МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__________
Пр. № 4-с/521/74/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді - Сегеди О.М.

при секретарі - Тищенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеса головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

встановив:

У листопаді 2016року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Малиновського ВДВС ОМУЮ) ОСОБА_3 посилалась на те, що вона не отримувала жодної із постанов, що винесені головним державним виконавцем Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49952831 від 26 січня 2016р., постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49952865 від 26 січня 2016р., постанову про повернення виконавчого документа ВП № 49952831 від 30 червня 2016р., постанову про повернення виконавчого документа ВП № 49952865 від 30 червня 2016р. та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51723944 від 13 липня 2016р., оскільки державним виконавцем ці постанови, у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку на адресу скаржника не направлялися.

Крім того, скаржник зазначала, що вважає незаконними та такими, що суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження», дії головного державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 в частині виведення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП49952865 від 02 лютого 2016р. та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49952865 від 22 лютого 2016р.

Посилаючись на порушення своїх прав та інтересів, ОСОБА_2 просила суд визнати дії державного виконавця неправомірними в частині не направлення їй постанов про відкриття виконавчого провадження від 26 січня 2016р. ВП № 49952831, від 26 січня 2016 року ВП № 49952865, постанов про повернення виконавчого документа від 30 червня 2016р. ВП № 49952831, та від 30 червня 2016р. ВП № 49952865, постанов про відкриття виконавчого провадження від 13 липня 2016р. № 51723944, в частині виведення в окреме провадження постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 лютого 2016р. ВП №49952865 та від 22 лютого 2016р. ВП № 49952865, а також в частині відкриття виконавчого провадження від 13 липня 2016р. № 51723944 з виконання постанови про стягнення з боржника на користь держави виконавчого збору у розмірі 16470, 00 грн. ВП № 49952865 від 02 лютого 2016р.; скасувати постанову головного державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 в частині виведення в окреме провадження постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 02 лютого 2016р. ВП №49952865 та від 22 лютого 2016р. ВП № 49952865, та повернути усі стягнуті з неї кошти в розмірі 2084,15грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016року скарга ОСОБА_2 була задоволена частково,

- визнані неправомірними дії Головного державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 в частині не направлення ОСОБА_2 копій постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49952831 від 26.01.2016р.; постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49952865 від 26.01.2016р.; постанови про повернення виконавчого документа ВП № 49952831від 30.06.2016р.; постанови про повернення виконавчого документа ВП № 49952865 від 30.06.2016р. та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 51723944 від 13.07.2016р. щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору;

- визнані неправомірними дії Головного державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 в частині виведення в окреме провадження для подальшого виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49952831 від 02.02.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 16470,00 грн. і в частині відкриття виконавчого провадження № 51723944 від 13.07.2016р. з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49952831 від 02.02.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 16 470, 00 грн.;

- визнані неправомірними дії Головного державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 в частині виведення в окреме провадження для подальшого виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49952865 від 22.02.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 212, 54 грн.,

- визнано неправомірною та скасовано постанову Головного державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 51723944 від 13.07.2016р. з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49952831 від 02.02.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 16 470 грн.;

- в задоволенні решти вимог відмовлено (а.с.93-97).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2017року ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016року скасована, справа направлена до суду першої інстанції для вирішення питання щодо розгляду заяви по суті (а.с.166-169).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017року зазначену справу прийнято до провадження, призначений судовий розгляд (а.с.176).

Протокольною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017року до участі у справі в якості заінтересованих осіб було залучено ОСОБА_5 та Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Малиновський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області) (а.с.185).

Скаржник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до положень ст.. 74 ЦПК України. Надала через канцелярію суду заяву, в якій підтримала доводи скарги та просила слухати справу у її відсутності, а також заяву про поновлення строку на подання скарги(а.с.210).

Заінтересована особа: Головний державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 у судовому засіданні доводи скарги ОСОБА_5 не підтримала та просила суд відмовити у її задоволенні. Раніше надавала до суду заперечення на скаргу (а.с.35-37).

Заінтересовані особи: ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, надали заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення скарги не заперечувала (а.с.203,211).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 385 ЦПК скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05.10.2015р. стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 164700,00грн. в якості компенсації вартості належних їй 35/400 частин домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська, 18, а також стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 2125,44грн (а.с.9-10).

