Справа № 461/6747/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/2779/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Нор Надії Миколаївни, треті особи: відкрите акціонерне товариство «Банк Універсальний», Львівське відділення №4 відкритого акціонерного товариства «Банк Універсальний», відділ Державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції про визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати, змінивши правовідношення, що договір іпотеки від 29.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Нор Н.М., зареєстрований за №8422, укладений ОСОБА_7 з ВАТ «Банк Універсальний» на укладений ОСОБА_7 з ОСОБА_4; визнати договір іпотеки від 29.10.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Нор Н.М. і укладений ОСОБА_7 з ОСОБА_4 недійсним з 29.10.2007 року; припинити заборону, зареєстровану за №№8423, 8424 на відчуження, зазначеного в договорі іпотеки комплексу загальною площею 649,1 кв.м., що складається з трьох будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки площею 0,6203 га за тією ж адресою, яка передана для обслуговування виробничого приміщення.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є стягувачем у виконавчому провадженні, в ході якого йому стало відомо, що за боржником ОСОБА_7 зареєстроване на праві власності нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці в ВАТ «Банк Універсальний» на підставі договору іпотеки від 29.10.2007 року, який він (позивач) вважає недійсним, оскільки такий укладений з порушенням вимог закону, а саме: договір підписаний ОСОБА_4, як фізичною особою, а не від імені банку, так як немає посилання у довіреності на те, що вона видана юридичною особою ВАТ «Банк Універсальний», а тому вважає, що договір іпотеки укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і що ОСОБА_4 обманув ОСОБА_7 про те, що він діє від імені банку, а приватний нотаріус не встановлювала і не перевіряла правоздатність ВАТ «Банк Універсальний», оскільки у тексті договору іпотеки відсутнє посилання на статут цієї юридичної особи. Позивач вважає, що оспорюваний ним договір іпотеки не несе юридичних наслідків для ОСОБА_4, оскільки він не може стягнути з ОСОБА_7 майно по не своєму праву на нього, тобто договір іпотеки укладений з порушенням ст.203 ЦК України. Зазначає, що визнання недійсним договору іпотеки тягне за собою, як наслідок, зняття заборони з майна, яка зареєстрована в Державному реєстрі іпотек, і що після припинення іпотеки виконавча служба зможе реалізувати належне ОСОБА_7 нерухоме майно для виконання боргу перед ним (позивачем).

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28.02.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2 в особі свого представника - ОСОБА_3 ОСОБА_8 просить скасувати рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апелянт зазначає, що всі обставини, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, були підтверджені в судовому засіданні, проте, суд не дав належної оцінки доказам та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи.

В судове засідання сторони та треті особи не з'явились, про час та місце розгляду справи всі були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.61-68), причини неявки в судове засідання позивач ОСОБА_2 у клопотанні про відкладення розгляду справи належним чином не обґрунтував (а.с.70), а тому підстав визнавати їх поважними не було, від інших учасників клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ст.ст.197 ч.2, 305 ч.2 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, лише невизнане, порушене або оспорюване право особи підлягає захисту у встановлений законом спосіб.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК).

Судом встановлено, що предметом спору є договір іпотеки від 29.10.2007 року, який укладений між ВАТ «Банк Універсальний», що діяв на підставі Статуту (нова редакція), погодженого Національним банком України 12.07.2007 року за реєстраційним №226, зареєстрованого виконавчим комітетом Львівської міської ради 20.07.2007 року, від імені якого на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 26.09.2007 року за реєстровим №8073, діяв ОСОБА_4, (надалі-іпотекодержатель), з однієї сторони, та громадянином України ОСОБА_7, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі-іпотекодавець), з другої сторони, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., відповідно до якого в іпотеку банку перейшло належне на праві власності ОСОБА_7 нерухоме майно - комплекс загальною площею 649,1 кв.м., що складається з трьох будівель і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,6203 га за тією ж адресою, яка передана для обслуговування виробничого приміщення, в забезпечення виконання ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором №11-1/792к-07 від 26.10.2007 року, укладеним між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_7, щодо повернення кредиту у розмірі 300000 доларів США в строк до 25.10.2032 року та сплати процентів за користування кредитними коштами.

Позивач не був стороною вказаного договору іпотеки, цей договір не стосується прав та/або обов'язків позивача, а тому в силу вимог ст.ст.15, 16 ЦК України правових підстав визнавати цей договір недійсним за позовом позивача ОСОБА_2 немає.

Крім того, як правильно вказав суд першої інстанції, доводи позивача про невідповідність оспорюваного договору іпотеки вимогам закону, є теж безпідставними і ґрунтуються лише на припущеннях позивача.

Таким чином, суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.