ОСОБА_5

Ухвалами Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 7 серпня 2014року та 11 березня 2015 року допущено процесуальне правонаступництво: після смерті позивачки ОСОБА_10 залучено до участі у справі в якості позивача ОСОБА_2, та після смерті відповідачки та позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_12 залучено у якості її правонаступника ОСОБА_3

Позивачі за первісним позовом неодноразово уточнювали свої позовні вимоги та остаточно предявили їх до тих же сторін, надав заяву, в якій просили про виділ часток житлового будинку в натурі і встановлення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0,4999га шляхом виділення в їх користування ділянки площею 0,2084га відповідно до плану кадастрової зйомки та контуру поділу за договором земельного поділу ділянки від 15 листопада 1966 року.

Позивач ОСОБА_3 за зустрічним позовом також неодноразово уточнював свої позовні вимоги та остаточно предявив їх до тих же осіб, просив про виділення йому в натурі житлових приміщень, які відповідають 8/100 частин житлового будинку №32 по вул. Пошукайла в місті Вознесенську Миколаївської області.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 лютого 2017року за заявою ОСОБА_3 позовні вимоги за зустрічним позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою залишено без розгляду.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 лютого 2017року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_5 задоволено частково, ухвалено про поділ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 32 по вулиці Пошукайла у місті Вознесенськ Миколаївської області наступним чином: виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в натурі приміщення в житловому будинку "А-1, а1, а'-1": І - сіни 3.2кв.м.; ІІ - сіни 4,9кв.м.; ІІІ - сіни 2,3кв.м.; 1 - житлова 14,2кв.м; 2- житлова площа 16,7кв.м.; 3 - житлова 22,5кв.м.; 4 - кухня 13,6кв.м.; надвірні господарські споруди: сарай Б-1, площею 41,6кв.м.; сарай - Г-1, площею 27,8кв.м.; погріб з шийкою - Д-1 п/д, площею 19кв.м.; літній душ О-1, площею 2,8кв.м.; вбиральня П-1, площею 2,2кв.м.; 38/100 часток №2 - ворота; 38/100 часток №1 - огорожа, з яких 21/25 частки належить ОСОБА_2, 4/25 частки належить ОСОБА_5

ОСОБА_3 виділено в натурі приміщення в житловому будинку «А-1, а`-1»: 1 - житлова площа 8,8кв.м; 2 - житлова площа 11,0кв.м.; надвірні господарські споруди: сарай Н-1, площею 9,4кв.м.; крильце «а»; 8/100 часток №2 - ворота; 8/100 часток №1 огорожа.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про виділення в їх користування земельної ділянки відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2М та ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду в частині відмови у виділенні у їх користування земельної ділянки, та ухвалити нове, яким задовольнити позов в цій частині.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні в цій частині первісного позову, суд першої інстанції керувався необґрунтованістю позовних вимог ОСОБА_2М та ОСОБА_5, а саме: відсутністю підстав для виділення в їх користування земельної ділянки відповідно до висновку судового експерту, так як площа та конфігурація земельної ділянки, що закріплена за домоволодінням змінилася, а також у звязку з відсутністю відповідного рішення органу місцевого самоврядування про виділ та закріплення встановленої площі земельної ділянки за співвласниками домоволодіння.

Проте, з такими висновками погодитися не можна, так як вони суперечать нормам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачці ОСОБА_2 (правонаступниці позивачки ОСОБА_10П.) належить успадковані 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 32 по вулиці Пошукайла у місті Вознесенськ Миколаївської області (т.1а.с.6), позивачці ОСОБА_5 - 6/100 частин того ж житлового будинку за договором дарування від 17 липня 1990 року (т.1а.с.7). Відповідач по справі ОСОБА_13 успадкував 8/100 частин вищевказаного будинку. Інші частки будинку належать третім особам.

Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, що надана співвласникам будинку у користування, площа якої час від часу змінювалася, в тому числі на підставі правовстановлюючих документів.