21.01.2016року Малиновським районним судом м.Одеси було видано два виконавчих листа за № 1519/9889/2012 від 21.01.2016р. на виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 05.10.2015р. (а.с.11-12).

Встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 31.08.2016 року (а.с.16).

Згідно паспорту громадянина України ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17-22).

Встановлено, що 21 січня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з заявою про прийняття на виконання виконавчих листів, виданих Малиновським районним судом м. Одеси 21 січня 2016 року (а.с.39).

Головним державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 в судовому засіданні були надані копії виконавчих проваджень № 49952831 про стягнення з ОСОБА_1 2125,44грн., за № 49952831 про стягнення з ОСОБА_2 164700,00грн. та за №51723944 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 16470,00грн.(а.с.51,64).

Встановлено, що постановою головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 ВП № 49952831 від 26.01.2016р. було відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 1519/9889/2012, виданого 21.01.2016р., про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 164700,00 грн. та надано боржнику строк 7 днів самостійно виконати рішення суду(а.с.11,51).

02 лютого 2016р. постановою державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 ВП №49952831 від 02 лютого 2016р. було стягнуто з ОСОБА_2 виконавчий збір в розмірі 16470,00грн.(а.с.52).

Копії супровідного листа про направлення цієї постанови ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутня. Разом з тим, в матеріалах цього виконавчого провадження є повідомлення, адресоване ОСОБА_5 (дата подання 18.02.2016р.) про вручення 18.02.2016р. якогось документу Малиновського ВДВС м.Одеси Мішуріну (а.с.53,232,236).

Постановою головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 ВП № 49952865 від 26.01.2016 р. було відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 1519/9889/2012, виданого 21.01.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 2125, 44 грн., надано боржнику строк 7 днів самостійно виконати рішення суду (а.с.12,40).

02 лютого 2016р. постановою державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 ВП №49952831 від 02 лютого 2016р. було стягнуто з ОСОБА_2 виконавчий збір в розмірі 212,54грн. (а.с.41).

Копія супровідного листа про направлення зазначеної постанови ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутня.

Разом з тим, в матеріалах виконавчого провадження є повідомлення, адресоване ОСОБА_2 (дата подання 18.02.2016р.) про вручення 18.02.2016р. якогось документу Малиновського ВДВС м.Одеси Мішуріну. Встановити який саме документ направлявся ОСОБА_2 неможливо.

Постановою головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 22 березня 2016р. ВП №49952865 з ОСОБА_2 було стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 50,00грн. (а.с.43).

Супровідні листи Малиновського ВДВС м.Одеси про направлення вказаних постанов боржнику ОСОБА_2 та докази отримання їх останньою в матеріалах виконавчого провадження №49952865 відсутні.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 22 березня 2016 року було звернуте стягнення на пенсію боржника ОСОБА_2, постановлено стягувати з останньої заборгованість у розмірі 2154,44 грн., проводячи стягнення щомісячно у розмірі 20% від пенсії, стягнуто з ОСОБА_2 витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 50,00грн. відповідно до постанови В-28 про стягнення витрат та стягнуто з ОСОБА_2 виконавчий збір в розмірі 212,54грн. відповідно до постанови В-28 про стягнення виконавчого збору (а.с.43).

Постановою державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 22 березня 2016 року було звернуте стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2, постановлено стягувати з останньої заборгованість у розмірі 164700,00грн., проводячи стягнення щомісячно у розмірі 20% від заробітної плати боржника, стягнуто з ОСОБА_2 витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 50,00грн. відповідно до постанови В-28 про стягнення витрат та стягнуто з ОСОБА_2 виконавчий збір в розмірі 16470,00грн. відповідно до постанови В-28 про стягнення виконавчого збору(а.с.69).

12 квітня 2016 року головним державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 було складено акт проте, що до Малиновського ВДВС зявилася ОСОБА_2 та повідомила, що вона буде оскаржувати дії державного виконавця щодо стягнення з її пенсії та заробітної плати заборгованості (а.с.46).

