Справа № 645/1629/15-ц
Провадження № 4-с/645/8/17
У Х В А Л А

Іменем України

29 червня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова скаргу ОСОБА_2, зацікавлені особи: Жовтневий відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, Харківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_4, Харківська міжрайонна організація Українського товариства мисливців і рибалок, Голова президії Харківської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок ОСОБА_5, Харківська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в остаточно уточненій редакції якої просив визнати незаконним порушення строків та приписів діючого законодавства державним виконавцем Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3, а також Жовтневим ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області при проведенні виконавчих дій, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження та не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу, не повідомлення про інші виконавчі дії при виконанні рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/1629/15-ц, та таким що порушує права ОСОБА_2; визнати незаконною бездіяльність Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, та державного виконавця Негруця Ю.С. при виконанні рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/1629/15-ц; визнати незаконним бездіяльність та порушення строків та приписів діючого законодавства Харківським районним ВДВС ГТУЮ у Харківській області при виконанні рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/1629/15-ц, та таким що порушує права ОСОБА_2; визнати незаконною бездіяльність та порушення строків і приписів діючого законодавства при виконанні рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/1629/15-ц Харківським ВДВС ГТУЮ у Харківській області; скасувати постанову державного виконавця Негруця Ю.С. від 05.08.2016 року про закінчення виконавчого провадження, та зобовязати виконати рішення суду; винести окрему ухвалу про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 в звязку з складанням та використанням підробленого документу та незаконним невиконанням рішення суду.

В обґрунтування скарги зазначалося, що 19.05.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ухвалено рішення та видано виконавчі листи, які направлені на примусове виконання щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення заробітної плати. 02.06.2016 року рекомендованим почтовим відправленням ОСОБА_2 відправлені дві заяви про відкриття виконавчого провадження. Але відкрито виконавче провадження було тільки 15.07.2016 року. 05.08.2016 року державним виконавцем Негруця Ю.С. було складено акт, в якому зазначено адресу боржника - ХМО УТМР м. Мерефа вул. Дніпропетровська, б. 209, але при складанні акту не було залучено ні боржника, на стягувача, ні понятих, тобто ОСОБА_2 зазначає, що державний виконавець закрив провадження не перевіривши наявність або відсутність за вказаною адресою ХМО УТМР, також державний виконавець Негруця Ю.С. не повідомив стягувача про хід виконавчих дій та проігнорував інформацію яка міститься в заяві про відкриття виконавчого провадження та в рішенні суду про негайне його виконання, що призвело до порушення прав стягувача.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав скаргу у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені вище, а також повідомив, що рішення суду про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати було ухвалено 19.05.2016 року, та в цій частині рішення підлягає негайному виконанню, проте станом на час розгляду скарги, рішення не виконано, він не поновлений на роботі, заробітна плата йому не виплачена, що в свою чергу призводить до порушення його прав, передбачених Конституціэю України.

У судовому засіданні від 22.06.2017 року державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 заперечував проти скарги, посилаючись на її необґрунтованість, вважаючи, що ним виконані приписи Закону України «Про виконавче провадження», в судове засіданні від 29.06.2017 року ОСОБА_3 не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, але причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник Харківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_7 заперечувала проти скарги ОСОБА_2, пояснивши, що у відділі ВДВС перебувають виконавчі провадження ВП № 52580803 з примусового виконання виконавчого листа № 645/1620/15-ц від 30.05.2016 Фрунзенського районного суду м. Харкова про стягнення з Харківської міжрайонної організації Українського товариства мисливців і рибалок на користь ОСОБА_2 суми заборгованості в розмірі 3000 грн. та ВП № 52013251 з примусового виконання виконавчого листа № 645/1629/15-ц від 30.05.2016 року Фрунзенського районного суду м. Харкова про поновлення з 14.02.2015 року ОСОБА_2 на посаді виконавчого обвязки голови президії міжрайонної ради ХМО УТМР. Дані виконавчі провадження передані до Харківського РВДВС ГТУЮ у Харківській області з Жовтневого ВДВС, посилаючись на те, що юридична адреса Харківської міжрайонної організації Українського товариства мисливців і рибалок: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, 209. Що стосується стягнення суми заборгованості в розмірі 3000 грн., то в результаті виконавчих дій, підприємством боржника сплачено суму заборгованості, кошти знаходяться на депозитному рахунку Харківського РВДВС ГТУЮ у Харківській області. Що стосується примусового виконання виконавчого листа про поновлення на роботі з 14.02.2015 року ОСОБА_2 на посаді виконуючого обвязки голови президії міжрайонної ради Харківської міжрайонної організації Українського товариства мисливців і рибалок, то в результаті проведення виконавчих дій державним виконавцем вчинено вихід за адресою: м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, 209, за даною адресою, на час проведення виконавчих дій, підприємство діяльності не проводило, двері зачинені, про що державним виконавцем складено відповідний акт. Також державним виконавцем вчинено вихід за адресою зазначеною у виконавчому листі: м. Харків, вул. Грушевського (Цурюпи), 27. В результаті чого голова президії Харківської міжрайонної організації Українського товариства мисливців і рибалок ОСОБА_6 повідомив, що на рішення суду подано касаційну скаргу. Державним виконавцем для надання документального підтвердження виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на посаді, направлено виклик голові президії для пояснень та призначено дату 04.07.2017 року.

На підставі викладеного, вважали скаргу необґрунтованою.

ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти скарги, вважаючи її необґрунтованою, повідомивши, що посада виконуючого обовязки голови правління у Харківській міжрайонній організації Українського товариства мисливців і рибалок у штатному розписі, на теперішній час, відсутня.

Інші сторони виконавчого провадження та їх представники в судове засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали виконавчих проваджень, матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судовий контроль за виконанням таких рішень, ухвалених відповідно до ЦПК України, регламентується розділом VII цього Кодексу.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За правилами розділу VІІ ЦПК України предметом скарги можуть бути лише процесуальні рішення та дії державних виконавців.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

За одну з головних засад судочинства Конституцiя України визнає обовязковiсть рiшень суду. Ця норма означає, що судовi рiшення, якi набрали законної сили, є обовязковими до виконання для всiх органiв державної влади, органiв мiсцевого самоврядування, їхнiх посадових осiб, для обєднань громадян та iнших юридичних осiб i громадян. Тобто сторона, що програла справу, вiдразу пiсля того, як судове рiшення набрало законної сили, мусить виконати його добровiльно.

Виконання рішень судів здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», цей Закон визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню, у разі їх невиконання боржником (боржниками) у добровільному порядку.

Виконавче провадження є заключною стадією цивільного процесу.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ст. 2 цього ж Закону примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти певні дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За роз'ясненнями, викладеними у пункті 14 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.05.2016 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 та, крім іншого, поновлено ОСОБА_2 з 14.02.2015 року на посаді виконуючого обовязки голови президії міжрайонної ради Харківської міжрайонної організації Українського товариства мисливців і рибалок, стягнуто з ХМО УТМР на користь ОСОБА_2 заробітну плату за період роботи з 03.02.2015 року по 14.02.2015 року у сумі 1350 грн., з врахуванням утримання прибуткового податку з фізичних осіб та інших обовязкових платежів, а також середній заробіток за час оплати строку вимушеного прогулу з 14.02.2015 року по 19.05.2016 року у сумі 45 386 грн., з врахуванням утримання прибуткового податку з фізичних осіб та інших обовязкових платежів, моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 та стягнення оплати за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3000 грн., з урахуванням відрахування з неї прибуткового податку та обовязкових платежів підлягає негайному виконанню.

02.06.2016 року ОСОБА_2, отримавши виконавчі листи за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.05.2016 року звернувся із заявою до Жовтневого відділу ВДВС м Харкова ГТУЮ у Харківській області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

На підставі резолюції, яка міститься на заяві ОСОБА_2 про відкриття викового провадження, 14.07.2016 року заяву ОСОБА_2 передано державному виконавцю Негруці Ю.С., та постановою від 15.07.2016 року державним виконавцем Негруця Ю.С. відкрито виконавче провадження. Дані дії державного виконавця не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час відкриття виконавчого провадження, оскільки одразу після отримання 14.07.2016 року заяви ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження, що відповідало вимогам ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на час винесення постанови).

Що стосується вимог щодо не направлення ОСОБА_2 постанови про відкриття провадження від 15.07.2016 року, то скарга в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки на порушення вимог статті 25 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-Х1У (з наступними змінами) «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження йому надіслана не була, оскільки за ч.1 ст. 31 «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилається адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову про відкриття провадження, про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документу.

Матеріали виконавчого провадження не містять докази щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2016 року стягувачу рекомендованим листом з повідомлення про вручення та отримання даної постанови ОСОБА_2, як того вимагав Закон України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяв на час винесення постанови про відкриття провадження.

Що стосується вимог за скаргою ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 05.08.2016 року та направлення виконавчого провадження до Харківського РВДВС ГТУЮ у Харківській області, то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Так, дійсно постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області від 05.08.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого лита № 645/1629/15-ц, виданого 30.05.2016 року про поновлення з 14.02.2015 року ОСОБА_2 на посаді в.о. голови президії міжрайонного ради Харківської міжрайонної організації Українського товариства мисливців і рибалок закінчено, оскільки в ході проведення виконавчих дій встановлено, що адреса боржника «Харківської міжрайонної організації Українського товариства мисливців і рибалок» - Харківська область, Харківській район, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, 209, за адресою вказаною у виконавчому листі, а саме: м. Харків, вул. Грушевського (Цюрипи), б. 27, знаходиться Харківська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок, яка не є боржником за зазначеним виконавчим провадженням. Також державним виконавцем представлений Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, відповідно до якого місцезнаходження юридичної особи Харківська міжрайонна організація Українського товариства мисливців і рибалок, - 62472 Харківська область, Харківській район, місто Мерефа, вул. Дніпропетровська, б. 209, що відповідало вимогам п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону №606-XIV - направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Що стосується вимог ОСОБА_2 за скаргою щодо порушення строків виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.05.2016 року, то вони є обґрунтованими.

Необхідно зауважити, що рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.05.2016 року в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 та стягнення оплати за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 3000 грн. підлягає негайному виконанню.

Виконання рішень за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення здійснюється відповідно до ст. 75 Закону №606-XIV та у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ст. 76 Закону № 606-XIV, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власника підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосуються інші заходи, передбачені законом.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 89 Закону №606-XIV у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Як вже зазначено судом, виконавче провадження відкрито 15.07.2016 року, в постанові зазначалося, що рішення підлягає негайному виконанню, а постановою 05.08.2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, протягом 22 днів, державним виконавцем не було здійснено дій, направлених на негайне виконання рішення суду.

Що стосується невиконання рішення Фрунзенського районного суд м. Харкова від 19.05.2016 року Харківським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області, то постановою державного виконавця від 23.08.2016 року було відкрито виконавче провадження щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі та з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем в листопаді 2016 року здійснено вихід за адресою реєстрації підприємства боржника, про що складено відповідний акт та було здійснено виклик керівника Харківської міжрайонного організації УТМР до державного виконавця на 04.07.2017 року, проте інших дій в рамках даного провадження здійснено не було.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2016 року, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Постановою державного виконавця від 08.10.2016 року відкрито виконавче провадження про стягнення оплати за час вимушеного прогулу за один місяця у розмірі 3000 грн., з урахуванням відрахуванням з неї прибуткового податку та обовязкових платіж на користь ОСОБА_2, 28.10.2016 року постановою державного виконавця накладено арешт коштів боржників, інших дій в рамках виконавчого провадження не здійснено.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обов'язковість рішень суду.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено: «Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права».

За практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Згідно ст. 11 ч. 2 Закону України «Про судоустрій України» та ст. 13 ч.ч. 2, 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які діяли протягом судового розгляду справи, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади їх посадовими та службовими особам на всій території України Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Зазначеними статтями визначено, що виконанню підлягають саме судові рішення, які набрали законної сили, а не виконавчі листи, і вказані судові рішення є обовязковими до виконання.

З матеріалів справи випливає, що невиконання рішення суду буде порушувати права стягувача, що може призвести до нівелювання рішення, що є недопустимим.

Так як рішення суду є невиконаним, і державними виконавцями не вжито всіх заходів примусового виконання рішення суду, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, не накладено штрафів, не направлено подання до правоохоронних органів про притягнення винних службових осіб щодо порушення вимог закону про виконавче провадження, внаслідок чого порушено права стягувача на поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу за один місця у розмірі 3000 грн., суд приходить про задоволення скарги ОСОБА_2 в частині порушення державними виконавцями строків виконання рішення суду, яке підлягає негайному виконанню.

Виконавча служба на зазначене не зважила, як і на те, що виконання будь-якого судового рішення, будучи невід'ємною стадією процесу правосуддя, має здійснюватись й відповідно до вимог міжнародного, яке є частиною національного, законодавства, - має відповідати вимогам статті 6 ратифікованої Україною Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, яка передбачає право кожної людини на справедливий і відкритий розгляд її справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та протоколів до неї.

Що стосується вимог про винесення окремої ухвали про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 в звязку складанням та використанням підробленого документу та незаконним невиконанням рішення суду, то відповідно до ст. 211 ЦПК України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

Окрему ухвалу суд постановляє за власною ініціативою.

Особи, які беруть участь у справі, не мають права вимагати винесення окремих ухвал.

Тоді як кримінальна відповідальність - це різновид юридичної відповідальності, обов'язок особи, яка вчинила злочин, зазнати державного осуду в формі кримінального покарання. Передбачені Кримінальним кодексом обмеження прав і свобод особи, що вчинила злочин, індивідуалізуються в обвинувальному вироку суду і здійснюються спеціальними органами виконавчої влади держави. Головною формою реалізації кримінальної відповідальності, його змістом є кримінальне покарання.

На теперішній час, суд розглядає скаргу ОСОБА_2 в порядку ст. 383 ЦПК України розділу VІІ судовий контроль за виконанням судових рішень, та останній не позбавлений можливості звернутися із заявою до правоохоронних органів, якщо вважає, що йому кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Строк звернення ОСОБА_2 до суду зі скаргою не пропущений, оскільки постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував, та звернувся до суду за захистом своїх прав 20.12.2016 року, після не отримання запиту, адресованого на адресу Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 60, 210-213, 383, 385, 386, 387, 389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо не надіслання ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження при виконанні рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року.

Визнати бездіяльність та порушення строків державним виконавцем Жовтневий відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 при виконанні рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року незаконною.

Визнати бездіяльність та порушення строків Харківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області при виконанні рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 травня 2016 року незаконною.

В решті вимог за скаргою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня її проголошення; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя -