КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1043/14-ц
Провадження №4-с/319/5/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2017 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Валігурського Г.Ю.

при секретарі Шипко А.В.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Алєксандрової С.М.

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Більмацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Більмацького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі Більмацький РВДВС) ОСОБА_3

В обґрунтування скарги зазначила, що у Більмацькому відділі РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області на виконання перебуває виконавче провадження про стягнення з неї на користь ОСОБА_4 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 3710 грн. 90 коп. відшкодування витрат на правову допомогу та сплату судового збору на підставі виконавчих листів Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05.05.2016 №319/1043/14-ц.

Після того як їй стало відомо, що були відкриті виконавчі провадження, нею 25.05.2017 року подана заява про передачу виконавчих проваджень до Нікольського РВДВС ГТУЮ у Донецькій області за місцем її проживання (АДРЕСА_1), проте їй було відмовлено у задоволенні її заяви. Посилаючись на положення абзацу 2 п. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та абзацу 2 п. 7 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, вважає рішення державного виконавця про відмову у передачі зведеного виконавчого провадження до Нікольського РВДВС ГТУЮ у Донецькій області неправомірним. Просить суд визнати бездіяльність державного виконавця щодо не передачі зведеного виконавчого провадження неправомірно. Поновити її порушені права та свободи шляхом зобовязання державного виконавця надіслати за місцем її проживання до Нікольського РВДВС ГТУЮ у Донецькій області зведене виконавче провадження.

Представник заявниці в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити, додатково пояснив, що здійснення виконавчого провадження Більмацьким РВДВС порушує права ОСОБА_2 на вільний вибір місця проживання та пересування, оскільки згідно викликів державного виконавця її зобовязано прибути до відділу виконавчої служби у смт Більмак, розташованого за 100 км від місця її проживання (с. Малинівка Нікольського району Донецької області).

Також вказав, що оскільки майна, на яке можливо звернути стягнення, у ОСОБА_2 за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 не має, то, у разі передачі виконавчого провадження до Нікольського РВДВС, державний виконавець вказаного відділу у звязку з цим зобовязаний буде закінчити виконавче провадження.

Державний виконавець проти скарги заперечує, посилаючись на те, що виконавчі документи стягувачем були предявлені саме до Більмацького відділу РВДВС. Адресою проживання у виконавчих ластах вказано пров. Мирний, буд. 25, смт Куйбишеве Запорізької області (в подальшому перейменоване в смт Більмак). За результатами здійснення виконавчих дій наявність майна або доходів боржниці, на які можливо звернути стягнення не встановлено. При цьому вжитими заходами встановлено, що боржниця проживає та має місце роботи в смт Більмак. Так, ОСОБА_2 21.06.2016 року уже зверталась із заявою про передачу виконавчого провадження до підрозділу виконавчої служби Володарського району Донецької області. Постановою від 30.06.2016 року державним виконавцем доручено ВДВС Володарського РУЮ здійснити перевірку місця проживання боржниці, ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_2. За результатами виконання вказаного доручення в.о. начальника Володарського РВДВС складено акт державного виконавця від 19.07.2017 року, яким встановлено, що при виході за адресою: вул. Центральна, б. 21, кв. 3, с. Малинівка боржник не мешкає, майна, яке підлягає опису та арешту не виявлено. Також повідомила, що 30.03.2017 року державним виконавцем направлено доручення Нікольському РВДВС здійснити перевірку місця проживання боржниці ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), та у випадку виявлення майна боржниці провести його опис та арешт. За результатами вказаного доручення встановлено, що боржниця за вказаної адресою не проживає з серпня 2016 року, майна належного для арешту та опису не виявлено.

У звязку з цим вважає, що наданий час відсутні підстави для передачі виконавчого провадження до Нікольського РВДВС.

Заслухавши представника заявника та державного виконавця, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На примусовому виконанні у Більмацькому районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області (далі Більмацький РВДВС) перебуває зведене виконавче провадження №51160430 з примусового виконання виконавчих листів Куйбишевського районного суду Запорізької області від 05.05.2016 у справі №319/1043/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 3710 грн. 90 коп. судових витрат.

Виконавчі провадження на підставі вказаних вище виконавчих листів, у яких адресою боржника ОСОБА_2 вказано - пров. Мирний, буд. 25, смт Куйбишеве Запорізької області, відкриті Більмацьким РВДВС 10.05.2016 р. за завами стягувача ОСОБА_4

Згідно копії паспорта СЮ №404909 виданого Куйбишевським РС УДМС України в Запорізькій області 01.12.2015 року місце проживання ОСОБА_2 з 12.02.2016 року зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 21.06.2016 року вперше звернулась із заявою про передачу виконавчого провадження до підрозділу виконавчої служби Володарського району Донецької області.

В подальшому 25 травня 2017 року ОСОБА_2 повторно звернулась до державного виконавця із заявою про передачу виконавчих проваджень за місцем її проживання до Нікольського РВДВС ГТУЮ у Донецькій області.

Листом від 06.06.2017 року №4117/16-19-41 державним виконавцем заявницю повідомлено про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки в матеріалах справи міститься достатньо інформації, яка спростовує твердження про те, що заявниця проживає на території Боївської сільської ради Нікольського району Донецької області, а саме в АДРЕСА_3.

З матеріалів зведеного виконавчого провадження №51160430 слідує, що державним виконавцем з метою виявлення майна та доходів ОСОБА_2, на які можливо звернути стягнення, здійснювались запити від 11.05.2016 року та від 17.03.2017 року до Куйбишевського районного центру зайнятості, Куйбишевської (в подальшому Більмацької) селищної ради, Управління держгеокадастру у Куйбишевському районі Запорізької області, Більмацького відділення поліції Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, від 17.05.2016 до Володарської районної ради Донецької області, від 31.05.2016 року та від 29.03.2017 року до Боївської сільської ради Володарського (в подальшому Нікольського) району Донецької області, від 27.09.2016 до Куйбишевського ВДРАЦС, від 09.02.2017 року до територіального сервісного центру 2345 ТСЦ МВС, від 04.04.2017 року до Управління соціального захисту населення Більмацької РДА.

Винесено постанову від 15.06.2016 року про арешт коштів боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також постанову про арешт коштів боржника від 17.03.2017 року.

Згідно отриманих відповідей та вжитих державним виконавцем заходів, майно та доходи ОСОБА_2, на які можливо звернути стягнення відсутні.

При цьому, згідно відповіді наданої державному виконавцю Куйбишевською селищною радою 16.05.2016 року ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

В матеріалах виконавчого провадження також міститься лист служби у справах дітей Нікольської районної державної адміністрації Донецької області від 15.09.2016 року, яким повідомляється, що ОСОБА_2 разом з малолітньою дитиною, ОСОБА_5, виїхала з Нікольського району до смт Куйбишеве Запорізької області, де дитина навчається в школі. У звязку з тим, що малолітня дитина, ОСОБА_5 за вищевказаною адресою (АДРЕСА_4) не проживає, власниця квартири, ОСОБА_6, не надала можливості скласти акт обстеження житлово-побутових умов.

Боївською сільською радою у листі від 04.04.2017 року повідомлено державного виконавця, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, на території Боївської сільської ради фактично не проживає.

У листі від 06.04.2017 року управління соціального захисту населення Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, повідомлено державного виконавця, що ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на обліку та отримує допомогу при народженні дитини на ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Також в матеріалах виконавчого провадження міститься щорічна декларація ОСОБА_2 як особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, з якої слідує, що остання працює головним спеціалістом в Більмацькому (Куйбишевському) районному секторі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області.

Як пояснив представник заявниці, остання дійсно працює на вказаній посаді, проте у даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Крім того, державним виконавцем двічі 30.06.2016 року та 30.03.2017 року надавались доручення про здійснення перевірки місця проживання ОСОБА_2 за адресою: Донецька область, Володарський (Нікольський) район, АДРЕСА_3, та щодо опису та арешту майна останньої у разі його виявлення.

За результатами виконання вказаних доручень 19.07.2016 року в.о. начальника Володарського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області складено акт, згідно якого при здійснені виходу за адресою: вул. Центральна, б. 21, кв. 3, с. Малинівка встанеовлено, що боржниця не мешкає. Майна, яке підлягає опису та арешту не виявлено. 21 червня 2017 року в.о. начальника Нікольського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області складено акт, яким встановлено, що при виході за адресою с. Малинівка, вул. Центральна, 21-3, виявлено, що боржниця за вказаною адресою не мешкає з серпня 2016 року так як переїхала до Запорізької області де мешкає разом з чоловіком та дитиною. Майна належного для арешту та опису не виявлено.

Також, з оглянутого в судовому засіданні зведеного виконавчого провадження, а саме повідомлень про вручення поштових відправлень, слідує, що державним виконавцем вся кореспонденція надсилалась боржниці як за адресою в смт Більмак так і за адресою в с. Малинівка. При цьому, постанови про відкриття виконавчого провадження отриманні боржницею особисто за адресою: смт Куйбишеве, пров. Мирний, б. 25, що додатково підтверджується листом Центру поштового звязку Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 11.06.2016 року №274. В подальшому кореспонденція надіслана за вказаною адресою поверталась державному виконавцю з довідкою пошти «за закінченням терміну зберігання». При цьому, боржницею отримувалась кореспонденція у с. Малинівка.

Таким чином, права боржниці щодо належного повідомлення про необхідність вчинення останньою дій для виконання рішення суду державним виконавцем не порушуються.

У п. 40 рішення від 19.03.1997 р. в справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини наголосив що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (N 1) від 27 серпня 1991 року. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". До того ж Суд уже прийняв цей принцип у справах щодо тривалості судового провадження (див. останні рішення у справах "Ді Педе проти Італії" (Di Pede v. Italy) та "Заппія проти Італії" (Zappia v. Italy) від 26 вересня 1996 року.

В п. 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_5 проти України" від 11.12.2008 р. відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

У п. 38 рішення у справі «Кунашко проти Росії» від 17.12.2009 р. Європейський суд з прав людини нагадав, що «у разі, коли винесено рішення проти «приватного» відповідача, на державу покладається позитивний обов'язок, який полягає в тому, щоб громадянам було надано юридичний арсенал, що дозволяє їм отримати належне від їх боржників, які наполегливо ухиляються від виплати присуждених судами сум; Очевидно, що мова йде про обов'язки надати засоби для досягнення результату, а не забезпечувати сам результат; ОСОБА_4 повинна забезпепечувати розумно доступні заходи на допомогу кредиторам; Отже, якщо не буде встановлено, що прийняті національними владою заходи були адекватними та достатніми, держава не звільняється від відповідальності за несплату боргів по виконавчому листу приватним боржником».

Суд відзначає, що обов'язковість виконання судових рішень встановлена ст. 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону «Про судоустрій та статус суддів».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

У відповідності до абзацу 2 пункту 6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі Інструкція) виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

У відповідності до положень пункту 7 Інструкції передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження.

З аналізу наведених вище норм Закону та положень Інструкції слідує, що виконавчі дії можуть провадитись державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Тобто чинним законодавством передбачено можливість альтернативного місця проведення виконавчих дій. При цьому право вибору між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може доручити проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

З наведених вище досліджених судом документів встановлено, що державним виконавцем вживаються необхідні заходи для виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, як в смт Більмак так і в с. Малинівка Нікольського району Донецької області, а саме за адресою вказаною скаржницею.

Враховуючи встановлені обставини та норми наведеного законодавства, а саме наявність в матеріалах виконавчого провадження документів, що свідчать про фактичне проживання та наявність трудових відносин боржниці в смт Більмак, а також документів, які свідчать про відсутність боржниці, її майна за адресою реєстрації в с. Малинівка Нікольського району Донецької області, суд вважає дії державного виконавця, щодо не направлення виконавчих листів до Нікольського РВДВС ГТУЮ в Донецькій області такими, що узгоджуються із нормами чинного законодавства те не порушують прав боржниці на вільний вибір місця проживання та пересування, на що наголошує остання.

За таких обставин в задоволенні скарги має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 208-210, 386, 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Більмацького районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Куйбишевський районний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою яка не була присутня під час проголошення ухвали - протягом 5 днів з дня її отримання.

Суддя Г.Ю. Валігурський