Справа № 484/52/17
Провадження № 2/484/371/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2017р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання - Бикова О.П.

за участю позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Первомайську справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайського міськрайонного центру зайнятості Миколаївської області про стягнення премії та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

УСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Первомайського міськрайонного центру зайнятості (далі Первомайський МРЦЗ) про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.11.2016р. по день фактичного розрахунку та заробітної плати (її складові) - надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років та надбавку за особливий характер роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років, премії (щомісячні, одноразового характеру - до дня професійного свята) за період з 26.08.2016р. до дати звільнення 31.10.2016р.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказав, що з 2010р. по 31.10.2016р. він обіймав посаду директора Первомайського МРЦЗ. Наказом Миколаївського ОЦЗ №477-к від 31.10.2016р. його з посади було звільнено. Під час звільнення в порушення вимог ст.. 116 КЗпП України з ним не був проведений повний розрахунок: не виплачені надбавка за високі досягнення у праці у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років та надбавка за особливий характер роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років, премії (щомісячні, одноразового характеру - до дня професійного свята).

На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача не виплачені вище вказані надбавки та премії за період з 26.08.2016р. по 31.10.2016р. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені з 01.11.2016р. по день фактичного розрахунку відповідно до ст.. 117 КЗпП УКраїни.

Ухвалою суду від 14.07.2017р. на підставі заяви позивача позовні вимоги в частині стягнення з відповідача надбавок за високі досягнення у праці у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років та за особливий характер роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років залишені без розгляду.

В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача премію до професійного свята, невиплачену йому у вересні 2016р., в розмірі 922,50грн., щомісячну премію за серпень 2016р. - 754,77грн., за жовтень 2016р. 180,98грн. Також він просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати йому вище вказаних премій за період з 01.11.2016р. по 14.07.2017р. в сумі 50634,98грн.

Представники відповідача просили ухвалити рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Частинами 1 та 2 статті 11 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що з 2010р. позивач обіймав посаду директора Первомайського МРЦЗ. Наказом №376-к директора Миколаївського ОЦЗ від 26.08.2016р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Л.», директора Первомайського МРЦЗ ОСОБА_1 оголошено догану.

Наказом №54-к від 29.09.2017р. за погодженням з Миколаївським обласним центром зайнятості (далі Миколаївський ОЦЗ) ОСОБА_1, у звязку із притягненням його до дисциплінарної відповідальності, за серпень 2016р. премія визначена у нульовому відсотку.

Наказом Первомайського МРЦЗ №64-к від 28.10.2016р. з нагоди відзначення професійного свята Дня працівника соціальної сфери здійснено преміювання працівників Первомайського МРЦЗ у розмірі 50%, крім ОСОБА_1 у звязку із притягненням останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому листом від 28.10.2016р. Миколаївський ОЦЗ дозволив преміювати працівників у розмірі до 50% відсотків посадового окладу.

На підставі листа від 31.10.2016р. Миколаївського ОЦЗ, враховуючи притягнення до дисциплінарної відповідальності оголошення догани (накази від 10.10.2016р. №457-к, 458-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Л.»), а також у звязку із звільненням ОСОБА_1 премії за жовтень 2016р. був позбавлений.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21.11.2016р. наказ директора Миколаївського ОЦЗ №376-к від 26.08.2016р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Л.» в частині оголошення догани ОСОБА_1 визнаний незаконним та скасований.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2017 року, яке набрало законної сили, визнані незаконними і скасовані накази директора Миколаївського ОЦЗ № 457-к від 10.10.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Л.», № 458-к від 10.10.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1Л.» та № 477-к від 31.10.2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Первомайського МРЦЗ 31 жовтня 2016 року у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, за п.3 ст. 40 КЗпП України. ОСОБА_1 поновлений на роботі на посаді директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості з 31 жовтня 2016 року.

Вище вказані обставини визнані сторонами у справі. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що дійсно на роботі він поновлений з дня звільнення та на теперішній час обіймає посаду директора Первомайського МРЦЗ. Надбавки за високі досягнення у праці у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років та надбавки за особливий характер роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років йому виплачені в повному обсязі, однак премії за серпень 2016р., жовтень 2016р. та до дня професійного свята 2016р. не виплачені.

На звернення ОСОБА_1 щодо виплати премій 11.01.2017р. Миколаївський ОЦЗ повідомив, що у січні 2017р. було переглянуто питання преміювання ОСОБА_1 за серпень 2016р. та рішення щодо позбавлення премії залишено без змін, враховуючи недоліки в роботі очолюваного ним на той час центру зайнятості. Крім того, оскільки на дату прийняття рішення щодо преміювання працівників Первомайського МРЦЗ діяли догани, оголошені ОСОБА_1 10.10.2016р., тому премія з нагоди відзначення Дня працівника соціальної сфери не була виплачена ОСОБА_1 в жовтні 2016р.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати. Основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Таким чином, премія відноситься до змінних виплат, здійснюється понад встановлені норми оплати праці та включається до структури заробітної плати.

Проте премія відноситься до категорії заохочувальних та компенсаційних виплат, які прямо не передбачені актами чинного законодавства про оплату праці і провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 9-1 КЗпП України підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові, порівняно з законодавством, трудові і соціально-побутові пільги для працівників.

Премія носить не обовязковий, а факультативний характер. Отже, нарахування і виплата премії не є обовязком роботодавця, а є його правом, яке відповідно до ст.. 97 КЗпП України встановлюється підприємством самостійно, на підставі локальних нормативних актів підприємства.

Відповідно до Положення про преміювання Первомайського МЦЗ (далі - Положення), який є додатком 3 до колективного договору на 2015-2017 роки, преміювання працівників, збільшення розміру премії проводяться за результатами роботи за місяць, відповідно до їх особистого внеску у загальні результати роботи, з урахуванням зазначених критеріїв (п.1.1.). Преміювання до державних та професійних свят здійснюється у розмірі до посадового окладу (п. 1.2). Преміювання директора Первомайського МРЦЗ здійснюється за погодження з органом вищого рівня (п.1.5.). Розмір премії, передбаченої п.1.1. Положення визначає директор Первомайського МРЦЗ залежно від особистого трудового внеску працівника в загальні результати роботи у відсотках до посадового окладу (п.3.1.).

Мотивуючи вимоги, позивач вказав, що оскільки працівникам Первомайського МРЦЗ за серпень та жовтень місяць 2016р. була виплачена премія в розмірі 45% посадового окладу, то йому, як директору також повинна бути виплачена премія у розмірі 45% посадового окладу, тобто за серпень 2016р. - 754,77грн., за жовтень 2016р., з урахуванням, що в цьому місяці він працював 1 день, - 180,98грн.

Крім того, на підставі наказу від 28.10.2016р. №64-к до професійного свята працівникам Первомайського МРЦЗ виплачена премія у розмірі 50% посадового окладу, отже йому також повинна бути виплачена премія у вказаному розмірі, що складає 922,50грн.

Однак, премія є виплатою індивідуального характеру, розмір якої залежить від особистого внеску та результатів роботи конкретно визначеного працівника і законодавство не встановлює обовязку визначати розмір премій працівників у межах однієї установи на одному рівні. При цьому установлення щомісячної премії є диспозитивним правом, а не обовязком керівника у межах затвердженого фонду оплати праці та, виходячи із якості роботи та завантаженості кожного працівника, кількості покладених завдань, результатів праці, дотримання трудової дисципліни тощо.

Рішення про визначення розміру премій позивачу за серпень та жовтень 2016р. та до дня професійного свята у 2016р. не приймались.

Твердження позивача про необхідність для визначення премії застосувати процентне співвідношення до посадового окраду, що застосовувались до інших працівників Первомайського МРЦЗ, є припущенням та не можуть бути прийняті судом, оскільки розмір щомісячної премії та премії до професійного свята визначає лише керівник установи, та такий розмір не може бути визначений судом.

Статтею 117 КЗпП України встановлено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні.

Звільнення позивача з посади рішенням суду було визнане незаконним, позивач був поновлений на роботі, отже втратив статус звільненого працівника. За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для застосування відповідальності за затримку розрахунку при звільненні до правовідносин про звільнення, яке в установленому порядку визнане незаконним.

На підставі вище викладеного, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Первомайського міськрайонного центру зайнятості Миколаївської області про стягнення премії та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 52493грн. 23 коп. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: