У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді - Бедьо В.І.

при секретарі Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 від 28.03.2017 року про повернення виконавчого документу № 2-5715 від 10.12. 2010 року,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з даною скаргою, яку обґрунтовує наступним.

10.12.2010 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 2-5715 за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» ( ПАТ «Ві Ей ОСОБА_4») до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором вимоги банку задоволено в повному обсязі та стягнуто з відповідачів заборгованість у сумі 18 362, 30 грн.

ПАТ «Ві Ей ОСОБА_4» предявив до виконання виконавчий лист по даній справі, виданий Ужгородським міськрайонним судом від 14.05.2015 року.

Постановою старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 від 10.03.2017 року стягувачу був повернутий виконавчий документ № 2-5715 від 10.12. 2010 року з тих підстав, що в результаті вжитих заходів інше належне боржникові майно не виявлене, окрім іпотечного, звернення на яке заборонено відповідно до ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземій валюті».

З вказаною постановою скаржник не згідний, вважає незаконною з тих підстав, що старший державний виконавець Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 не вжив всіх заходів для фактичного виконання рішення суду.

На підставі зазначеного скаржник просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 28.03.2017 року про повернення виконавчого документу № 2-5715 від 10.12. 2010 року, скасувати вказану постанову, зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5715 від 10.12. 2010 року.

Скаржник та субєкт оскарження в судове засідання не зявилися, хоч були повідомлені про дату та час судового засідання, однак їх неявка не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши всі зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 10.12.2010 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 2-5715 за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» ( ПАТ «Ві Ей ОСОБА_4») до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором вимоги банку задоволено в повному обсязі та стягнуто з відповідачів заборгованість у сумі 18 362, 30 грн.

ПАТ «Ві Ей ОСОБА_4» предявив до виконання виконавчий лист по даній справі, виданий Ужгородським міськрайонним судом від 14.05.2015 року.

Постановою старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 від 10.03.2017 року стягувачу був повернутий виконавчий документ № 2-5715 від 10.12. 2010 року з тих підстав, що в результаті вжитих заходів інше належне боржникові майно не виявлене, окрім іпотечного, звернення на яке заборонено відповідно до ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземій валюті».

Скаржник вважає вказану вище постановою неправомірною та просить її скасувати.

Разом з тим положеннями ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» законодавцем унормовано, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Пункт 2 частини першої статті 37 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1798-VIII від 21.12.2016\

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбаченихЗаконом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Скаржник вказує на те, що державним виконавецм не вжито всіх заходів для виконання рішення суду.

Разом з тим зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що державним виконавцем не виявлено належне боржникові майно вжитими заходами, крім іпотечного, звернення на яке заборонено відповідно до ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземій валюті».

Як вже зазначено вище п. 2 ст. 37«Про виконавче провадження» законодавець передбачив як підставу для повернення виконавчого документу відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим ч. 5 вказаної вище норми закону регламентовано, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У відповідності до статті 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на зазначене та те, що скаржником доведено факти порушень в діях державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови, суд відмовляє в задоволенні вимог скарги, які таких, що є безпідставними та необґрунтованими.

Виходячи із наведеного, керуючись ст. 10,11,60, 208-209, 386,387 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області ОСОБА_2 від 28.03.2017 року про повернення виконавчого документу № 2-5715 від 10.12. 2010 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 5-ти днів з дня її отримання її копії до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_6