АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2612/17 Номер провадження 22-ц/786/1683/17Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Гальонкіна С.А.,

при секретарі Радько О.М.

за участю: позивача ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська житлова компанія" про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов?язати відповідача нарахувати вартість наданих йому послуг згідно тарифів, затверджених у рішенні Полтавської міської ради №361 від 16 грудня 2009 року у розмір 1,00 грн./м.кв. із 01 вересня 2015 року по 01 березня 2017 року.

Позовні вимоги вмотивовував тим, що він проживає та зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний будинок обслуговує ТОВ «Управлінська житлова компанія». Зазначав, що 01 вересня 2015 року відповідач безпідставно без узгодження із виконавчим комітетом Полтавської міської ради підняв тарифи із 1,00 грн/м.кв до 1,763 грн./м.кв. на послуги з утримання будинків та прибудинкової території.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська житлова компанія" про зобовязання вчинити дії залишені без задоволення.

З даним рішенням не погодився позивач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки ґрунтується на помилкових висновках суду, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Вказує, що підняття тарифів не було погоджено виконавчим комітетом Полтавської міської ради, а тому є незаконним.

Колегія суддів, перевіривши правомірність рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №361 від 16 грудня 2009 року «Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій приватному підприємству «Житлове управління С» виконавчим комітетом Полтавської міської ради погоджено тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій (їх структуру, періодичність та строки надання послуг) приватному підприємству «Житлове управління С» для населення, що мешкає у будинках, розташованих у м. Полтава за адресою вул. Чорновола, 2б.

ТОВ «УЖК» є правонаступником всіх прав та обовязків приватного підприємства «Житлове управління С».

З листа № 23 від 23 лютого 2017 року вбачається, що ТОВ «Управлінська житлова компанія» несе витрати зі сплачених мешканцями коштів на утримання будинку по вул. Чорновола, 2б, а саме: заробітну плату, податки, і відрахування із фонду оплати праці персоналу, суть роботи яких є обслуговування будинку, витрати на електроенергію ліфтів, електроенергію, якою освітлюється місця загального користування будинку, подвір?я, забезпечується робота ліфтів, вивіз побутового сміття тощо.

З 01 вересня 2015 року оплата за утримання будинку та прибудинкової території за адресою: вул. Чорновола, буд. 2б у м. Полтаві, нараховується згідно із рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 361 від 16 грудня 2009 року. Решта 0,763 грн. нараховуються власникам квартир як відшкодування фактично понесених ТОВ «Управлінська житлова компанія» витрат у зв?язку зі збільшенням вартості електричної енергії та підвищенням рівня мінімальної заробітної плати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов висновку, що нарахування комунальних платежів здійснюється у відповідності до затверджених рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 361 від 16 грудня 2009 року тарифів.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 7 Закону до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджено постановою Кабінету міністрів України №869 від 01 червня 2011 року.

Згідно затвердженого Порядку тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку..

Згідно п 10 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

Рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 08 грудня 2015 року встановлено, що застосування ТОВ «Управлінська житлова компанія» з 01 вересня 2015 року тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у коригованому розмірі 1,763 грн. для нарахування вартості комунальних послуг для споживачів за адресою: м. Полтава , вул. Чорновола, 2б, було здійснено з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Цим же рішенням адміністративна колегія постановила ТОВ «Управлінська житлова компанія» припинити дії, визнані порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом припинення застосування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, розрахованих з порушенням вимог Порядку формування тарифів, а також вжити заходи щодо здійснення розрахунків тарифів на послуги у встановленому законом порядку та подати їх до органу місцевого самоврядування.

ТОВ «Управлінська житлова компанія» не надала жодних доказів у підтвердження виконання ним вимог рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України чи доказів затвердження виконавчим комітетом Полтавської міської ради скоригованих товариством тарифів.

Доводи ТОВ « УЖК» про те, що решта 0,763 грн. нараховуються власникам квартир як відшкодування фактично понесених ТОВ «Управлінська житлова компанія» витрат у зв?язку зі збільшенням вартості електричної енергії та підвищенням рівня мінімальної заробітної плати є необґрунтованими, оскільки ці витрати входять до складу розміру плати за утримання будинків та прибудинкової території.

Жодного належного розрахунку цих витрат до суду подано не було.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2017 року з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Компенсація судових витрат позивача за рахунок відповідача підлягає вирішенню з урахуванням норм ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 сплатив 3000 гривень на оплату послуг адвоката ОСОБА_4 (а.с. 24) згідно договору від 15 березня 2017 року (а.с. 19-21).

Перелік оплачених позивачем послуг включав: підготовку позову та представництво в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Позивач надав документальне підтвердження його витрат на правову допомогу, вимога про компенсацію яких, виходячи з викладеного, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 травня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська житлова компанія" про зобовязання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Управлінська житлова компанія" здійснити нарахування вартості наданих ОСОБА_2 у період з 01 вересня 2015 року по 01 березня 2017 року послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, як споживачу за адресою: м. Полтава , вул. Чорновола, 2б, у розмірі тарифів, затверджених виконавчого комітету Полтавської міської ради № 361 від 16 грудня 2009 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська житлова компанія" на користь ОСОБА_2 3000 гривень компенсації понесених позивачем судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Судя апеляційного суду Полтавської області _________ ОСОБА_6