Категорія 2Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі

головуючого судді Берегового О. Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Медяного В.М.,

за участі секретаря Ліннік Я.С., представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» Роя В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" Сокуренка Євгена Сергійовича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2017 року,

встановила:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ПАТ КБ "Приватбанк", приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

До позовної заяви представник позивача ОСОБА_2 додав заяву про забезпечення позову, у якій просив суд забезпечити позов, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2017 року заяву задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", роз'яснено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції, керуючись вимогами зазначених норм, дійшов правильних висновків про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки арешт накладено на квартиру, яка є предметом даного спору та у межах заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено вимоги ст. 209 ЦПК України, оскільки дана ухвала не вмотивована, не заслуговують на увагу, так як законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Крім того, заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер, до ухвалення рішення суду по суті справи, та набрання рішенням законної сили і задоволення клопотання про забезпечення позову не позбавляє відповідача можливості в подальшому звернутися до суду із клопотанням про скасування забезпечення позову або заміну виду забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвалу суду постановлено з додержанням норм процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Враховуючи реальність загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції мав законні підстави у відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечити позов.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" Сокуренка Євгена Сергійовича відхилити.

УхвалуВінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

З оригіналом вірно: О.Ю. Береговий