Ухвала

іменем україни

05 липня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа - Конотопський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про визнання дій незаконними, скасування постанови державного виконавця про оголошення розшуку майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 02 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Конотопського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - Конотопський МВДВС ГТУЮ у Сумській області.

На обґрунтування скарги посилався на те, що 02 серпня 2012 року Конотопським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист № 2-642/12 про стягнення з ОСОБА_4 на користь Управління пенсійного фонду України в Конотопському районі майнової шкоди. 15 квітня 2014 року державним виконавцем ВДВС Конотопського МРУЮ Романчуком Р.А. було винесено постанову про розшук майна боржника - автомобіля НОМЕР_1, який належить заявнику на праві власності. Вважав, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, оскільки державному виконавцю було відомо про те, що транспортний засіб є предметом застави, весь цей час перебуває на майданчику біля будинку № 13 по вул. Свободи, а тому необхідності у його розшуку немає.

Виходячи із наведеного, заявник просив визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати постанову про оголошення розшуку майна - автомобіля НОМЕР_1, який зареєстрований та належить йому на праві власності та стягнення витрат пов'язаних з розшуком майна.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 02 лютого 2017 року, в задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Статтею 342 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Відмовляючи у задоволенні вимог скарги про визнання дій державного виконавця про оголошення розшуку майна боржника за виконавчим провадженням неправомірними та скасування постанови, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно та обґрунтовано виходив з того, що з метою своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь Управління пенсійного фонду України в м. Конотопі шкоди у розмірі 93 822 грн 96 коп., зазначеного у виконавчому листі на примусове виконання рішення, державним виконавцем здійснювались заходи спрямовані на його виконання, зокрема, був оголошений розшук майна боржника, тому оскаржувані дії та рішення державного виконавця вчинені ним у межах повноважень.

Отже, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 1 ст. 342 ЦПК України ці ухвали підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана