Справа № 464/4255/17
пр.№ 2-о/464/76/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд із заявою в порядку окремого провадження, в якій просять розірвати шлюб між ними, зареєстрований 27 червня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1145.

В обґрунтування заяви покликаються на те, що 27 червня 2013 року між ними зареєстровано шлюб, у якому мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Подружні відносини між ними не склались, на даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважають, що нормальні сімейні стосунки відновити неможливо. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнуто згоди про визначення місця проживання дитини, участі батьків у її вихованні та про визначення розміру аліментів та порядку їх оплати на утримання дитини, що підтверджується нотаріально посвідченим договором між ними.

Заявники в судове засідання не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримують, просять таку задовольнити.

У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданого ними клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження, серед іншого, розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований 27 червня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1145 (а.с. 4 свідоцтво про народження).

У подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 червня 2014 року народилась донька ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №416780, виданого 27.06.2014 року Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №296 (а.с.7).

Сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбні відносин. На даний час обоє із подружжя не знаходять підстав для примирення. Окрім цього, заявниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.06.2017 року укладено договір між батьками про визначення місця проживання дитини, участь батьків у її вихованні, та про визначення розміру аліментів та порядку їх оплати на утримання малолітньої дитини, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі №994 (а.с. 5-6).

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно розяснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Як встановлено судом, сімейне життя між заявниками не склалось, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Із змісту спільної поданої заяви вбачається, що примирення та відновлення сімейних стосунків неможливе.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи виконання заявниками вимог ст.109 СК України, а також те, що це дійсна воля подружжя, права жодної із сторін, включаючи неповнолітньої дитини, не будуть порушені, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно та не може бути збережена, майнові спори та спори з утримання і виховання дитини між заявниками відсутні, а тому заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 60, 212- 215, 234 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 червня 2013 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1145.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Д.Ю. Теслюк