Справа № 161/7588/17 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В.В.
Провадження № 22-ц/773/1195/17 Категорія: 81 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

секретар - Галицька І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. на постанову старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Байрак Олени Ігорівни та зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. звернулося до суду із зазначеною скаргою посилаючись на те, що на виконанні у Рожищенському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебувало виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа, виданого 05 лютого 2013 року Луцьким міськрайонним судом по справі №2-8480/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 219895,90 грн. та 1820 грн. судових витрат.

26 квітня 2017 року старшим державним виконавцем Байрак О.І. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважає зазначену постанову незаконною, такою, що винесена передчасно, оскільки державним виконавцем не виконано всі необхідні для виконання виконавчого документа дії, передбачені Законом, не здійснено усіх необхідних заходів по розшуку майна боржника, порушено строки надіслання банку постанови.

Враховуючи наведене, банк просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Байрак О.І. щодо винесення 26.04.2017 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, скасувати зазначену постанову та зобов'язати старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Байрак О.І. поновити виконавче провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 17 серпня 2016 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Байрак О.І. щодо винесення постанови від 26 квітня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену в рамках виконавчого провадження № 38272322 та скасовано зазначену постанову.

У решті вимог відмовлено.

Стягнуто з Рожищенського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області в дохід держави 640 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі Рожищенський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову - про відмову в задоволенні скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк».

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду в частині задоволених вимог скарги та стягнення судового збору підлягає до скасування з постановленням у цій частині нової ухвали з таких підстав.

Частково задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була винесена з порушенням прав банку та положень Закону України «Про виконавче провадження», чого суб'єкт оскарження відповідно до вимог ст.60 ЦПК України не спростував, чим не підтвердив вжиття всіх заходів щодо примусового виконання рішення, а також ефективного, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Також не надано доказів щодо проведення перевірки майнового стану боржника з періодичністю, встановленою ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, такі висновки суду зроблені передчасно, з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-8480/11р. за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 219895 грн. 90 коп. заборгованості та 1820 грн. судових витрат, судом 05 лютого 2013 року було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у Рожищенському районному відділі ДВС ГТУЮ у Волинській області на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2013 року (а.с.7, 29).

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції на час відкриття виконавчого провадження було передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Аналогічні вимоги щодо прав та обов'язків виконавця при примусовому виконанні рішень передбачені і в ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у діючій редакції, згідно якої виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із приєднаних до заперечення на скаргу банку, а також до апеляційної скарги письмових доказів вбачається, що державним виконавцем 04.03.2013 року винесено постанову про розшук та затримання належних боржнику транспортних засобів, 05.06.2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно бази даних «Автомобіль» за боржником зареєстровано два транспортні засоби, які було оголошено в розшук (а.с.36, 37, 40, 69, 70, 71).

Постановою державного виконавця від 17.03.2017 року приєднано виконавче провадження з примусового виконання даного виконавчого листа до зведеного виконавчого провадження по боржнику ОСОБА_3 (а.с.39).

Актом про проведені електронні торги від 19.04.2017 року підтверджується реалізація 10.04.2017 року одного з належних боржнику транспортних засобів та перерахування виручених від його реалізації коштів банку, як стягувачу (а.с.34, 38, 73, 74).

Проведені працівниками поліції розшукові заходи щодо знаходження майна боржника - іншого автомобіля ВАЗ НОМЕР_1, 2006 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_2, протягом року з дня винесення постанови про розшук та затримання транспортного засобу виявилися безрезультатним.

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, нерухоме майно на праві власності у боржника ОСОБА_3 відсутнє (а.с.41-42, 86-87).

Крім того, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_3 знятий з АДРЕСА_1 за цією адресою фактично не проживає та місце його перебування невідоме, а також належного йому на праві власності майна за цією адресою не виявлено (а.с.35, 43, 48, 78, 79, 84, 85).

За заявою стягувача державний виконавець 20.03.2017 року звертався до Луцького міськрайонного суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у задоволенні якого ухвалою Луцького міськрайонного суду від 30.03.2017 року відмовлено (а.с.44-47, 80-83).

Згідно даних на запити від 28.02.2017 року та на повторні запити від 03.04.2017 року до Державної фіскальної служби України і Пенсійного фонду України боржник ОСОБА_3 працевлаштованим не рахується, пенсії не отримує, на обліку платників податків не перебуває, будь-які дані про його доходи відсутні, рахунків у банківських та інших фінансових установах немає (а.с.30-33, 75-77).

Наведене підтверджує, що державний виконавець вжив усіх передбачених законом заходів для примусового виконання рішення, у тому числі для з'ясування наявності належного боржнику майна і за останнім відомим місцем проживання. У боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Також боржник і належні йому транспортні засоби, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до п.п.2, 7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Постановою державного виконавця від 26.04.2017 року виконавчий документ щодо боржника ОСОБА_3 повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.4). У постанові державний виконавець перерахував вчинені ним заходи примусового виконання рішення та мотивував підстави для повернення виконавчого документа стягувачу.

Колегія суддів приходить до висновку, що винесенням державним виконавцем 26.04.2017 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не порушено прав чи свобод заявника, оскільки згідно ч.5 ст.37 Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, про що зазначено і в самій постанові. І цей строк для заявника іще не пройшов. Крім того, при поверненні виконавчого документа стягувачу арешт та інші заходи примусового виконання рішення залишаються в силі.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що викладені у скарзі вимоги заявника - Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Оскільки судом першої інстанції скаргу в частині задоволених вимог було вирішено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, то відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду в цій частині та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні скарги стягувача.

В частині відмови у задоволенні скарги заявника ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для її скасування в означеній частині відсутні.

У відповідності до вимог ст.388 ЦПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1600 грн. підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. на користь Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 липня 2017 року в даній справі в частині задоволених вимог та стягнення судового збору скасувати і постановити у цій частині нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. про визнання неправомірними дій щодо винесення постанови та про скасування постанови старшого державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Байрак Олени Ігорівни.

У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. на користь Головного територіального управління юстиції у Волинській області 1600 грн. (одну тисячу шістсот грн.) судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді