Провадження № 2/185/1017/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 квітня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Бабій С. О.

при секретарі судового засідання Шмик К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом Публічне акціонерне товариство «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

21.12.2016 року Публічне акціонерне товариство "ПРАВЕКС-БАНК" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 16.08.2012 року відповідач та Публічне акціонерне товариство "ПРАВЕКС-БАНК" уклали договір № 339RNCA122290003, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 44 013,00 грн. (сорок чотири тисячі тринадцять гривень) із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 16.08.2017 року.

У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 02.11.2016 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 41 178,88 грн. (сорок одну тисячу сто сімдесят вісім гривень 88 копійок) в т.ч.: 22 593,45 грн. (двадцять дві тисячі пятсот девяноста три гривні 45 копійок) - заборгованість за кредитом, 9079,06 грн. (девять тисяч сімдесят девять гривень 06 копійок) - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 6632,27 грн. (шість тисяч шістсот тридцять дві гривні 27 копійок) пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 2874,10 грн. (дві тисячі вісімсот сімдесят чотири гривні 10 копійок) - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту.

16.08.2012 року в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки.

Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився.

Суд постановив ухвалу розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору позики, оскільки 16.08.2012 року ОСОБА_1 та Публічне акціонерне товариство "Правекс Банк" уклали кредитний договір № 339RNCA122290003, згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 44 013,00 (сорок чотири тисячі тринадцять) гривень з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 17,50 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у кредитному договорі строки.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При постановленні судового рішення суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-2879цс16, викладений в постанові Верховного Суду України від 13 березня 2017 року, у якому Верховним Судом України визначено, що відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Виходячи з того, що місто проживання відповідача - місто Донецьк, входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р., пеня розрахована по кредитному договору за період, який утворився після 14 квітня 2014 року, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 як основний боржник, порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми позики, тому у позивача є всі підстави вимагати у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарного виконання зобов'язань з повернення всієї суми позики, сплати процентів у сумі 31672,51грн (тридцять одна тисяча шістсот сімдесят дві гривні 51 копійка) в т.ч.: 22593,45 грн кредит, 9079,06 грн проценти, а в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів відсутні такі підстави.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 1048, 1050, 1054, 1055, ч.2 ст. 554 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічне акціонерне товариство «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість за кредитним договором № 339RNCA122290003 від 16.08.2012 року у сумі 31672,51грн (тридцять одна тисяча шістсот сімдесят дві гривні 51 копійка) в т.ч.: 22593,45 грн кредит, 9079,06 грн проценти.

В іншій частині - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПРАВЕКС-БАНК» судові витрати по справі у сумі 689,00 грн. (шістсот вісімдесят девять гривень 00 копійок) з кожного.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_3