Справа №303/5859/16-ц
Номер стат. звіту - 46
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору виконавчий комітет Мукачівської міської ради, Мукачівське міське комунальне підприємство "Муніципальна поліція", Мукачівське міськрайонне управління Головного управління Держсанепідслужби у Закарпатській області про припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору виконавчий комітет Мукачівської міської ради, Мукачівське міське комунальне підприємство "Муніципальна поліція", Мукачівське міськрайонне управління Головного управління Держсанепідслужби у Закарпатській області про припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Представник позивача позов мотивує тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 06.05.2014 року, зареєстрованого в реєстраційній службі Мукачівського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0562 га за адресою: АДРЕСА_1. Власником суміжної земельної ділянки є ОСОБА_2, що розташована по АДРЕСА_2. На зазначених земельних ділянках розміщені житлові будинки. Відповідач, який проживає в будинку НОМЕР_2 біля його земельної ділянки спорудив септик (вигрібну яму). Дана вигрібна яма споруджена з порушенням санітарних, гігієнічних та будівельних норм. Каналізація з будинку та з споруди від тримання домашньої живності стікає в дану вигрібну яму навпроти його будинку, яка дренує у землю. Окрім цього, відповідно з нормами ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 метра. При цьому, повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Ні будинок, ні споруди відповідачем інженерно-технічними засобами не облаштовані, чим не дотримується наведені вище вимоги ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень". Всі ці порушення правил добросусідства та перешкод у користуванні земельною ділянкою з боку відповідача ОСОБА_2 були предметом розгляду відповідних служб на його письмові звернення, але не дивлячись на це, відповідач відповідних висновків не зробив, порушення з його боку не усунув.

Також представником ОСОБА_3 - ОСОБА_1 було подано заяву про уточнення позовних вимог в якій він простив суд зобов'язати відповідача ліквідувати порушення, а саме: вигрібну яму відповідно до п.2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом МОЗ України від 17.03.2011 року №45 віддалити від межі земельної ділянки житлового будинку на 20 метрів, виконати з водотривкого матеріалу, наземну частину яку обладнати щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів, господарські підсобні приміщення, які розміщенні по лінії межі між житловими будинками п.3.25* та п.3.25.б* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року №44 знести та розмістити їх на відстані 15 метрів від житлового будинку, згідно п.3.25б* ДБН 360-92* розміщення господарських будівель по лінії забудови з житловими будинками не допускається, житловий будинок НОМЕР_2 на межі сусідньої ділянки, а не на відстані 1 метра, як це передбачено ДБН 360-92* "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року №44, таке порушення норм призводить до порушення його прав та свобод, наданих Конституцією та законами України та зобов'язати відповідача влаштувати необхідні інженерно-технічними заходами будинок для ліквідації та запобіганню наслідків стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівлі на його територію.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов із уточненими позовними вимогами підтримав та просив суд його задоволити з підстав наведених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов із уточненими позовними вимогами не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні пояснивши суду, що ним не порушуються права позивача ОСОБА_3, який проживає по сусідству з ним.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Мукачівського міського комунального підприємства "Муніципальна поліція" в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Мукачівського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Закарпатській області в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Суд перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.05.2014 року земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0562 га, цільове призначення якої для індивідуального садівництва на праві власності належить ОСОБА_3.

Також у відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №21273954 від 06.05.2014 року земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0562 га, цільове призначення якої для індивідуального садівництва на праві власності належить ОСОБА_3.

Згідно листа №Щ-1122/05-08 від 01.08.2016 року заступника міського голови Е.Барчій зазначається, що господарські будівлі на території домоволодінь по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, побудовані з порушеннями санітарно-захисних розривів між будинками та сараями.

У відповідності до листа №263 від 28.03.2016 року директора Мукачівського МКП "Муніципальна поліція" ОСОБА_4 зазначається, що працівниками ММКП "Муніципальна поліція" була проведена перевірка в ході якої було встановлено, що по АДРЕСА_2 власник даного будинку на своїй земельній ділянці збудував господарські споруди та облаштував вигрібну яму для утримання худоби з порушенням санітарних норм, облаштування вигрібної ями для утримання худоби встановлено на відстані 1,5 метра від житлового будинку заявника.

