Справа № 2-1013/10
Провадження № 6/369/76/17
УХВАЛА

Іменем України

27.06.2017 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Позика» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17 березня 2010 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 10 липня 2007 року.

02 грудня 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» був укладений договір факторингу № 50/1, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 10 липня 2007 року, який укладався між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, та договором поруки № 126156 від 10 липня 2007 року, який укладався між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, перейшло до ТОВ «ФК «Фінактив».

12 грудня 2016 року ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «ФК «Позика» був укладений договір факторингу № 50/1-1 відповідно до умов якого право грошоовї вимоги за кредитним договором № 0 від 10 липня 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Позика».

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що відповідно до вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає фактору своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України однією із підстав зміни кредитора у зобов»язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України у разі витребування кредитора в зобов»язанні він замінюється правонаступником.

У своїй заяві заявник зазначив, про те, що оскільки попередній кредитор ТОВ «ФК «Фінактив» відчужив право вимоги до боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, то ТОВ «Позика» є правонаступником стягувача у виконавчому провадженні, відкритого відносно боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Позика» просив замінити стягувача у виконавчому провадженні, відкритому по справі № 2-1013/10 відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2, а саме замінити стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Позика».

У судове засідання представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Позика» не зявився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд заяви у відсутності представника заявника.

У судове засідання заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 не зявилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 661015 грн. 46 коп. суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10 липня 2007 року, та судові витрати в розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

02 грудня 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено Договір факторингу № 50/1, відповідно до умов п. 2.1. якого за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнту за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до умов п. 2.2. Договору факторингу права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді протягом 14 днів з моменту підписання даного договору, але не пізніше повторного розрахунку за даним договором.

12 грудня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» був укладений договір факторингу № 50/1-1, відповідно до умов п. 2.1. якого за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобовязується прийняти права вимоги та в їх оплату зобовязується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до умов п. 2.2. Договору факторингу права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в Реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді протягом 7 днів з моменту підписання даного договору, але не пізніше повторного розрахунку за даним договором.

Відповідно до умов п. 4.1. Договору факторингу право власності на права вимоги, які відступаються за цим договром, вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов»язань в межах відступлення прав вимоги у фактора виникає в день підписання акту приймання-передачі права вимоги, за умови виконання фактором зобов»язань, передбачених п. 3.2 цього договору.

Відповідно до Акту приймання-передачі права вимоги від 12 грудня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» (клієнт) передав (відступив) права вимоги за кредитами, а ТОВ «Фінансова компанія «Позика» (фактор) прийняв права вимоги за кредитами.

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 50/1-1 від 12 грудня 2016 року фактор ТОВ «Фінансова компанія «Позика» прийняв від клієнта ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» право вимоги по кредитному договору № НОМЕР_1 від 10 липня 2007 року відносно боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно долученого до матеріалів справи витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що згідно відомостей про виконавче провадження № 19964604, постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області зупинено виконавче провадження № 19964604 щодо виконання виконавчого листа № 2-1013, виданого 15 квітня 2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, на підставі вимог п. 8 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов'язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 11 узагальнення судової практики Вищого спецалізованого суду України з озгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Отже, після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником, вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку після набрання заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2010 року законної сили, змінився стягувач і тому, не замінивши такого стягувача, особа, яка набула права вимоги не може брати участі у виконавчому провадженні, у звязку з чим порушуються її права як правонаступника.

Враховуючи, що відповідно до договору факторингу № 50/1-1 від 12 грудня 2016 року, який був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінактив» на ТОВ «Фінансова компанія» «Позика» відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором № НОМЕР_1 від 10 липня 2007 року відносно боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, а заявник ТОВ «Фінансова компанія «Позика» набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги відносно боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, суд вважає за можливе провести заміну сторони у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» у виконавчому провадженні щодо солідарного стягнення із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором НОМЕР_1 від 10 липня 2007 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук