Справа № 315/370/17
Номер провадження № 2/315/167/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Романько О.О.,

за участю секретаря Притули Я.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2017 року позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійний вимог приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Як вказав позивач, 26.08.2016 року померла його сестра ОСОБА_5, яка мешкала в м. Гуляйполе по вул. Піщана, 165 Запорізької області. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 5,7857 га, кадастровий номер 0:35:014:0006, яка розташована на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 5,6187 га, кадастровий номер :36:010:0007, яка розташована на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також позивач зазначив, що спадкоємці першої черги відсутні. Позивач та його брат ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями другої черги померлої, інших спадкоємців за заповітом чи за законом не має.

Протягом шести місяців позивач не звернувся із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, так як є людиною похилого віку, тривалий час хворів і на момент відкриття спадщини знаходився на лікуванні.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, зауважуючи на пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Вважає, що строк на прийняття спадщини пропустив з поважних причин, прохає визначити додатковий строк для прийняття спадщини строком на три місяці.

В судовому засіданні позивач суду пояснив що, після смерті матері земельний пав отримав відповідач. Він не знав коли померла сестра та поховання не ходив. Пояснив, що у нього дуже тяжко хвора жінка і він весь час знаходиться біля неї. Думав що є заповіт сестри, що все її майно перейде у спадок до відповідача. Дізнався у жовтні 2016 року, що немає заповіту. Далі пояснив що захворів, звертався до лікаря, пропонували в лікарні стаціонарне лікування, але він відмовився так як немає кому доглядати за жінкою, просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини три місяці, оскільки строк пропущено з поважних причин.

Відповідачем та його представником надано до суду заперечення, на позовну заяву в яких зазначено, що відповідач ОСОБА_2 заперечує проти позову, так як не вважає причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачем поважною. Позивач знав про те що його сестра ОСОБА_5 померла 26 серпня 2016 року, але після відкриття спадщини не подав особисто до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті своєї сестри.

Щоб спадкувати позивач, у встановлений законом строк, повинен був подати до нотаріальної контори заяву про таке бажання, проте він цього не зробив. Навпаки, в додатках до позовної заяви позивачем наданий лист інформація щодо відкриття спадщини від 21.03.2017 року № 71/02-14 приватного нотаріуса ОСОБА_4 в якому приватний нотаріус повідомляє позивача про те що після смерті його сестри ОСОБА_5 відкрилася спадщина та йому слід повідомити про прийняття ним спадщини шляхом подання до нотаріальної контори зa місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Зазначений лист надсилався на адресу позивача поштою.

В позовній заяві позивач зазначає, що після його звернення до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 йому було повідомлено, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей строк можливо продовжити лише у судовому порядку.

30 березня 2017 року позивач звернувся до Гуляйпільського районного суду з позовною заявою про визначення йому строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач отримавши поштою лист від нотаріуса про інформацію, звернувся до нотаріальної контори, де йому пояснили, що він пропустив строк для подання заяви, після чого позивач звернувся до суду.

Отже, жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом та до повідомлення нотаріуса позивач не вчиняв дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини за законом, що виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за законом.

При цьому, в позові позивач зазначає, що причина пропуску строку на прийняття спадщини ним пропущено з поважної причини, вказуючи на те, що він є людиною похилого віку, тривалий час хворів і на момент відкриття спадщини знаходився на лікуванні. Факт тривалого лікування підтверджує довідкою сімейного лікаря Комунального закладу «Гуляйпільського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» Гуляйпільської районної ради ОСОБА_6, в якій зазначено про його перебування на амбулаторному лікуванні з 07.02.2017 року та з 21.02.2017 року по 02.03.2017 року стаціонар на дому. Хоча, зазначена довідка навпаки спростовує твердження позивача, що на момент відкриття спадщини 26 серпня 2016 року він знаходився на лікуванні.

На думку відповідача, вказана довідка навпаки є належним доказом того факту, що позивач в період з 07.02.2017 р. до закінчення строку 26.02.2017 р. для подання заяви про прийняття спадщини міг звернутися до нотаріальної контори. Позивачу було достеменно відомо про смерть 26 серпня 2016 року його сестри ОСОБА_5, про що зазначено в його позовній заяві. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Строк на прийняття спадщини спадкоємцями сплив - 26 лютого 2017 року.

Подання заяви про відмову від спадщини є правом спадкоємця, а її відсутність не може підтверджувати або спростовувати наявність у спадкоємця волевиявлення щодо прийняття спадщини. Позивачем не надано доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини в період з моменту відкриття спадщини 26.08.2016 року по 26 лютого 2017 року.

Крім того, позивач знаючи про смерть сестри звернувся до суду лише після отримання листа від нотаріуса, зазначивши поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тривалу хворобу, що не відповідає дійсності. При цьому позивач не вказує, які об'єктивні причини та труднощі заважали йому звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тоді коли позивач неодноразово звертався на прийом до лікаря особисто, а відмова від госпіталізації свідчить про те, що його стан здоровя не загрожував його життю.

Тому відповідач, вважає, що об'єктивних, непереборних, істотних перешкод та труднощів для подання до будь-якої нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті сестри не надано. Прохав суд в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5, яка померла 26 серпня 2016 року - відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримав заперечення та додатково пояснив, що звертався до позивача за допомогою і покійна сестра до нього телефонувала, але він не приходив і не доглядав її. Відповідач за свої кошти поховав сестру та поставив їй памятник, натомість позивач взагалі не прийшов на похорон сестри.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилалася на раніше надані заперечення, додаткового зазначила, що на її думку, позивач мав змогу самостійно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки він особисто був у лікарні, ходив на базар м. Гуляйполе за продуктами харчування та до інших установ. Безпосередньо біля ринку в м. Гуляйполе здійснює свою діяльність один з приватних нотаріусів Гуляйпільського районного нотаріального округу ОСОБА_7. Доказів того, що дружина позивача потребує постійного стороннього догляду суду не надано. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та винести рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає що позовна заява не підлягає задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2016 року в м. Гуляйполе у віці 76 років померла сестра як позивача, так і відповідача - ОСОБА_5 ( а.с.26).

Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 5,7857 га, кадастровий номер 0:35:014:0006, яка розташована на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11); та земельну ділянку площею 5,6187 га, кадастровий номер :36:010:0007, яка розташована на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с. 10).

Спадкоємці першої черги відсутні.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Відповідно до посвідки про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, він народився в м. Гуляйполе, його батьками є: матірю ОСОБА_8, батьком ОСОБА_9, про що Райбюро ЗАГС м. Гуляйполе Запорізької області 16.03.1945 року було зроблено актовий запис № 40 (а.с.7).

Згідно листа приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 № 71/02-14 від 21.03.2017 року ОСОБА_1 було повідомлено про заведену спадкову справу після смерті його сестри ОСОБА_5, яка померла 26.08.2016 року та зясовувалося питання про прийняття ним спадщини після неї (а.с.8).

Відповідно до довідки від 28.03.2017 року, виданою сімейним лікарем Комунального закладу «Гуляйпільського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» Гуляйпільської районної ради ОСОБА_6, ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 07.02.2017 року та з 21.02.2017 року по 02.03.2017 року стаціонар на дому у звязку з відмовою останнього від госпіталізації (а.с.9).

Викладені у зазначені довідці обставини також підтверджуються оригіналами амбулаторної картки хворого на імя ОСОБА_1 та журналу обліку відмов від госпіталізації пацієнтів до закладу вторинного рівня зареєстрованих в АЗПСМ м. Гуляйполе КЗ «Гуляйпільський районний центр ПМСД» ГРР, які були досліджені судом (а.с.36-43).

Приватним нотаріусом Гуляйпільського районного округу Запорізької області була заведена спадкова справа № 78/2016 після смерті гр. ОСОБА_5, яка померла 26.08.2016 року, на підставі звернення до нотаріальної контори спадкоємця за законом згідно ст. 1262 ЦК України гр. ОСОБА_2 від 29.08.2016 року за № 213. Заявник зазначив, що окрім нього є спадкоємець брат ОСОБА_1. Справа була зареєстрована в реєстрі (а.с.22-26).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.27).

Згідно довідки Гуляйпільської ЦРЛ від 28.03.2017 року гр. ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, знаходиться на онкологічному обліку з серпня 2012 року, яка проходить лікування в Київському інституті Раку (а.с.49). Відомостей про потребування останньою постійного стороннього догляду не надано.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи встановлено позивач звернувся до суду тільки після отримання ним повідомлення приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, в якому зауважувалося на пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.8). Навіть після цього позивач з відповідною заявою щодо прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся і відмову в установленому порядку не отримав.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Звертаючись в суд з даним позовом позивач посилався на те, що тривалий час хворів і на момент відкриття спадщини знаходився на лікуванні. Факт тривалого лікування підтверджує довідкою сімейного лікаря КУ «Гуляйпільського районного центру первинної медико-санітарної допомоги» Гуляйпільської районної ради ОСОБА_6 та карткою хворого Гуляйпільської ЦРЛ (а.с.9, 37-41).

Докази, що позивач тяжко хворів і перебував на тривалому лікуванні, відсутні.

З довідки, виданої сімейним лікарем Комунального закладу «Гуляйпільського районного-центру первинної медико-санітарної допомоги» Гуляйпільської районної ради ОСОБА_6, на яку посилається позивач, як на підтвердження тривалої хвороби, вбачається, що він знаходиться на Диспансерному обліку у сімейного лікаря з приводу високого тиску та гіпертонії.

07.02.2017 року звертався особисто на прийом до сімейного лікаря, відповідно до записів лікаря в цей день в його картці встановлено, загальний стан хворого був стабільний та наближений до задовільного. Призначено лікування та дата наступної явки через 10 днів. Відомостей про відвідування лікаря у призначений термін немає. З анамнезу вбачалося, що позивач хворіє давно на гіпертонію та має високий тиск. Проходить лікування та обстеження не регулярно (запис у картці хворого від 27.10.2016 року). За розглядуваний період звертався до лікарні 27.10.2016 року, 07.02.2017, 21.02.2017 року. До того часу останній запис датований 22.12.2015 року.

З 21.02.2017 року стаціонар на дому. Пацієнт вказував на погіршення загального стану здоровя, обєктивно за оцінкою лікаря стан хворого був середньої важкості. Від госпіталізації особа відмовилася під особисту розписку. В письмовій відмові є його особистий підпис зроблений ним самостійно. Призначений стаціонар на дому до 02.03.2017 року. 24.02.2017 року стан хворого був стабільний, відмічалося покращення від проведеного лікування. По закінченню лікування 02.03.2017 року стан хворого задовільний. Після цього позивач звертався в лікарню з приводу високого тиску аж 04.05.2017 року.

В своїх поясненнях в судовому засіданні позивач як на причину його не звернення до нотаріальної контори, здебільшого посилався на наявність заповіту, який, як він вважав, склала його сестра на користь відповідача. Про відсутність такого заповіту він дізнався в жовтні 2016 року і навіть за тих обставин до нотаріальної контори не звернувся. Як було встановлено в судовому засіданні за період з кінця жовтня 2016 року і до початку лютого 2017 року позивач на будь-якому лікуванні не перебував. Тому, будь-яких обєктивних перешкод щодо звернення до нотаріальної контори у нього не було.

З пояснень відповідача в судовому засіданні було встановлено, що позивач приходив до нього за місцем його проживання в березні 2017 року для вирішення питання спадщини, тобто вже після отримання ним листа нотаріуса.

Отже, позивач особисто звертався до лікаря, а тому обставина, на яку посилається позивач, не є такою, яку слід обєктивно вважати непереборною причиною для пропуску строку на прийняття спадщини, оскільки перешкод щодо можливості особисто звернутися у вказаний період до нотаріуса позивачем не доведено.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом не може бути взято до уваги, як доказ поважності причин пропущення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, перебування позивача на лікуванні. Оскільки, як вбачається з амбулаторної картки ОСОБА_1, він проходив лікування періодично, тобто його хвороба не була тривалою та безперервною, загальний його стан був здебільшого задовільним або ж наближеним до задовільного. Продовжував самостійно себе обслуговувати та забезпечувати необхідними продуктами харчування та проводив дії, які були направлені на задоволення його інших потреб, зокрема щодо придбання лікарських засобів за межами свого домоволодіння та обробіток присадибної ділянки. Він міг писати, що доводить складена ним відмова від госпіталізації. Позивач мав можливість звернутися з заявою про прийняття спадщини, зокрема, поштою, повідомивши про свій намір щодо прийняття спадщини, так як можливість надіслання заяви про прийняття спадщини поштовими засобами звязку передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Згідно з вимогами законодавства, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача, необізнаність щодо права на направлення заяви про прийняття спадщини поштою, похилий вік, необізнаність щодо смерті спадкодавця, здогадування про наявність заповіту на інших осіб.

За таких обставин, суд вважає, що позивач повинен був звернутися з заявою про прийняття спадщини в строк до 26.02.2017 року, проте в зазначений строк такі дії не вчинив, будь-які перешкоди у прийнятті спадщини були відсутні.

Будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причин, які б перешкоджали позивачу звернутися в шестимісячний строк в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, позивачем суду не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем не надано доказів існування поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення цих дій.

Керуючись ст. ст. 3-4, 10, 11, 57-64, 88, 157-158, 212-215, 218, 222-223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_11