КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/145/17
Провадження № 2/488/774/17 р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Лазарева Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року позивачка звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просила визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житловий будинок № 38 по вул. Коллонтай у місті Миколаєві; виділити їй із спільного майна подружжя 1/2 частку вказаного житлового будинку та провести його реальний розподіл.

Також позивач звернулася із заявою про забезпечення позову, в якій просить в якості забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 71,2 кв.м. та житловою 54,4 кв.м., що розташований за адресою: місто Миколаїв, вул. Коллонтай, 38, оскільки до ухвалення рішення по справі відповідач може відчужити спірну квартиру.

Посилаючись на вищевказане та те, що незабезпечення таких заходів може призвести до неможливості виконання рішення суду за вказаним позовом в майбутньому, просила заяву задовольнити.

Суддя, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, вправі вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи той факт, що спірний житловий будинок може стати обєктом договорів купівлі-продажу, дарування та може бути неодноразово відчужений у подальшому, а це в свою чергу може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а також те, що заявлені вимоги про вжиття заходів забезпечення позову є достатніми та співмірними із заявленими позовними вимогами, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та вжити заходів щодо забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими спорудами, загальною площею 71,2 кв.м. та житловою 54,4 кв.м., що розташований за адресою: місто Миколаїв, вул. Коллонтай, 38.

Ухвала підлягає негайному виконанню з часу її постановляння.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвалу для виконання направити до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: Г.М. Лазарева