у х в а л а

7 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на користування частиною житлового приміщення, що є у комунальній власності і у спільному користуванні за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 4 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності на підставі договору дарування від 18 серпня 2011 року належить квартира АДРЕСА_1. Власником квартири АДРЕСА_2 у цьому ж будинку на підставі договору купівлі-продажу від 6 серпня 2012 року є ОСОБА_2

Квартири мають спільний коридор площею 3,3 кв.м, який належить на праві власності Дрогобицькому ЖЕО виконкому Дрогобицької міської ради.

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 улаштувала нові двері та змінила замок на вхід до спільного коридору, сам коридор переобладнала на комору для власного користування.

Оскільки спірний коридор площею 3,30 кв.м є об'єктом загального користування, а ОСОБА_2 своїми діями перешкоджає вільному використанню коридору, позивач просила визнати її право користування спільним коридором площею 3,30 кв.м; зобов'язати ОСОБА_2 надати доступ до спільного коридору та привести коридор до попереднього стану.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 4 липня 2016 року, позов задоволено.

Визнано право позивача на користування спільним коридором площею 3,30 кв.м у будинку АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_2 надати доступ до спільного коридору, привести коридор до попереднього стану.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 4 липня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки у попередньому судовому засіданні підстави, встановлені частинами третьою і четвертою ст. 332 ЦПК України, відсутні і наявні передбачені частиною п'ятою цієї статті обставини, справа призначається до судового розгляду.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на користування частиною житлового приміщення, що є у комунальній власності і успільному користуванні за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 4 липня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: О.І.Євтушенко Г.І.Мостова