Справа № 266/2078/17
Провадження№ 2/266/746/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17 липня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г. за участю секретаря Циганкової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в про усунення перешкод в користуванні житлом, визначення порядку користування квартирою ,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, вказуючи на те, що йому на підставі свідоцтва про право власності №45653 від 11.12.2009 року належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 в Приморському районі м. Маріуполя. Відповідачі відповідно є власниками частин квартири по 1/3 кожен. Позивач має намір вселитись та жити в належному йому житловому приміщенні, однак відповідачі в добровільному порядку відмовляються надати йому користуватись належною частиною житлового приміщення. Просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, визначити порядок користування квартирою, визначивши позивачу в користування житлову кімнату №2 площею 13,4 кв.м., відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житлові кімнати №1 площею 18,8 кв.м. та №3 площею 10,8 кв.м., залишивши коридор, санвузол та кухню в спільному користуванні.

Позивач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності.

Представник позивача, ОСОБА_4, в судове засідання не зявилась, в письмовій заяві позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 до відкритого судового засідання не зявились, відомостей про причини неявки суду не надали, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, у звязку з чим суд, керуючись ч. 4 статтею 169 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає справу без їх участі та на підставі статті 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Не зявившись у судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не оспорює позовні вимоги ОСОБА_1

Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

11.12.2009 року управлінням міського майна м. Маріуполя було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2, згідно якого ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних долях по 1/3 частині.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.

В звязку із тим, що між ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли неприязні відносини, позивач не має можливості користуватись належним йому житловим приміщенням, оскільки відповідачі відмовляються добровільно надати йому доступ до житлового приміщення, чинять перешкоди, які перешкоджають йому вільно користуватись належним житловим приміщенням.

Згідно частини першої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Частиною третьою статті 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 14 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 6постанови від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі і неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 в Приморському районі м. Маріуполя, однак діями відповідачів позбавлений можливості вільно користуватись належним йому житловим приміщенням, добровільно йому доступ до житла відповідачі не надають.

Враховуючи викладене та вимоги чинного законодавства, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про вселення до квартири АДРЕСА_3 в Приморському районі м. Маріуполя є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню, оскільки вселення до квартири є єдиною можливістю позивача захистити своє порушене право на житло.

Приміщення квартири АДРЕСА_3 в Приморському районі м. Маріуполя складається з житлових кімнат №1 площею 18,8 кв.м., №2 площею 13,4 кв.м. та №3 площею 10,8 кв.м., а також кухні площею 5,42 кв.м., поєднаної вбиральні площею 4,5 кв.м. та коридору площею 2.85 кв.м.

Позивачем заявлено варіант розподілу приміщень квартири, в якому йому в користування він просить виділити житлову кімнату №2, відповідачам житлові кімнати №1 та №3, залишивши кухню, вбиральню та коридор приміщеннями спільного користування.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Суд вважає, що такий варіант розподілу не порушує прав співвласників квартири та відповідає вимогам чинного законодавства, а тому він обґрунтований та підлягає задоволенню.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також в порядку, передбаченому ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідачів судові витрати.

Керуючись ст.ст. 88, 317, 328, 358, 391 ст. ст. 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в про усунення перешкод в користуванні житлом, визначення порядку користування квартирою - задовольнити повністю.

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_3 в Приморському районі м. Маріуполя.

Визначити порядок користування приміщенням квартири АДРЕСА_3 в Приморському районі м. Маріуполя, виділивши ОСОБА_1 в користування житлову кімнату №2 площею 13,4 кв.м., ОСОБА_2 житлову кімнату №1 площею 18,8 кв.м., ОСОБА_3 житлову кімнату №3 площею 10,8 кв.м.

Приміщення коридору, вбиральні та кухні визначити обєктами спільного користування.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. солідарно, по 320 грн. 00 коп. з кожного.

Копію судового рішення направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.