Так, за матеріалами архівної інвентарної справи при первинної реєстрації права власності співвласників на домоволодіння у 1949 році (а.інвент.с.1-4) зазначено про те, що воно знаходиться на земельній ділянці площею 6775кв.м. без видачі правовстановлюючих документів про відведення земельної ділянки такою площею за вказаним домоволодінням.

В подальшому, на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської ради трудящих від 13 грудня 1954 року (а.інвент.с.183) встановлена норма площі земельної ділянки, яка підлягає реєстрації за будь-яким домоволодінням на праві користування у загальному розмірі 2602кв.м..

У звязку із зазначеним, рішенням виконкому Вознесенської ради трудящих №274 від 12 червня 1964 року із загальної площі, яка знаходилася у користуванні співвласників будинку в розмірі 5427кв.м., вирішено питання щодо вилучення 3980кв.м., що знаходиться під садом, залишивши в їх користуванні норму площі в розмірі 2602кв.м.

Разом з тим, за матеріалами інвентарної справи рішення щодо вилучення частини земельної ділянки виконано не було, і з 1966 року по 1976 року за домоволодінням рахувалося на праві користування: за нормою 2602кв.м., і в порядку тимчасового користування 2825кв.м. (а.інвент.с.111-163).

В наступному, при замірі земельної ділянки встановлено збільшення її площі на частину самовільно захоплених 33кв.м., разом з якими загальна площа земельної ділянки становила 5460кв.м..

Рішенням виконкому Вознесенської ради трудящих від 27 липня 1976 року (а.інвен.с.190) додаткову земельну ділянку, що була самовільно захоплена, в розмірі 33кв.м. закріпили за домоволодінням.

За такого, рішенням виконкому Вознесенської міської ради народних депутатів №219 від 17 вересня 1991 року за співвласниками домоволодіння по вулиці Пошукайло, 32 у місті Вознесенську закріплено на праві пожиттєвого спадкового володіння земельна ділянка загальною площею 5460кв.м. (т.2а.с.101).

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо відсутності правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою співвласниками будинку є таким, що не відповідає обставинам справи.

Окрім цього, за останньою кадастровою зйомкою спірної земельної ділянки (т.2а.с.214) за будинком фактично рахується земельна ділянка загальною площею 5271кв.м., що є менше площі, що виділена ним у користування, але в її межах.

За висновком повторної судової земельно-технічної експертизи №140/17 від 30 червня 2017 року (т.2а.с.260-270) загальна фактична площа земельної ділянки, із якої можливо виділити у користування позивачів окрему земельну ділянку, складає 5196кв.м. за вирахуванням двох самовільно захоплених земельних ділянок загальною площею 75кв.м..

За такого, експертом запропоновано один варіант виділення у користування земельної ділянки відповідно до ідеальних часток ОСОБА_2М та ОСОБА_5, з урахуванням їх побажань, та побажань третьої особи ОСОБА_6, з частковим урахуванням умов договору, укладеного 15 листопада 1966 року між попередніми співвласниками щодо користування земельної ділянкою під городом та садом, з врахуванням зміни площі та конфігурації земельної ділянки та розподілу житлового будинку літ. «А», відповідно до розподілу частини житлового будинку за судовим рішенням, в частині якої воно не оскаржено, та з урахуванням діючих технічних норм.

Так, співвласникам ОСОБА_2М та ОСОБА_5 з часткою 38/100 пропонується виділити пять окремо розташованих земельних ділянок загальною площею 1974,5кв.м., що відповідає їх ідеальної частці, у тому числі: площу частини земельної ділянки під частиною житлового будинку літ. «А» та господарськими спорудами 203,9кв.м., площу частини земельної ділянки під двором та частиною городу 1642кв.м., та 38/100 частини площі земельної ділянки загального користування співвласників 128,6кв.м. (338,3Х38/100).

Підстав для виділення у їх користування ділянки площею 0,2084га відповідно до плану кадастрової зйомки та контуру поділу за договором земельного поділу ділянки від 15 листопада 1966 року не має, так як зазначений договір стосувався тільки порядку користування землею під городом та садом, та на час розгляду справи конфігурація, межі та площа земельної ділянки змінилася, в тому числі на підставі правовстановлюючого документу від 17 вересня 1991 року.

Отже, експертом розроблений єдиний можливий варіант, який враховує декілька компонентів, в тому числі ідеальні частки, часткові побажання сторін та умови договору користування від 1966 року.

Підстав для відмови у виділенні земельної ділянки у користування за таким варіантом, колегія суддів не вбачає, та вважає, що саме відсутність згоди відповідача ОСОБА_11 на такий виділ і є підставою для розгляду справи у судовому порядку. Порушень прав відповідачів та третіх осіб при виділі окремих земельних ділянок у користування позивачів ОСОБА_2М та ОСОБА_5 судом не встановлено.

Доводи відповідача ОСОБА_11 та його представника щодо безпідставного залишення в загальному користуванні чотирьох співвласників ОСОБА_2М та ОСОБА_5, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 земельної ділянки площею 338,3кв.м., оскільки на неї розташована частина самовільно побудованих попереднім співвласником господарських споруд, які знаходяться в його користуванні, в тому числі сіні «а?», не можуть бути прийняті судом до уваги, так як такий висновок зроблено експертом на підставі нормативних актів, та побажань інших співвласників, а також необхідності ними обслуговувати тильну сторону будинку, за якою знаходяться декілька квартир, належних різним співвласникам (а.с.263-264). Окрім цього, колегія суддів враховує, що ця земельна ділянка виділяється не в особисте користування позивачок, а в загальне користування співвласників, в тому числі і відповідача ОСОБА_3

Інших варіантів порядку виділення або користування земельною ділянкою не надано, і як вбачається із висновку експерта розробити не можливо.

Тому доводи апелянта на підтримку цього варіанту експертизи є обґрунтованими, та не спростовують помилкові висновки суду.

Враховуючи вищевикладене, з підстав, передбачених пунктами 3 і 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_2М та ОСОБА_5 скасувати та ухвалите нове, яким їх позовні вимоги задовольнити частково, виділити в їх користування земельні ділянки загальною площею 1974,5кв.м. за першим варіантом судової земельно-технічної експертизи №140/17 від 30 червня 2017 року, у відповідності до доданого графічного варіанту (т.2а.с.266).

На підставі статті 88 ЦПК України і з врахуванням обсягу задоволених вимог на користь ОСОБА_2 з відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_6 слід стягнути судові витрати, понесені на проведення повторної експертизи, по 1 500грн. з кожного. Також по 507грн. судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, враховуючи сплату судового збору і витрати на проїзд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 лютого 2017 року в частині відмови у позовних вимогах ОСОБА_2 і ОСОБА_5 скасувати, та ухвалите нове, яким їх позов про виділення у користування земельної ділянки задовольнити частково.

Виділити у користування ОСОБА_2 і ОСОБА_5 пять окремо розташованих земельних ділянок загальною площею 1974,5кв.м., розташованих за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Пошукайла, №32, у відповідності до першого варіанту судової земельно-технічної експертизи №140/17 від 30 червня 2017 року та доданого до нього графічного виділу, у тому числі виділити:

-площу частини земельної ділянки під частиною житлового будинку літ. «А» та господарськими спорудами 203,9кв.м.,

-площу частини земельної ділянки під двором та частиною городу 1642кв.м.,

-і 38/100 частини площі земельної ділянки загального користування співвласників 128,6кв.м. (338,3Х38/100).

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_13, ОСОБА_6 витрати на проведення повторної експертизи по 1 500грн. з кожного, та по 507грн. судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів.

Головуюча О.О.Ямкова

Судді О.В.Локтіонова

ОСОБА_14