І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді Мурашової Н.А.
при секретарі Чалій Т.П.
за участю позивачки ОСОБА_1
представника позивачки ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, про усунення від права спадкування за законом,
Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 06.04.2016р. помер її чоловік ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася спадщина на частку в спільному сумісному майні, а саме, в квартирі АДРЕСА_1, та автомобілю ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1. При житті ОСОБА_6 заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги після його смерті є вона як дружина та їх діти: ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_6) В.В., ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_6, Дробот) ОСОБА_7 встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на її користь. Відповідачка ОСОБА_3 на час смерті батька була з ним зареєстрована за однією адресою, однак фактично разом вони не мешкали, до нотаріуса вона з заявою про відмову від прийняття спадщини не звернулась, у звязку з чим нотаріус на даний час не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом. Разом з тим, протягом багатьох років відповідачка ухилялася від надання допомоги батьку, який страждав на онкологічне захворювання, жодного разу не навістила хворого батька, не допомагала матеріально, не була присутня на похованні, її реєстрація в квартирі має формальний характер. Догляд за померлим здійснювала вона, готувала їжу, купувала ліки, зверталася до лікарів, опікувалась його станом здоровя, постійно мешкала з ним, матеріально допомагала донька ОСОБА_4
Просить усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 06.04.2016р.
Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити повністю. Позивачка додатково суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_6 з 2004р. страждав на онкологічне захворювання, але з 2013р. його стан здоровя став значно погіршився, він багаторазово проходив курси лікування, хіміотерапії, отримував амбулаторне лікування і фактично з січня 2016р. був прикований до ліжка, потребував стороннього догляду та допомоги. Вона здійснювала догляд за ним, оскільки старша донька ОСОБА_4 вже давно мешкає в м.Бровари Київської області, приїздила до них періодично, за можливістю. Молодша донька ОСОБА_3 в 2013р. також поїхала до м.Бровари Київської обл.., де познайомилась з чоловіком, за якого в 2014р. вийшла заміж. З цього часу вона припинила спілкуватися з ними, змінила номер телефону. Чому так сталося, вона не може пояснити. Юлія не піклувалася про батька, коли він хворів, навіть не цікавилась його станом здоровя, не допомагала матеріально, хоча вони потребували такої допомоги, оскільки через хворобу тієї пенсії, що вони отримували з чоловіком, їм не вистачало. Посильну допомогу надавала лише старша донька. Юлія не була присутня на похороні батька. Вважає, що відповідачка ухилилася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, що є підставою для усунення її від спадкування за законом.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України.
Суд, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки.
Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю.
Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно ч.5 ст.1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч.5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.
Суд встановив, що 06.04.2016р. помер ОСОБА_6 (арк.7).
Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири АДРЕСА_1 та автомобілю ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1, які є обєктами права спільної сумісної власності подружжя (арк.14-16).
Заповіту ОСОБА_6 складено не було (арк..46).
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є: його дружина ОСОБА_1, його доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (ОСОБА_1, Дробот) Ю.В.
ОСОБА_7 особи на момент смерті спадкодавця ОСОБА_6 були зареєстровані з ним за однією адресою: АДРЕСА_2, у звязку з чим спадкують в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України (арк.44звор.).
11.04.2016р. позивачка у справі ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка і нотаріусом була заведена спадкова справа №17/2016, в Спадковому реєстрі №58834335 (арк..43,45звор.).
ОСОБА_8 померлого ОСОБА_4 11.04.2016р. подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь ОСОБА_1 (арк.43звор.).
Інша донька померлого ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини або про відмову від неї до нотаріуса не зверталась.
Також судом встановлено, що з 2004р. ОСОБА_6 страждав на онкологічне захворювання рак правої легені, в 2004р. переніс операцію, з 2013р. отримував амбулаторне симптоматичне лікування, потребував стороннього догляду.
Причиною смерті ОСОБА_6 є ракова інтоксикація, рак легені (арк.8).
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є сусідкою родини ОСОБА_6 з 80 років, вони товаришують, ходять у гості один до одного, допомагають. У 2004 році чоловік позивачки ОСОБА_6 захворів на онкологію, спочатку стан здоровя був нормальний, а в 2013р. стан здоровя погіршився, доглядала за ним дружина, старша донька ОСОБА_4, яка мешкала в Київській області, іноді приїздила в гості. ОСОБА_8 спочатку мешкала разом з батьками, десь 6 років тому вона поїхала до Київської області, до старшої сестри ОСОБА_4, мешкала там деякий час, а потім зникла, ніхто не знає, де вона зараз мешкає. Коли батько хворів, ОСОБА_8 не цікавилась його станом, не піклувалась про нього, не провідувала, не надавала матеріальну допомогу, на похороні не була.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є подругою ОСОБА_1, добре знає родину. У 2013р. стан здоровя чоловіка позивачки ОСОБА_6 погіршився, вона часто приходила у гості провідувати ОСОБА_6. У родині ОСОБА_6 2 доньки, старша ОСОБА_4 забрала молодшу ОСОБА_8 до себе до м.Бровари Київської області десь в 2013р. і з цього час ОСОБА_8 припинила спілкуватися з батьками, не дзвонила, не провідувала їх, навіть не була на похороні батька. Вона тривалий час її не бачила, де вона зараз мешкає, нікому невідомо.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 Знає, що в родині 2 доньки - ОСОБА_4 та ОСОБА_8. По розмові знає, що ОСОБА_8 поїхала 6 років тому до ОСОБА_4. З цього часу вона її не бачила. Також знає, що чоловік позивачки ОСОБА_6 тяжко хворів, останнім часом вона чула через стіни його стін. Коли він помер, ОСОБА_8 на похороні не було.
Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачка по справі ОСОБА_3, будучи донькою ОСОБА_6 і відповідно особою, яка зобовязана в силу вимог ст.51 Конституції України та ст.202 СК України матеріально утримувати своїх непрацездатних батьків, умисно ухилялася від надання допомоги батькові, який перебував в безпорадному стані, що був зумовлений його похилим віком та тяжкою хворобою.
Так, з 2004р. ОСОБА_6 страждав на онкологічне захворювання, з 2013р. його стан здоровя значно погіршився, він потребував відповідного медикаментозного лікування, постійного стороннього догляду, який здійснювала його дружина ОСОБА_1, та матеріальної допомоги у звязку з лікуванням.
Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами письмовими документами та поясненнями свідків, які суд приймає за основу при постановленні рішення. Доказів, які б спростували ці обставини, суду не надано.
Також суду не надано та судом не встановлено доказів тому, що відповідачка не усвідомлювала свій обовязок щодо надання батькові підтримки та допомоги, не мала можливості виконувати його в силу обєктивних, незалежних від її волі причин.
Як встановлено судом, відповідачка знала про хворобу батька, була обізнана про розмір пенсії батьків та те, що отримуваних ними коштів не вистачає на забезпечення належних умов життя батька через тяжку хворобу, однак жодних дій з приводу надання посильної матеріальної та іншої допомоги батькові не здійснила, за зареєстрованим місцем мешкання тривалий час не проживає, фактичне місце її проживання невідомо, за життя батька його не провідувала, не була присутня на похороні, з заявою про прийняття спадщини чи про відмову від неї після його смерті до нотаріуса не зверталась, що на думку суду, свідчить про навмисне ухилення відповідачки від утримання непрацездатного батька.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ч.5 ст.1224 ЦК України, для усунення відповідачки ОСОБА_3 від спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6
На підставі вказаного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.
Керуючись ст.3,4,10,11,57-61,212-215,224 ЦПК України, ст.1216,1224,1261,1268 ЦК України,
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
ОСОБА_3, 16.01.1980р.н., усунути від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 06 квітня 2016р.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, поданою відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 27.06.2017р.

Суддя Н.А. Мурашова

26.06.2017