Справа № 303/3190/17
ряд. стат. звіту - 49
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

06 липня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі - 1800 грн., щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що з листопада 2010 року по 24 квітня 2017 року, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року шлюб між ними розірвано та визначено місце проживання дитини разом з нею. Так, відповідач ні вихованням, ні утриманням дитини не займається, а весь тягар утримання спільної дитини лежить на ній, однак для належного утримання дитини, її харчування, навчання та розвитку, її заробітку не вистачає. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1800 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності. Одночасно зменшила позовні вимоги та просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн., щомісячно і до досягнення ним повноліття. Зменшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 травня 2011 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_2, народився син - ОСОБА_4, що стверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ФМ №196644 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 24 травня 2011 року (а.с.3).

24 квітня 2017 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та вирішено : «Шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 06 листопада 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №529 - розірвати.

-2-

Після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Мельнікова». Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із її матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в м.Мукачево, вул. Г.Петрова, 6/50 Закарпатської області» (а.с.4-7).

Відповідно до Довідки №1 наданої фізичною особою-підприємець ОСОБА_6 12 травня 2017 року, ОСОБА_2 працює у ФО-П ОСОБА_6 на посаді продавця з 11 вересня 2014 року і за період Листопад 2016 року та квітень 2017 року отримала дохід - 13007,29 грн. (а.с.8).

Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з статтею 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно частини 1 пункиту 1 статті 367 Цивільно - процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Судом встановлено та знайдено підставність задоволення зменшених позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4,

-3-

ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., щомісячно і до досягнення ним повноліття, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що діти у будь-якому випадку повинні бути захищені та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для його життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача ОСОБА_3, як батька, утримувати та надавати йому матеріальну допомогу

Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 213, 214, 215, 218, 223, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 150, 180, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 А, кв.№10, Закарпатської області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, буд.№ 6, кв.№50, Закарпатської області, аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень, щомісячно, і до досягнення ним повноліття, починаючи з 08 червня 2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 А, кв.№10, Закарпатської області, на користь держави судовий збір в розмірі - 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, через суд першої інстанції, який виніс оскаржуване судове рішення.

Головуючий М.М.Пак