РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В., за участю представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3 представника позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрелектроапарат» про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за час затримки

В С Т А Н О В И В:

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася ОСОБА_3 з вказаним позовом, в якому, з урахуванням поданих під час судового розгляду неодноразових уточнень до позовних вимог, просила стягнути на її користь з ПАТ «Укрелектроапарат» заборгованість із заробітної плати у сумі 46 729 грн. 72 коп., надбавку за виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника у розмірі 13 168 грн. 00 коп., а також середній заробіток за весь час затримки розрахунку у сумі 56 774 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 вересня 2013 року вона була прийнята на посаду машиніста крана 4 розряду в ПАТ «Укрелектроапарат». 14 січня 2015 року її було переведено за станом здоровя учнем апаратника-сушильника, а з 07.04.2015 року на посаду апаратника-сушильника другого розряду. 04 квітня 2016 року її було звільнено з ПАТ «Укрелектроапарат» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням штату. Відповідно до положень ст.96 КЗпП України, ст.6 ЗУ «Про оплату праці» системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників. Тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітка першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). З метою врегулювання соціально-економічних відносин між працівниками та власниками ПАТ «Укрелектроапарат» був укладений Колективний договір на 2013-2015 року, який був зареєстрований в Управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради 30.09.2013 року за № 197/11. Пунктом 3 розділу 3 «Оплата праці» вказаного колективного договору було визначено порядок формування тарифної сітки (схеми посадових окладів), який відповідає положенням ст.96 КЗпП України, ст.6 ЗУ «Про оплату праці». Разом з цим, у Додатку 2 до вказаного договору була встановлена тарифна ставка для робітника 1-го розряду у розмірі 6,88 грн. за годину (1147,00 гривень на місяць), тобто на рівні мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2013 рік, що суперечить вищезазначеним положенням законодавства України та самого колективного договору. Крім того, положеннями колективного договору (п.п 4.6 п.4 розділу 3) визначено, що мінімальні місячні посадові оклади службовців та робітників загальних (наскрізних) професій встановлюються на основі коефіцієнтів співвідношень місячних посадових окладів до тарифної ставки робітника 1-го розряду другої сітки згідно з додатком 5, проте вказаний додаток взагалі не містить жодних коефіцієнтів, як і жодний інший додаток договору. За весь період її роботи у відповідача діяла Галузева угода на 2010-2011 рік, укладена між Міністерством промислової політки України, фондом державного майна України та профспілками автомобільного та сільськогосподарського машинобудування та приладобудування, космічного та загального машинобудування, радіоелектроніки та машинобудування, лісових галузей, машинобудування та металообробки, суднобудування, оборонної промисловості, енергетики та електротехнічної промисловості, атомної енергетики і промисловості України, яка зареєстрована Мінсоцполітики 17.02.2010 року №9 і яка діяла до 13.09.2016 року. Положеннями вказаної галузевої угоди (додаток №1) для робітників основного та допоміжного виробництва встановлено мінімальний коефіцієнт співвідношень місячних тарифних ставок робітників першого розряду до законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати у розмірі 1,21. Міжкваліфікаційні співвідношення для встановлення тарифних ставок робітникам становлять: 1 розряд 1,0; 2 розряд 1,1; 3 розряд 1,35; 4 розряд 1,5; 5 розряд 1,7; 6 розряд 2,0; 7 розряд 2,2; 8 розряд 2,4. Зазначила, що оскільки у колективному договорі тарифні ставки робітника першого розряду були встановлені із порушенням вимог ст.96 КЗпП України та ст.6 ЗУ «Про оплату праці», а також відсутні міжкваліфікаційні коефіцієнти, а також зважаючи на те, що сам колективний договір був укладений виходячи із Генеральної, регіональної та галузевих угод (про що зазначено у самому договорі), при визначені розміру заробітної плати відповідач, при визначенні розміру посадового окладу, зобовязаний був застосовувати показники та коефіцієнти вищевказаної галузевої угоди.

Недотримання відповідачем вищевказаних положень галузевої угоди призвело до порушення її прав та фактичної виплати заробітної плати у меншому розмірі, ніж гарантовано законодавством. Загальна сума не донарахованої заробітної плати, а також похідної від цього заборгованості по вихідній допомозі при звільненні та компенсації за невикористану відпустку становить 46 729,72 гривень. Середній заробіток за останній рік роботи, з урахуванням розрахунку не донараховної заробітної плати становить 3568,68 гривень на місяць. Таким чином розмір середнього заробітку за затримку проведення розрахунку по недонарахованій заробітній платі за період з 05.04.2016 року по 03.08.2017 рік становить 56 774,40 гривень.

Крім того, в період з 10 серпня 2015 року по 17 грудня 2015 рік окрім своєї основної роботи, вона виконувала роботу апаратника-сушильника 4-го розряду. Згідно додатку 7 до колективного договору за виконання тимчасово відсутнього працівника встановлюється доплата до 100% тарифної ставки відсутнього працівника. Таким чином, за вказаний період їй повинно бути здійснена відповідна доплата у загальній сумі 13 168,00 гривень (у серпні 2015 року за 172 відпрацьовані години із розрахунку оплати праці 13 грн. за годину 2236 грн.; у вересні 2015 року за 180 відпрацьованих годин із розрахунку 15 грн. за годину 2700 грн.; у жовтні 2015 року за 218 відпрацьованих годин із розрахунку 15 грн. за годину 32700 грн., у листопаді 2015 року за 225 відпрацьованих годин із розрахунку 15 грн. за годину 3375 грн., у грудні 2015 року за 104 відпрацьовані години із розрахунку 15 грн. за годину 1560 грн.).

В судовому засіданні позивач та її представник позов, з урахуванням поданих уточнень підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та поданих до неї уточнень.

В судовому засіданні представники відповідача позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Зазначили, що ОСОБА_3 було нараховано та виплачено всі грошові кошти, які було необхідно сплатити при її звільненні з роботи. Жодних порушень з боку ПАТ «УКРЕЛЕКТРОАПАРАТ» на дату звернення ОСОБА_3 до суду при нарахуванні та виплаті грошових коштів при звільненні останньої з роботи не має. Так за заявами ОСОБА_3 управлінням Держпраці у Хмельницькій області двічі проводилися перевірки дотримання ПАТ «Укрелектроапапрат» вимог трудового законодавства. За результатами першої перевірки був виданий припис стосовно усунення виявлених порушень, який був виконаний товариством у повному обсязі та позивачу було донараховано: 167,36 грн. - за роботу у шкідливих умовах праці; 468,41 грн. - за збільшення обсягу робіт; 5633,86 грн. - за роботу у понаднормовий час; 1615,86 грн. - за роботу у вихідні дні.

Загалом, після вирахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових платежів ОСОБА_3, донараховано та виплачено суму у розмірі 6305,00 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордера від 04.07.2016р. Після повторної перевірки жодних порушень законодавства про працю не виявлено.

Також зазначили, що посилання позивача на необхідність застосування положень Галузевої угоди укладеної на 2010-2011 р.р. між Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України з однієї сторони та профспілками автомобільного та сільськогосподарського машинобудування, машинобудівників та приладобудівників, космічного та загального машинобудування, радіоелектроніки та машинобудування, лісових галузей, машинобудування та металообробки, суднобудування, оборонної промисловості, енергетики та електротехнічної промисловості, атомної енергетики і промисловості України стосовно врахування відповідних коефіцієнтів при визначенні останній розміру посадового окладу є безпідставними, оскільки дія вказаної угоди не поширюється на ПАТ «Укрелектроапарат» та має лише рекомендаційний характер (воно не є стороною даної угоди, своєї згоди щодо укладення даної галузевої угоди профспілкова організація ПАТ «Укрелектроапарат» не надавало, участі в її обговоренні не приймало). Також вважали безпідставними і посилання позивача на те, що з серпня 2015 року по грудень 2015 року вона виконувала крім своєї основної роботи апаратника-сушильника 2-го розряду, роботу за тимчасово відсутнього працівника апаратника-сушильника 4-го розряду та відповідно необхідність проведення їй відповідної доплати, оскільки остання таку роботу не виконувала і жодних належних та допустимих доказів її твердженням не представлено. Крім того, просили врахувати, що вимоги позивача про що за роботу у важких, шкідливих умовах праці вона повинна була отримувати доплату у розмірі 12 % тарифної ставки (посадового окладу) є необґрунтованими, оскільки умовами колективного договору (Додаток №7) визначено не конкретний а граничний розмір такої доплати, який може становити до 12%. Відповідно до цього та карти умов праці апаратника-сушильника, ОСОБА_3, на підставі наказу № 7-зп від 14.04.2015 р. була встановлена доплата за умови праці у розмірі 4%, що відповідає положенням колективного договору, і яка виплачувалася позивачу у повному розмірі. Також просили врахувати, що позивачем без поважних причин пропущений тримісячний строк, визначений ст.233 КЗпП України, на звернення до суду з вказаним позовом у звязку з чим просили застосувати наслідки строку позовної давності до вимог позивача.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, представників відповідача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 17 вересня 2013 року ОСОБА_3 була прийнята на роботу в ПАТ «Укрелектроапарат» на посаду машиніста крана четвертого розряду у трансформаторному цеху. 14 січня 2015 року вона була переведена учнем апаратника-сушильника трансформаторного цеху вказаного підприємства. 07 квітня 2015 року ОСОБА_3 присвоєно другий розряд та переведено на посаду апаратника-сушильника другого розряду трансформаторного цеху.

04 липня 2016 року ОСОБА_3 було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (у звязку із скороченням штату).

Вказані обставини підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_3 та не оспорюються сторонами справи.

Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. (ч.1 ст.3, ст.4 КЗпП України).

Відповідно до ст.10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Згідно ч.1 ст.11 КЗпП України колективний договір укладається на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності і господарювання, які використовують найману працю і мають права юридичної особи.

Відповідно до приписів ст.13 КЗпП України зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку.

Згідно ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.7 ЗУ «Про оплату праці» законодавство про оплату праці ґрунтується на Конституції України і складається з Кодексу законів про працю України, цього Закону, Закону України "Про колективні договори і угоди", Закону України "Про підприємства в Україні" та інших актів законодавства України.

Держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників (ч1 ст.8 ЗУ «Про оплату праці»).

Відповідно до ст.11 вказаного Закону мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, як мінімальні гарантії в оплаті праці, визначаються генеральною угодою.

За приписами ст.ст. 14 ЗУ «Про оплату праці» договірне регулювання оплати праці працівників підприємств здійснюється на основі системи угод, що укладаються на національному (генеральна угода), галузевому (галузева (міжгалузева) угода), територіальному (територіальна угода) та локальному (колективний договір) рівнях відповідно до законів.

Згідно ст.15 ЗУ «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.

Аналогічні положення закріплені у ст.97 КЗпП України.

Як встановлено між власниками ПАТ «Укрелектроапарат» та трудовим колективом був укладений колективний договір на 2013-2015 роки, який зареєстровано в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Хмельницької міської ради за реєстраційним номером 197/43від 30.09.2013 року.

Відповідно до положень вказаного колективного договору мінімальна тарифна ставка робітників 1-го розряду з нормальними умовами праці встановлюється з врахуванням рекомендацій галузевої угоди згідно з додатками 2, 3. Оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або безтарифною системами оплати праці. Конкретні розміри заробітної плати для працівників визначаються штатними розписами на підставі тарифних сіток, схем посадових окладів в залежності від складності та умов виконуваної роботи, результатів праці, професійно-ділових якостей працівника. Розміри і умови виплат і надбавок до тарифних ставок, посадових окладів встановлюються згідно з чинним законодавством та Положенням про встановлення, зниження (підвищення) персональних надбавок та надбавок за високу професійну майстерність (додаток 8). Перелік доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів наведено в додатку 7.

У додатку 2 до колективного договору визначені погодинні тарифні ставки робітників ПАТ «Укрелкектроапарат» згідно якого, погодинна тарифна ставка робітнику основного допоміжного виробництва та непромислової групи становить: 1 розряду 6,88 (1147,00 грн. на місяць); 2 розряду 7,56 (1261,70 грн. на місяць); 3 розряду 9,28 (1548,50 грн. на місяць); 4 розряду 10,31 (1720,50 грн. на місяць) ; 5 розряду 11,69 (1949,90 грн. на місяць); 6 розряду 13,75 (2294,0 грн. на місяць). Відповідно до примітки до вказаного додатку місячні тарифні ставки проведені із розрахунку мінімальної заробітної плати 1147,00 гривень та 40-годинного робочого тижня.

Відповідно до Додатку 7 до колективного договору, визначено перелік доплат до тарифних ставок і посадових окладів, за виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника передбачена доплата до 100 відсотків тарифної ставки (окладу) відсутнього працівника (п.п 3); за роботу в важких і шкідливих умовах праці до 12%; за роботу в особливо важких і особливо шкідливих умовах праці від 12 до 24 відсотків тарифної ставки (посадового окладу).