Згідно листа №Щ-373/05-08 від 10.04.2015 року міського голови Лендєл З.З. зазначається, що 01.04.2015 року комісією в складі спеціалістів відділу архітектури та містобудування було проведено візуальне обстеження будинковолодінь по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 за результатами якої було встановлено: було зафіксовано, що господарські будівлі на території обох домоволодінь побудовані із порушенням, оскільки при їх розташуванні повинні бути дотримані санітарно-захисні розриви між будинками та сараями для утримання худоби і гноєсховища. Відповідно до ДБН - 360-92** такий санітарно-будівельний розрив повинен становити від вікон житлових кімнат не менше 15 метрів щодо відстані до сараю для утримання худоби і не менше 20 метрів щодо відстані до гноєсховища.

Відповідно до листа №861 від 02.09.2015 року т.в.о. начальника Мукачівського міськрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Закарпатській області С.Чикун зазначається, що було проведено візуальне обстеження будинковолодіння громадянина ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2, та під час обстеження було встановлено, що вигрібна яма на подвір'ї ОСОБА_2 розташована на відстані 1,5 метра від житлового будинку громадянина ОСОБА_3, що є порушенням Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин

справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зі змісту ст. 103 ЗК України випливає, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення , при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до ст.375 ЦК України надає право власникові земельної ділянки зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ст.386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.15 ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об'єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об'єктів зобов'язані дотримувати вимог санітарного законодавства. Планування і забудова населених пунктів, курортів повинна передусім передбачати створення найбільш сприятливих умов для життя, а також для збереження і зміцнення здоров'я громадян.

У відповідності до ст.22 ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" передбачено, що органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

Відповідно до п.2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17.03.2011 року № 145, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник з дотриманням правил добросусідства.

Відповідно до вимог ДБН 360-92* "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", а саме пункту 3.25а* відстань між житловими будинками та господарськими будівлями і спорудами слід приймати відповідно до санітарних норм за таблицею 3.2а, але не менше протипожежних норм згідно з таблицею 1 додатка 3.1. Відповідно до Таблиці 3.2а* відстань від майданчику для компосту, дворової вбиральні, сміттєзбірника до питного колодязя має становити 20 метрів. Відповідно до Примітки 5 до вказаної таблиці вигрібні ями дворових вбиралень повинні бути виконані з конструкцій, які запобігатимуть фільтрації фекальних стоків у ґрунт.

Згідно пункту 3.26 ДБН 360-92* відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб.

Відповідно до п.1.1 Державних санітарних норм та правил територій населених місць вигрібна яма (вигріб) - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства (Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць, затверджені наказом Міністерства охорони здоров'я України № 145 від 17.03.2011 року).

Відповідно до п.п.2.21 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджені наказом Міністерства охорони здоров'я України №145 від 17.03.2011 року, рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об'єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення, що ним користується. Відповідно до п.п. 2.22 цих Норм і правил, вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в частині зобов'язання відповідача ліквідувати порушення щодо вигрібної ями, оскільки як було встановлено в судовому засіданні вигрібна яма на подвір'ї відповідача ОСОБА_2 розташована на відстані 1,5 метра від житлового будинку позивача ОСОБА_3, що є порушенням Державних санітарних норм та правил утримання територій населених пунктів.

В іншій частині позовних вимог, позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем ОСОБА_3 не було доведено належними та допустимими доказами, що господарські підсобні приміщення розміщені по лінії межі між житловими будинками, а також, що житловий будинок НОМЕР_2 розміщений на межі сусідньої ділянки, а не на відстані 1 метра, оскільки з письмових листів від 01.08.2016 року №Щ-1122/05-08 та від 10.04.2015 року №Щ-378/05-08 вбачається, що господарські будівлі на території обох домоволодінь по АДРЕСА_1 та вул.АДРЕСА_2 побудовані з порушенням санітарно-захисних розривів між будинками та сараями.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов позивача ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,209,212,214-215,217,218 ЦПК України, ст.ст. 319, 376 ЦК України, ст. ст.103, 104 ЗК України, ст.15 ЗУ "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", суд, -

р і ш и в :

Позов представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 із уточненими позовними вимогами задоволити - частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 ліквідувати порушення, а саме: вигрібну яму відповідно до п.2.22. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених Наказом МОЗ України від 17 березня 2011 року №45, віддалити від межі земельної ділянки житлового будинку на 20 метрів, виконати з водотривкого матеріалу, наземну частину якої обладнати щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_2 в користь ОСОБА_3, мешканця АДРЕСА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 21 копійку.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір