Справа № 539/1456/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі судового засідання Шрейтер С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Вовчицької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до територіальної громади в особі Вовчицької сільської ради про визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування.

В позові вказала, що 11.04.2005 року померла її мати ОСОБА_2. Спадщину після її смерті прийняв чоловік померлої, а її батько ОСОБА_3.

09.02.2013 року помер її батько ОСОБА_3. Вона, як спадкоємець першої черги та спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька.

До складу спадщини після смерті батька входить також земельна частка (пай) площею 4,06 в умовних кадастрових гектарах, яку він успадкував після смерті ОСОБА_2.

Але постановою Державного нотаріуса Другої лубенської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вищевказану земельну частку(пай) а також було рекомендовано звернутися до суду для встановлення свого спадкового права.

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно вона не має можливості оформити право на земельну частку(пай) у передбаченому законом порядку. Тому прохала суд визнати за нею право в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 на земельну частку (пай), розміром 4,06 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, яку він успадкував після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі та без участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник Вовчицької сільської ради у судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі сільський голова проти задоволення позову не заперечувала, прохала справу розглядати без участі представника сільської ради.

Третя особа по справі - Друга лубенська державна нотаріальна контора в порядку заміщення державного нотаріуса Першої лубенської державної нотаріальної контори звернулась до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без їх участі, при вирішенні позову покладаються на думку суду.

У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 11.04.2005 року померла мати позивача ОСОБА_2. Спадщину після її смерті прийняв чоловік померлої, а батько позивача по справі ОСОБА_3.

09.02.2013 року помер батько позивача ОСОБА_3. Позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги та спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.15).

До складу спадщини після смерті батька входить також земельна частка (пай) площею 4,06 в умовних кадастрових гектарах, яку він успадкував після смерті ОСОБА_2, але за життя не встиг переоформити своїх спадкових прав.

Те, що ОСОБА_2 мала право на земельну частку пай розміром 4,06 в умовних кадастрових гектарах, підтверджується копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0201779 від 25.12.1996 року, який був виданий на її імя на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №483 від 06.12.1996 року та інформацією, наданою Головним управлінням держгеокадастру у Полтавській області (а.с.16, 17).

Постановою Державного нотаріуса Другої лубенської державної нотаріальної контори позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вищевказану земельну частку(пай) а також було рекомендовано звернутися до суду для встановлення свого спадкового права.

Через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно позивач ОСОБА_1 не має можливості оформити право на земельну частку(пай) у передбаченому законом порядку.

Відповідно до Закону України „Про державний земельний кадастр та Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виготовити дублікат сертифікату про право на земельну частку (пай) не можливо.

Відповідно до п.4.21 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Так як у разі, якщо право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Державному земельному кадастрі, та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і не можливо зареєструвати дане нерухоме майно, то встановити своє право власності можливо в судовому порядку.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.126 ЗК України, ст.ст. 392, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 88, 197, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Вовчицької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого, 09.02.2013 року, належить право на земельну частку(пай) площею 4,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яку він успадкував після смерті ОСОБА_2, померлої 11.04.2005 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0201779 від 25.12.1996 року був виданий на імя ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №483 від 06.12.1996 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 Е. Г.