Встановлено, що 21 червня 2016 року стягувач ОСОБА_4 звернулася до Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з заявою про повернення виконавчих листів виданих 21 січня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси щодо стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 грошових сум у розмірі 164700,00грн. та 2125,44грн.(а.с.47,60).

Постановою головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 ВП №49952831 від 30.06.2016р. за заявою стягувача на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу виконавчий лист №1519/9889/2012, виданий 21.01.2016р. Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з боржників 164700,00грн. Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору №ВП 49952865 від 02.02.2016р. виведено в окреме виконавче провадження (а.с.61).

Супровідним листом Малиновського ВДВС м.Одеси від 30.06.2016р. №130068/2 ОСОБА_2 направлена копія постанови від 30.06.2016р., але відомості про отримання боржником копії вказаної постанови відсутні (а.с.61звор.).

З змісту ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові (частина п'ята статті 25 Закону).

Частинами 1 та 3 ст. 27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Частиною першою статті 28 зазначеного Закону в редакції, чинній станом на дату винесення оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 11 Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Таким чином, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 28.01.2015 у справі № 924/205/13-г).

Окрім того, положеннями ч.3 ст. 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно з приписами статті 32 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Отже, виходячи з аналізу судової практики, суд вважає, що для стягнення виконавчого збору державний виконавець повинен вчинити виконавчі дії, а не тільки винести постанову.

Судом встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази того, що державним виконавцем до винесення постанови про стягнення виконавчого збору були вчинені дії, спрямовані на примусове виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2015 року.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що постанова державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 ВП №49952831 від 02 лютого 2016р. щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 16470,00грн., постанова державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 ВП №49952831 від 02 лютого 2016р. щодо стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в розмірі 212,54грн. та постанова Малиновського ВДВС м.Одеси №49952831 від 30.06.2016р. в який зазначено, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору №ВП 49952865 від 02.02.2016р. виводиться в окреме виконавче провадження постанов є незаконними, та підлягають скасуванню (а.с.61,63).

Встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження є копія супровідного листа Малиновського ВДВС м.Одеси від 30.06.2016р. №130071/2 про направлення копії вказаної постанови на адресу ОСОБА_2, однак матеріали справи не містять доказів того, що боржник її отримала (а.с.61зв.).

Крім того, судом встановлено, що в матеріалах виконавчого провадження № 49952831 є супровідний лист № 1895/2 від 26 січня 2016р. за підписом заступника начальника Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ ОСОБА_6, яким на адресу ОСОБА_2 направлялася копія постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП № 49952831 від 26.01.2016р. про стягнення зі скаржника 164 700, 00 грн., але докази щодо отримання вказаної постанови боржником відсутні (а.с.51звор.).

Суд приймає до уваги доводи скаржника, що у супровідному листі № 1896/2 від 26.01.2016р. за підписом заступника начальника Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ ОСОБА_6, яким на адресу ОСОБА_2 направлялася копія постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП № 49952831 від 26.01.2016р. про стягнення зі скаржника 164 700, 00 грн., міститься виправлення дати з 26.02.2016 р. на 26.01.2016р. (а.с.51звор.).

В матеріалах виконавчого провадження № 49952831 від 26 січня 2016р. є поштове повідомлення (дата подання 18.02.2016р.) про отримання 18.02.2016р. ОСОБА_2 поштової кореспонденції, але з поштового повідомлення неможливо зрозуміти який саме документ направлявся державним виконавцем. Оскільки дата направлення листа 26.02.2016р. була виправлена на 26.01.2016р. направлення на адресу ОСОБА_2 державним виконавцем саме копії постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП № 49952831 від 26.01.2016р. та саме 26.01.2016р. є сумнівним (а.с.53,232,236).

Окрім зазначеного, у наданому державним виконавцем до суду реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції за 05 лютого 2015року, вказано, що кореспонденція надіслана боржнику ОСОБА_2, тобто за рік до відкриття виконавчого провадження (а.с.112).

Постановою головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 22 березня 2016р. ВП №49952865 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій з ОСОБА_2 стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у сумі 50,00грн. (а.с.43).

Супровідні листи Малиновського ВДВС м.Одеси про направлення вказаних постанов боржнику ОСОБА_2 та докази отримання їх останньою в матеріалах виконавчого провадження №49952865 відсутні.

Встановлено, що постанова головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 51723944 від 13.07.2016р. з виконання постанови про стягнення з боржника на користь держави виконавчого збору у розмірі 16 470, 00 грн. № ВП 49952831 від 02.02.2016р. також скаржником отримана не була, про що свідчать матеріали виконавчого провадження № 51723944, в яких відсутні будь-які документи, які б свідчили про отримання скаржником вищевказаної постанови(а.с.64).

Доводи головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо відсутності фінансування та можливого виправлення дати відправлення канцелярією відділу ДВС до уваги не приймаються, оскільки є такими, що суперечать нормам, передбаченими Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999р. (що був чинний на момент відкриття виконавчого провадження) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999р. (що був чинний на момент відкриття виконавчого провадження) копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Отже, суд прийшов до висновку, що головним державним виконавцем Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 було порушено ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» в частині неналежного направлення на адресу скаржника копій постанов про відкриття виконавчого провадження та постанов про повернення виконавчого документа стягувачеві та ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» в частині не направлення скаржнику постанов про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Статтею 47 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено підстави повернення виконавчого документа стягувачу. Зокрема, передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу за наявності письмової заяви стягувача. При цьому повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону (ч. ч. 1, 5).

Суд погоджується з доводами скаржника, що на момент вчинення оскаржуваних дій Закон України "Про виконавче провадження" передбачав виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору лише у двох випадках: завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст.49 цього Закону. Вчинення відповідних процесуальних дій у разі повернення без виконання виконавчого документа, виданого на виконання рішення майнового характеру, за письмовою заявою стягувача на дату вчинення оскаржуваних дій Закон України "Про виконавче провадження" не передбачав. У такому випадку виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні, при наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа.

Частиною 3 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що при наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві, виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні. Отже, у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", та не стягнення виконавчого збору державний виконавець не має правових підстав у постанові про повернення виконавчого документа зазначати про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та відкривати виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, оскільки в такому випадку виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні, при наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві.

Аналогічні норми наведено в Наказі Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» N 512/5 від 2 квітня 2012 року, згідно з положеннями якої, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження". Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог цього Закону.

При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державним виконавцем виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що Закон України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не передбачав виведення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в окреме провадження і відкриття такого виконавчого провадження у разі повернення основного виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 цього Закону.

Така правова позиція висловлена також в Постанові Верховного суду України від 18.05.2016р. Відповідно до ст. 3607 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України «Про державну службу» державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень.

Оскільки про наявність оскаржуваних постанов державного виконавця скаржнику стало відомо лише 26 жовтня 2016року, при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження (а.с.128), а до суду із скаргою остання звернулась 10 листопада 2016року суд вважає за можливе поновити ОСОБА_2 строк на подання скарги на дії державного виконавця Малиновський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3

Однак, суд не погоджується з доводами скаржника щодо повернення усіх стягнутих з неї грошових коштів, оскільки вказані вимоги мають бути розглянуті в порядку позовного провадження. Тому дані вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення скарги на дії державного виконавця.

Керуючись ст. 386, 387 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 строк на подання скарги на дії державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3.

Визнати дії головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 в частині не направлення ОСОБА_2 копій постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49952831 від 26 січня 2016року; постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49952865 від 26 січня 2016року; постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30 червня 2016р. ВП № 4995283; постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30 червня 2016року ВП № 49952865 та постанови про відкриття виконавчого провадження по ВП № 51723944 від 13 липня 2016року про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору - неправомірними.

Визнати дії головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 в частині виведення в окреме провадження для подальшого виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49952831 від 02 лютого 2016року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 16470, 00 грн. і в частині відкриття виконавчого провадження № 51723944 від 13 липня 2016р. з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49952831 від 02 лютого 2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 16470, 00 грн. - неправомірними.

Визнати дії головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 в частині виведення в окреме провадження для подальшого виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49952865 від 22 лютого 2016року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 212,54 грн. - неправомірними.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження №51723944 від 13 липня 2016року з виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору № ВП 49952831 від 02 лютого 2016року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 16470 грн.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда