Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

за участю секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт» про визнання рішення недійсним,-

встановив:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом у якому просить визнати недійсним рішення чергових загальних зборів членів ОСББ «Тельбін-Комфорт», оформлене протоколом від 31.03.2015 року в частині затвердження вартості внеску на утримання будинку та прибудинкової території для нежитлових приміщень в розмірі 8,00 грн. за один квадратний метр.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, представники сторін подали заяви з проханням провести судове засідання без їх участі.

Представником позивача ОСОБА_2 також подано клопотання про витребування від Уповноваженого Верховної ради України з прав людини висновку у справі про дискримінацію.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» дискримінація - це ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Відповідно до роз'яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судам необхідно враховувати, що надання Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини висновків у справах про дискримінацію є одним із заходів протидії дискримінації.

Разом з тим, позивач вернувся з позовом, предметом якого є оскарження рішення чергових загальних зборів членів ОСББ «Тельбін-Комфорт», оформлене протоколом від 31.03.2015 року, а не оскарженням обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами позивача.

Також з матеріалів заяви убачається, що представник позивача попередньо зверталася до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про надання письмового висновку стосовно наявності у діях представників ОСББ «Тельбін-Комфорт» ознак порушень чинного законодавства, зокрема проявів дискримінації при встановленні різного розміру внесків на утримання будинку і прибудинкової території для власників житлових та нежитлових приміщень, при цьому листами Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питань дотримання соціально-економічних та гуманітарних прав від 11.04.2017 р. та від 19.05.2017 року представнику позивача були надані роз'яснення щодо порядку оскарження рішень ОСББ «Тельбін-Комфорт» та щодо законодавчої заборони для втручання Уповноваженого з прав людини у відносинах між співвласниками багатоквартирних будинків, які розглядаються судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування від Уповноваженого Верховної ради України з прав людини висновку у справі про дискримінацію.

За вищевикладених обставинах, керуючись ст. ст. 57-60, 64, 137 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволені клопотання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про витребування висновку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя