АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Прокопчук Н.О., Слюсар Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця та просила визнати дії державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2016 та арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.10.2016 незаконними, скасувати зазначені постанови.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2017 скаргу залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення скарги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм процесуального права, на неповне з'ясування обставин справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, які мають значення для справи. В обґрунтування своїх доводів вказує, що постанови в десятиденний строк з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_3 було оскаржено останньою, тобто в строки визначені ст. 385 ЦПК України. Зазначила, що на час отримання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження скаржник проживала за новою адресою.

Справа № 759/19119/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8564/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Войтенко Ю.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Залишаючи без розгляду скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення зі скаргою пропущено, представник скаржника з клопотанням про його поновлення не звертався.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.05.2014 позовні вимоги ПАТ «УніКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УніКредит Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 584 542,82 грн. та судовий збір в сумі 3 441 грн., а всього стягнуто 587 983,82 грн. (а. с. 90-92).

12.07.2016 Святошинський районний суд м. Києва видав виконавчий лист №2/759/1031/14 на виконання зазначеного рішення (а. с. 180-181).

16.08.2016 державним виконавцем Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження №51935119, зазначена постанова боржником - ОСОБА_3 отримана 20.01.2017 (а. с. 183, 176).

12.10.2016 старшим державним виконавцем накладено арешт на все майно ОСОБА_3 (а. с. 158), зазначену постанову остання отримала 03.11.2016 Новою-поштою (а. с. 159).

09.11.2016 ОСОБА_3 зверталася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила визнати дії старшого державного виконавця Голяченка І.П. Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.10.2016 незаконними та скасувати зазначену постанову; просила закрити виконавче провадження №51935119 за виконавчим листом від 12.07.2016 (а. с. 152-153). 06.03.2017 до суду від скаржниці надійшла заява про залишення вищевказаної скарги без розгляду (а. с. 168). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.2017 скаргу ОСОБА_3 залишено без розгляду (а. с. 173).

30.01.2017 ОСОБА_3 повторно звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця та просила визнати дії державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2016 та арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.10.2016 незаконними, скасувати зазначені постанови (а. с. 178-179).

ОСОБА_3 зазначила, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2016 було нею отримано лише 20.01.2017 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Згідно з ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 №6 зазначено, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Згідно зі ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Частиною 1 та 3 ст. 73 ЦПК України передбачено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що зазначені в ст. 385 ЦПК строки є процесуальними, а тому, якщо суд не знайде підстав для їх поновлення, скарга відповідно до вимог ч. 2 ст. 72 ЦПК України залишається без розгляду.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 була обізнана про наявність постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.10.2016 та 09.11.2016 зверталася до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо її винесення.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що особі яка подала відповідну скаргу було відомо про наявність спірного виконавчого провадження.

Матеріали справи свідчать про те, що з вищезгаданою скаргою ОСОБА_3 звернулася до суду поза процесуальні строки встановленого законом та не просила про його поновлення.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що скарга підлягає залишенню без розгляду, у зв'язку із пропуском процесуального строку, що встановлений діючим ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що про постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження стало відомо 20.01.2017 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а тому з даної дати підлягає обчисленню строк звернення із скаргою на вищевказані постанови є необґрунтованими, враховуючи вищевикладене.

Колегія суддів вважає, що обізнаність ОСОБА_3 про наявність виконавчого провадження по вищезгаданій справі надавала, можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження в тому числі з ухвалою про відкриття такого провадження.

Боржник на власний розсуд скористалася своїми процесуальними правами, в зв'язку з чим вказаний довід не може бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

За наведених обставин, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і не може бути скасована з підстав наведених в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведені обставини та вимоги п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Прокопчук

Т.А.Слюсар