Номер провадження № 2/331/133/2017
ЄУН 331/6384/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання поруки припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання поруки припиненою. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Люксор-Трейдинг» було укладено договір про надання кредитної лінії № Сrl-SME200/209/2007. Так, 30.10.2007 року та 02.11.2007 року ЗАТ «ОТП Банк» здійснив видачу кредитних коштів ТОВ «Люксор-Трейдінг» у розмірі 250 000 грн. В якості забезпечення наданого кредиту 29.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № SR-SME200/209/2007, згідно з яким ОСОБА_1 зобовязався відповідати перед банком за виконання позичальником боргових зобовязань за кредитним договором. ПАТ «ОТП Банк» предявив вимоги до ТОВ «Люксор-Трейдінг» 13.01.2009 року про повне погашення заборгованості за кредитним договором, протягом шести місяців від дня направлення вищевказаної вимоги мав право звернутися до суду з позовом до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором. ПАТ «ОТП Банк» предявив позов до ТОВ «Люксор-Трейдинг» та ОСОБА_1 лише 16.02.2010 року, про що свідчать матеріали цивільної справи № 2-1623/10, яка була розглянута Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати договір поруки № SR-SME200/209/2007 від 29.10.2007 року припиненим з 13.07.2009 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги про визнання договору поруки припиненим підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.10.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Люксор-Трейдінг» було укладено договір про надання кредитної лінії № Сrl-SME200/209/2007, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредитну лінію, а позичальник приймає її на умовах: ліміт кредитної лінії 250 000,00 грн. зі сплатою 16,9% річних.

В забезпечення виконання зобовязань за договором про надання кредитної лінії № Сrl-SME200/209/2007 від 29.10.2007 року, між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № SR-SME200/209/2007 від 29.10.2007 року.

Згідно з п. 1.1 договору поруки передбачено, що поручитель зобовязується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобовязань.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з п. 1.2 договору поруки, поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2010 року позов ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «Люксор Трейдінг», ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено; стягнуто солідарно з ТОВ «Люксор Трейдінг», ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Банк» суму боргу за кредитним договором у розмірі 364 505,64 грн., 1700 грн. судового збору, 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи.

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення є обовязковими для виконання на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України).

До аналогічного висновку приходить Верховний Суд України у своїй правовій позиції, викладеній у постанові від 06 липня 2016 року по справі № 6-1199цс16, котра відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

При цьому, суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 після розгляду справи Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, будучи стороною у справі, міг подати заяву про перегляд заочного рішення та оспорити вказаний договір. Разом з тим, вказаними процесуальними правами ОСОБА_1 не скористався, враховуючи що ним 05.08.2010 року особисто було отримано заочне рішення, що підтверджується повідомленням пошти, яке міститься в матеріалах справи № 2-1623/2010. Крім того, 26.07.2016 року відповідно до заяви позивач отримав копію рішення суду, що підтверджується відміткою про отримання з його особистим підписом, яке також міститься в матеріалах справи № 2-1623/2010.

Враховуючи вищевикладене, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень частини четвертої статті 559 ЦК України немає. Тому є всі підстави для відмови в задоволенні позову про визнання поруки припиненою за наявності рішення суду про стягнення боргу з поручителя.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 553, 554, 559 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання поруки припиненою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В. М. Світлицька