Також встановлено, що в період з 14.06.2016 року по 21.06.2016 рік управлінням Держпраці в Хмельницькій області було проведено перевірку ПАТ «Укрелектроапарат» додержання законодавства про працю та загальнообовязкове страхування. За результатами проведеної перевірки було встановлено товариством вимог діючого законодавства про працю в частині перевищенні тривалості робочого часу (ст.590 КЗпП); проведення надурочних робіт без дозволу виборного органу первинної профспілкової організації (ст.64 КЗпП); перевищення тривалості надурочних робіт (ст.65 КЗпП); не ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи (ст.30 ЗУ «Про оплату праці»); порушення вимог стосовно забезпечення тривалості щотижневого безперервного відпочинку (ст.70 КЗпП України); стосовно періодичності та строків виплати заробітної плати (ст.115 КЗпП та ст.24 ЗУ «Про оплату праці»); не проведення атестації робочих місць за умовами праці (Постанова КМУ №442 від 01.08.1992 року). За наслідками вказаної перевірки був виписаний припис №22-01/829-391 від 21.06.2016 року стосовно усунення виявлених порушень.

Після зазначеної перевірки та видання припису, ПАТ «Укрелектроапапарт» провело донарахування ОСОБА_3 167,36 грн. за роботу у шкідливих умовах праці; 468,41 грн. за збільшення обсягу робіт; 5633,86 грн. за роботу в понаднормовий час; 1615,86 грн. за роботу у вихідні дні, яка була виплачена позивачу з урахування проведених обовязкових відрахувань у повному обсязі, що підтверджено видатковим касовим ордером від 04.07.2016 року.

29.07.2016 року управлінням Держпраці в Хмельницькій області була проведена повторна перевірка ПАТ «Укрелектроапарат» під час якої встановлено, що виявлені під час попередньої перевірки порушення товариством не допускаються.

Також з матеріалів справи встановлено, що під час проведених перевірок порушень вимог чинного законодавства під час нарахування заробітної плати позивачу не встановлено (лист Державної служби України з питань праці №6726/16 від 11.11.2016 року а.с. 159).

Стосовно посилань позивача на те, що при визначенні тарифних ставок ПАТ «Укрелектроапарат» повинен був керуватися положеннями галузевої угоди на 2010-2011 рік, укладеної між Міністерством промислової політки України, фондом державного майна України та профспілками автомобільного та сільськогосподарського машинобудування та приладобудування, космічного та загального машинобудування, радіоелектроніки та машинобудування, лісових галузей, машинобудування та металообробки, суднобудування, оборонної промисловості, енергетики та електротехнічної промисловості, атомної енергетики і промисловості України, яка зареєстрована Мінсоцполітики 17.02.2010 року №9 і яка діяла до 13.09.2016 року суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду.

Право на ведення переговорів і укладення колективних договорів, угод надається сторонам соціального діалогу, склад яких визначається відповідно до законодавства про соціальний діалог (ч.1 ст.4 вказаного Закону).

Згідно ст.4 ЗУ «Про соціальний діалог в Україні» до сторін соціального діалогу на галузевому рівні належать профспілкова сторона, суб'єктами якої є всеукраїнські профспілки та їх об'єднання, що діють у межах певного виду або кількох видів економічної діяльності; сторона роботодавців, суб'єктами якої є всеукраїнські об'єднання організацій роботодавців, що діють у межах певного виду або кількох видів економічної діяльності; сторона органів виконавчої влади, суб'єктами якої є відповідні центральні органи виконавчої влади.

ПАТ «Укрелектроапарат» не входило та не входить до сфери управління будь-яким міністерством чи фондом державного майна України, не делегувало повноважень щодо укладення від імені підприємства вищевказаної галузевої угоди, а отже положення останньої не є обовязковими для ПАТ «Укрелектроапарат» і носять рекомендаційний характер.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом,у відповідності до положень ст.10 ЦПК України, було розяснено право позивачу заявити клопотання про призначення у справі відповідної судової експертизи з метою визначення правильності та повноти нарахованої заробітної плати, а також наслідки нездійснення вказаної процесуальної дії.

Позивач, відповідне клопотання про призначення у даній справі судової експертизи не подала, відмовилася у її приведенні.

За таких обставин, оскільки позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували неправильність нарахування їй заробітної плати, і такі докази в матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку, що заявлений позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення заборгованості із заробітної плати та компенсації за час затримки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 15 вересня 2017 року.

Суддя С.Л. Стефанишин