Ухвала іменем україни
12 липня 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,Писаної Т.О., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до комунальної установи «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» про зобов'язання укласти договір та стягнення середньої заробітної плати за вимушений прогул, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 11 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 19 листопада 1986 року вона працювала в Первомайській селищній лікарні на посаді медсестри, а після передачі цієї медичної установи на баланс Первомайської селищної ради з 01 січня 2002 року переведена на посаду дільничної медсестри терапевтичного кабінету.

Рішенням I сесії VI скликання Первомайської селищної ради від 16 листопада 2010 року № 5 із 17 листопада 2010 року її обрано секретарем Первомайської селищної ради, де вона пропрацювала 5 років та була звільнена відповідно до ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у зв'язку із закінченням строку повноважень.

Після проведення реформування вказаний медичний заклад має назву амбулаторія загальної практики сімейної медицини смт Первомайське Жовтневого району Миколаївської області та входить як структурний підрозділ до Комунальної установи «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги».

З метою отримання попереднього місця роботи, а саме посади дільничної терапевтичної медсестри амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, 19 листопада 2015 року вона звернулась до відповідача із заявою. Однак отримала відмову, натомість їй запропоновано вакантну посаду сестри медичної загальної практики сімейної медицини в амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Новомиколаївка на 0,5 ставки; с. Полігон на 0,75 ставки та с. Шевченкове на 0,5 ставки.

Від вищевказаних запропонованих посад вона відмовилась, у зв'язку з віддаленістю зазначених медичних установ від місця її проживання та з огляду на те, що розмір оплати праці на цих посадах значно менший, ніж на посаді медсестри, яку вона обіймала до переходу на виборну посаду.

Посилаючись на наведені обставини, положення ст. 118 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ОСОБА_6 просила зобов'язати відповідача укласти з нею трудовий договір та стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що підстави, передбачені ст. 118 КЗпП України для задоволення позову, відсутні.

При цьому суд зазначив, що в разі неможливості надання позивачці попередньої посади, яку вона обіймала до переходу на виборну посаду, статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» їй надані гарантії по збереженню заробітної плати, яку вона отримувала на виборній посаді, але не більше шести місяців.

Такі висновки судів є правильними та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 з 19 листопада 1986 року працювала на посаді медсестри, старшої медсестри, акушерки Первомайської селищної лікарні, а з 01 січня 2002 року - дільничною медсестрою терапевтичного кабінету Первомайської селищної ради Жовтневого району, на баланс якого було передано зазначену лікарню (а. с. 18).

Рішенням першої сесії шостого скликання Первомайської селищної ради від 16 листопада 2010 року № 5 ОСОБА_6 з 17 листопада 2010 року було обрано секретарем Первомайської селищної ради. У зв'язку з чим, із 16 листопада 2010 року вона звільнена з посади дільничної - терапевтичної медсестри. З 10 листопада 2015 року позивачка звільнена з посади секретаря сільської ради у зв'язку з закінченням повноважень (а. с. 17-20).

Розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації від 04 квітня 2012 року № 96-р затверджено заходи з реформування галузі охорони здоров'я Миколаївської області на 2012 року (а. с. 21-25).

Рішенням Жовтневої районної ради Миколаївської області від 31 травня 2012 року № 13 вирішено створити КУ «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» шляхом виділення зі складу Жовтневої центральної районної лікарні із затвердженням статуту цієї установи.

Рішенням Жовтневої районної ради Миколаївської області від 21 листопада 2012 року № 1 створено КУ «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» та затверджено статут в новій редакції (а. с. 58).

19 листопада 2015 року ОСОБА_6 звернулась до відповідача із заявою про надання їй посади дільничної терапевтичної медсестри амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Первомайське Жовтневого району, вважаючи, що саме ця посада є рівноцінною посаді, яку вона обіймала до обрання на виборну посаду (а. с. 13).

Листом відповідача від 24 листопада 2011 року позивачці відмовлено в задоволенні цієї заяви і одночасно запропоновано вакантні посади сестри медичної загальної практики сімейної медицини в амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Новомиколаївка на 0,5 ставки, с. Полігон на 0,75 ставки та с. Шевченкове на 0,5 ставки (а. с. 14).

Згідно з актом від 25 листопада 2015 року, складеним КУ «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_6 відмовилась від запропонованих їй посад (а. с. 56-57).

Із копій штатних розписів за 2015-2016 роки видно, що вакансії сестри медичної загальної практики сімейної медицини в амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Первомайське Жовтневого району відсутні.

Відповідно до довідки КУ «Жовтневий районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги», наданої відповідачем до апеляційного суду, станом на 11 листопада 2015 року була вакантна посада медсестри медичної загальної практики сімейної медицини в амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт Первомайське, яка становила 0,25 ставки. Позивач від заняття цієї посади також відмовилась, оскільки до переходу на виборну посаду вона займала 1,5 ставки медсестри Первомайської селищної лікарні.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради визначає Закон України «Про статус депутатів місцевих рад».

За приписами ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі. А саме, працівник, обраний на виборну посаду, звільняється з попередньої роботи на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. У трудовій книжці такого працівника робиться запис: «Звільнений за п. 5 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з переходом на виборну посаду».

З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір. Цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради (абзац 2 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»).

Згідно з ч. 2 ст. 33 вказаного Закону депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Підприємство має право в подібних випадках укладати строкові трудові договори (ч. 2 ст. 23 КЗпП України). Однак при укладенні з працівником, прийнятим для заміщення вакантної посади, що утворилась у зв'язку з обранням на виборну посаду, трудового договору на невизначений строк поворотне прийняття на роботу у зв'язку з закінченням повноважень за виборною посадою при відсутності вакансії законодавством не передбаченою.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідача укласти з позивачем трудовий договір. Відповідачем дотримано положення ст. 118 КЗпП України, позивачу надавались пропозиції щодо надання рівноцінних посад, від яких позивач відмовилась, наказ про прийняття на вакантну посаду постійного працівника позивачем також не оспорювався.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Т.О. Писана О.В. Попович