_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/520/444/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Маценко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі подання Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Другий Київський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській областізвернувся до суду з поданням, відповідно до якого просить вирішити питання, щодо тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: Одеська область, Кілійський район, с. Дмитрівка, вул. Садова, 1; місце фактичного проживання: м. Одеса, пр-т. Академіка ОСОБА_2, 6-Б, кв. 54) за межі Українидо виконання зобовязання за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси №521/4956/15-к, яке набрало законної сили 20.06.2017.

В обґрунтування подання заявником зазначено, що на виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №521/4956/15-ц виданого Малиновським районним судом м. Одеси 04.07.2017 про стягнення з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н.) на користь ОСОБА_3 (і.н.) грошової суми у розмірі 50000 грн.

30.08.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої спрямовано сторонам виконавчого провадження.

Заявник зазначив, що згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 01.09.2017, про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи, відносно боржника ОСОБА_1 інформації не знайдено; згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 01.09.2017, про осіб боржників, які отримують пенсії, відносно боржника ОСОБА_1 інформації не знайдено; згідно відповіді Державної фіскальної служби України № від 04.09.2017, про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, боржник ОСОБА_1 на обліку в органах ДПС не перебуває; згідно відповіді Державної фіскальної служби України № від 04.09.2017, інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

01.09.2017 спрямовано запит до територіального сервісного центру №5141 МВС України в Одеській області, щодо наявності зареєстрованих за боржником транспортних засобів, відповіді станом на момент звернення до суду з поданням до Відділу не надходила.

01.09.2017 державним виконавцем, з метою подальшого примусового виконання рішення суду, було накладено арешт на все рухоме майно боржника, про що винесено відповідну постанову та спрямовано її сторонам виконавчого провадження.

27.01.2017 виходом за адресою: м. Одеса, пр-т. ОСОБА_2 6 «Б», кв. 54 було встановлено, що на стук та дзвін двері квартири ніхто не відчинив, про що державним виконавцем складено відповідний акт.

Заявником зазначено, що боржником заборгованість за виконавчим документом не сплачується та рішення суду не виконується, на прийом до державного виконавця боржник ОСОБА_1 не зявляється.

На підставі викладеного, державний виконавець другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській областізвернувся до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд вважає за можливе розглянути подання державного виконавця за відсутності сторін та інших заінтересованих осіб.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Другому Київському відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження №54597195 з примусового виконання виконавчого листа №521/4956/15-к виданого 04.07.2017 Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 50000 грн.

30.08.2017 державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54597195.

При вирішенні даного питання суд враховує той факт, що право громадян України на пересування є конституційним правом (ст. 33 Конституції України), тому обмеження такого права може бути передбачено тільки Законами України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 №3857-XII громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Разом із тим, в сенсі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, яка є частиною національного законодавства, та ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Також при вирішенні даного питання суд керується узагальненнями Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. У звязку з цим з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, суду належить зясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи

Частиною 1статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2.ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Враховуючи, що суду не надано доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і даних, які б свідчили про навмисне ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обовязків та намір вибути за межі України з цією метою, а також, суду не надано жодних доказів того, що державним виконавцем вичерпано весь передбачений Законом перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або усі вони є безрезультатними, тому суд не вбачає підстав у задоволенні подання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бескровний Я. В.