Справа № 333/3019/17
Провадження № 2/333/1711/17
13 вересня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого-судді Кулик В.Б.,
при секретарі Довгаль А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.
Позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, є співвласником разом з неповнолітньою онукою в рівних частках (по 8/25) будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Плеханова, буд. № 34.
За вказаною адресою зареєстровані позивач ОСОБА_1, донька ОСОБА_3, онука ОСОБА_4 та відповідач, який є колишнім цивільнім чоловіком доньки позивача ОСОБА_2. Сумісне проживання відповідача з ОСОБА_3 припинено 24.05.2016 року, останній з вказаного часу по теперішній час у будинку не мешкає, його особисті речі у будинку відсутні. З місця реєстрації відповідач виїхав з власної ініціативи. Знятися з реєстрації по теперішній час у будинку останній не бажає.
Реєстрація відповідача у належному позивачу на праві власності житловому будинку чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження його майном, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про дату, час, та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час, та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки останнього суду невідомі. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу, за згодою позивача, на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України).
Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час, та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, взявши до уваги заяву, надану позивачем, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, є співвласником разом з неповнолітньою онукою ОСОБА_4 в рівних частках (по 8/25) будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Плеханова, буд. № 34 (а.с. 4).
В даному будинку зареєстровані позивач ОСОБА_1, її донька ОСОБА_3, онука ОСОБА_4 та відповідач цивільній чоловік доньки ОСОБА_2, що підтверджується записом у домовій книзі (а.с. 7-9) та паспортом громадянина України, серії СА № 428720, виданого на імя ОСОБА_1, виданого Комунарським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області 01.04.1997 року (а.с. 5).
Сумісне проживання відповідача з донькою позивача ОСОБА_3 припинено 24.05.2016 року, останній з вказаного часу по теперішній час у будинку не мешкає. Особисті речі ОСОБА_2 у будинку відсутні.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач за адресою реєстрації не проживає, будь-яких витрат на утримання житла не несе, його місце проживання позивачу на теперішній час не відомо.
Реєстрація відповідача за вказаною адресою, перешкоджає позивачу у здійсненні права власності на житловий будинок.
Згідно з актом квартального комітету складеного 24.05.2017 року про не проживання громадян, ОСОБА_2 в будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Плеханова, буд. № 34, зареєстрований, але не проживає в період часу з 24.05.2016 року по 25.05.2017 рік (а.с. 11).
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно зі ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст. 405 ЦК України лише члені сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.
Питання проживання не членів сімї власника житла, врегульовано Главою 59 (ст. ст. 810-826) ЦК України, якою передбачено, що підставою проживання таких осіб є договір найму жилого приміщення.
Згідно зі ст. ст. 810, 811 ЦК України власник житла (наймодавець) передає наймачеві житло для проживання на певний строк і за плату на підставі договору найму (оренди), який укладається в письмовій формі.
Як видно з матеріалів справи, відповідач не укладав з власником житла (позивачем по справі) договору найму житлового будинку № 34 розташованого по вул. Плеханова у м. Запоріжжі та не є членом сімї власника.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають, що власник використовує житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Таким чином, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач на теперішній час не мешкає у спірному житловому будинку, не є його власником, не несе обовязків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишається зареєстрованим у спірному будинку, що спричиняє позивачу додаткові матеріальні витрати за прописаного відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64, 71, 72 ЖК України, ст. ст. 3,10, 11, 58-60,169, 208, 209, 212-215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: м. Запоріжжя, вул. Плеханова, буд № 34.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик