Справа № 548/92/17
Провадження № 2/548/175/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.

при секретарі - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманих коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманих коштів.

В обґрунтування позову зазначив, що 04 березня 2016 року на підставі поданої заяви від 04.03.2016 року та відповідно ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012року № 5067-VІ ОСОБА_2 присвоєно статус безробітної.

У даній заяві було зазначено, що ОСОБА_2 безробітна і знаходиться у

пошуках роботи, про що свідчить її особистий підпис. Також заповнила додаток до ПК, де зазначила, що на постійній, тимчасовій, сезонній, строковій, по сумісництву чи іншій роботі на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи не працює, що також підтвердила особистим підписом.

На підставі ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ та п. II «Порядку надання допомоги по безробіттю у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності» від 15.06.2015 року № 613, з 11 березня 2016 року безробітній ОСОБА_2 призначено виплату допомоги по безробіттю.

У відповідності «Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним», спеціалістами ОСОБА_1 РЦЗ проведено перевірку - звірку даних поданих громадянкою ОСОБА_2 та відомостей персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.

Перевіркою - звіркою встановлено, що 01.02.2015 року відповідач заключила договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайфселф» даний договір було розірваний в односторонньому порядку замовником 01.09.2016 року тобто на момент реєстрації ОСОБА_2 не була не зайнятою особою, та подала не правдиві відомості про свою зайнятість при реєстрації у ОСОБА_1 районній службі зайнятості.

Як зазначає позивач, ОСОБА_2 на момент реєстрації була зайнятою особою, а відповідно не мала права набути статус безробітної особи та отримувати допомогу по безробіттю.

За даними бухгалтерського обліку ОСОБА_2 в період перебування на обліку з 04.03.2016 року по 02.08.2016 року отримала допомогу у сумі 2315 грн. 81 коп. (дві тисячі триста п'ятнадцять гривні, вісімдесят одна копійка) про, що їй був направлений лист з вимогою добровільного повернення коштів, однак на даний час кошти на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 РЦЗ так і не надійшли.

Отримавши допомогу по безробіттю (відповідач) ОСОБА_2 відповідно ст. 318, 319 ЦК України набула право власності на неї, та їй, як власникові цих грошових коштів належить правомочності, щодо володіння, користування та розпоряджання ними.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 районного центру зайнятості - ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог та прохала у їх задоволенні відмовити за безпідставністю.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку представника позивача та відповідача по справі, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з 11.03.2016 року по 02.08.2016 року відповідач ОСОБА_2 перебувала на обліку в ОСОБА_1 районному Центрі зайнятості та мала статус безробітної.

При цьому згідно заяви, вона інформує, що просить надати її статус безробітного через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

04.03.2016 року відповідачу присвоєно статус безробітного та призначено виплату допомоги.

01.02.2015 року між відповідчем та ТОВ «Астеліт» був укладений строковий Договір про надання послуг від 01.02.2015 року №АВ терміном дії до 30.06.2017 року.

Згідно довідки форми ОК-5 від 15.12.2016 року наданої Управлінням Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Полтавської області, за договором в період з лютого 2015 року доходів ( винагороди ) не отримувала.

ОСОБА_2 не повідомляла ОСОБА_1 районний центр зайнятості про укладення договору з ТОВ «Астеліт» від 01.02.2015 року.

14.12.2016 року ОСОБА_1 районним центром зайнятості було складено акт № 60 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, де був встановлений вищезазначений факт укладання ОСОБА_2 договору надання послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними бухгалтерського обліку ОСОБА_2 в період перебування на обліку з 04.03.2016 року по 02.08.2016 року отримала допомогу у сумі 2315 грн. 81 коп.

14.12.2016 року позивачем прийнято наказ № 93, а 16.12.2016 року надіслано відповідачу претензію про повернення допомоги по безробіттю в сумі 2315,81 грн. Відповідачем в добровільному порядку зазначена вимога виконана не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

При цьому, суд зазначає, що послуги за договором укладеного з ТОВ «Астеліт» не надавались, тобто вона не відносилась до зайнятого населення, оскільки не мала доходів від такої зайнятості, що підтверджується довідкою форми ОК-5 від 15.12.2016 року наданої Управлінням Пенсійного фонду України в ОСОБА_1 районі Полтавської області про неотримання останньою доходу за період дії договору .

Згідно з п. 2 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» , затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політики України, ДПА України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою Правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, погодженого Головою Правління Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248 (далі - Порядок) розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

У пункті 5 Порядку передбачено, що перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості.

За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.

У разі встановлення недостовірності даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, особа ознайомлюється з актом, про що засвідчує власним підписом. У разі відмови особи підписати акт про це робиться відповідна відмітка спеціалістом центру зайнятості.

Пункт 7 Порядку зазначає: рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом.

Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

Системний аналіз нормативно-правового акту, що регулює спірні правовідносини, доводить, що всі заходи, які повинні бути вжити центром зайнятості для обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, повинні бути вчинені як при взятті на облік і протягом перебування на обліку. Іншого Порядок не передбачає.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивач діяв безпідставно і не у спосіб, передбачений законом, тобто, при поданні відповідачем заяви про присвоєння їй статусу безробітної працівниками ОСОБА_1 РЦЗ була допущена неуважність та халатність при виконанні їх службових обов»язків.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманих коштів, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК, згідно ст. ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 районного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманих коштів,- відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: