РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8666/17

Провадження № 2-о/643/661/17

10.07.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Довготько Т.М.

за участю секретаря - Бахметьєвої Ю.С.

прокурора - Буч Р.В.

присяжних - Барилової Л.Д., Толмачова Є.С.

лікаря-психіатра - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою лікаря-психіатра КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» про продовження примусової госпіталізації відносно недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах психіатричного стаціонару,

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшла заява лікаря-психіатра КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» про продовження примусової госпіталізації недієздатного ОСОБА_4 в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник ХОКПЛ № 3, що діє на підставі доручення, підтримала заяву про продовження примусової госпіталізації, зазначивши, що недієздатний ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів та відповідно до висновку зазначеної комісії хворий страждає на тяжкий психічний розлад в формі шизофренії параноїчної форми, безперервного типу перебігу, внаслідок якого являє небезпеку для себе та оточуючих, являється безпорадним і не може самостійно задовольняти основні життєві потреби у зв'язку з чим потребує продовження примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву.

Законний представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи наявна заява останньої з проханням продовжити примусову госпіталізацію відносно недієздатного ОСОБА_4 За станом здоров'я не може прибути в судове засідання.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, установив наступне.

ОСОБА_4 був госпіталізований 18.08.2011року до ХОКПЛ №3. Направлення на госпіталізацію було видане 18.08.2011року лікарем МПНД №3 ОСОБА_6, який після особистого огляду ОСОБА_4 зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації стали відомості про поведінку ОСОБА_4 які надійшли від його матері - опікуна ОСОБА_5 На підставі цих відомостей ОСОБА_4 був 18.08.2011року оглянутий лікарем-психіатром ОСОБА_7 у прийомному відділенні ХОКПЛ №3, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 10.12.2009року, ОСОБА_4 визнаний недієздатним та встановлено над ним опіку, призначено його опікуном ОСОБА_5

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04.08.2016року застосовано до ОСОБА_4 примусову госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.01.2017року ОСОБА_4 було продовжено примусову госпіталізацію.

У зв'язку із наявністю у ОСОБА_4 тяжкого психічного розладу, останній був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ХОКПЛ №3, відповідно до висновків зазначеної комісії від 07.07.2017року недієздатний ОСОБА_4 страждає тяжким психічним розладом в формі шизофренії, параноїчної форми з непереривним типом перебігу, стійким вираженим емоційно-вольовим дефектом змішаного типу. У пацієнта по наступний час зберігається активна галюцинаторно-параноїчна і афективна симптоматика, що обумовлює неупорядковану поведінку хворого, його агресивність і ворожість направлену на оточуючих, злобно-напружений афект/, імпульсивність, відсутність критики до свого стану, внаслідок чого являє небезпеку для себе та оточуючих, не може самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, у зв'язку з чим потребує продовження примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ч.2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання

психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

Встановлені факти свідчать про наявність у ОСОБА_4 психічного захворювання, а також про те, що хворий являє небезпеку для себе та оточуючих, не може самостійно задовольняти основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та має потребу в продовженні примусової госпіталізації.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за доцільним продовжити застосування у відношенні ОСОБА_4 примусової стаціонарної психіатричної допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.212-215, 281,282 ЦПК України, ст. ст. 14, 16, 22, 26 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву лікаря-психіатра КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» задовольнити.

Продовжити у примусовому порядку госпіталізацію недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричний стаціонар КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3», строком, не більше шести місяців.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя - Т.М.Довготько

Присяжні Барилова Л.Д.

Толмачов Є.С.