Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2017 Справа №607/13536/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Чичкевич О.І.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з уточненими позовними вимогами від 29.06.2017 року до ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просить визнати за ним право вкладника за договором №010-19551-260215 банківською вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах СІІІА, укладеного 26 лютого 2015 року з ПАТ «Дельта Банк», на суму 2000 доларів США, визнати за ним як вкладником право на відшкодування коштів за договором №010-19551-260215 банківською вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США, укладеного 26 лютою 2015 року з ПАТ «Дельта Банк», на суму 2000 доларів США за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_3 включити його, до Загального (повного) реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом подання інформації до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зміни до Загального(повного) реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з метою забезпечення виплати йому коштів за договором № 010-19551-260215 від 26 лютого 2015 року на суму 53716 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США встановленим Національним банком України на 02 березня 2015року, становить 2000 доларів США. В обґрунтування вимог посилається на те, що 26 лютого 2015 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір №010-19551-260215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США, на суму 2 000 доларів США із процентною ставкою 5,5 відсотків річних (депозитний рахунок №5857) із терміном дії по 28 вересня 2015 року. Згідно п.1.6 зазначеного договору банк відкрив йому депозитний рахунок на який на виконання умов договору було внесено 2000 доларів США. Після закінчення строку розміщення вкладу він звернувся до ПАТ «Дельта банк» з вимогою про повернення коштів, однак банк направив йому повідомлення про запровадження тимчасової адміністрації та обмеження проведення виплат по депозиту. Крім цього, 23.09.2015 року йому відповідачем було надіслано повідомлення відповідно до якого було повідомлено про нікчемність спірного правочину з підстав передбачених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Водночас судового рішення про визнання недійсним договору банківською вкладу (депозиту) № 010-19551-260215 «Найкращий» у доларах США від 26 лютого 2015 року немає, даний договір укладений із дотриманням усіх норм чинного законодавства. Стосовно доводів відповідача про те, що договір банківського вкладу № 010-19551-260215 був визнаний ним нікчемним, так як кошти на його виконання надійшли від третьої особи, зазначає, що умови договору банківського вкладу (депозиту) № 010-19551-260215 не містять застережень щодо неможливості зарахування грошових коштів, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи. Крім того відповідно до положень ст. 1062 та ст.1066 ЦК України, на рахунок зa банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на імя вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше; за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Стосовно доводів відповідача про те, що зазначені операції проводились в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», позивач зазначає, що дана постанова становить банківську таємницю і позивачу про її існування не було і не могло бути відомо. При цьому, Постанова Правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року стосується встановлення вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів, а також не містить прямих заборон, право накладання яких визначені ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для Національного банку України. Також, прямої заборони здійснювати банківські операції, зокрема вносити кошти на депозитний рахунок шляхом безготівкового перерахування коштів із рахунку одного клієнта банку на рахунок іншою клієнта чинним законодавством не встановлено. Крім того, у прес-релізі від 27 липня 2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зазначено, що дана постанова була доведена до посадових осіб АТ «Дельта Банк», зокрема, працівників відділень цього банку, із значним запізненням. Отже, зробивши вклад у АТ «Дельта Банк» позивач набув статусу вкладника АТ «Дельта Банк», а договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США № 010-19551-260215 набув статусу вкладу в розумінні ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач як вкладник АТ «Дельта Банк», після прийняття постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліценції та ліквідацію АТ «Дельта Банк» набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами в межах граничного розміру відшкодування коштів. Крім того зазначає, що не погоджуючись із позицією банку, що визнання правочину недісним із підстав його нікчемності звернувся за судовим захистом, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02.03.2017року визнано дійсним Договір банківського вкладу (депозиту) №010-19551-260215 від 26 лютого 2015 року «Найкращий» у доларах США, укладений між ОСОБА_2 та АТ «Дельта Банк», на суму 2 000 доларів США із процентною ставкою 5,5 відсотків річних (депозитний рахунок №5857). 15.04.2016року апеляційний суд Тернопільської області у мотиваційній частині рішення прийшов до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те що спірний договір банківського вкладу (депозиту) № 010-19551- 260215 від 26 лютого 2015 року «Найкращий» у доларах США, укладений між ОСОБА_2 та АТ "Дельта Банк'" на суму 2 000доларів США із процентною ставкою 5.5 % річних (депозитний рахунок № 5857) є дійсним, разом з тим, зазначила, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, який передбачений законодавцем у ст.219 ЦК України, є визнання правочину дійсним, однак це стосується правочинів, що підлягають нотаріальному посвідченню. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому чисті заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Проте, всупереч рішенню апеляційного суду Тернопільської області у мотиваційні частині якого чітко зазначено що депозитний договір № 010-19551-260215 від 26 лютого 2015 року на суму 2000 доларів США є дійсним, на звернення позивача стосовно внесення інформації щодо нього до повного переліку вкладників AT «Дельта Банк», відповідач надіслав повідомлення за № 05-3276500 від 28.04.2016 року у якому зазначив, що у Банку відсутні правові підстави для задоволення поданого клопотання. З огляду на вище викладене просить суд позовні вимоги задовольнити.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, надіслано суду клопотання про слухання справи у їх відсутності, уточненні позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні відносно задоволення позову заперечила, з підстав викладених у письмовому запереченні відносно позову, просить в позові відмовити за безпідставністю.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд встановив наступне.

26 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» та ОСОБА_2, було укладено Договір №010-19551-260215 строкового банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» в доларах США, на виконання умов якого було перераховано на депозитний рахунок №5857 відкритий позивачу грошові кошти у сумі 2 000 доларів США, строком дії вкладу по 28 березня 2015 року. Банк прийняв зазначені кошти.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що процентна ставка на суму вкладу становить 5,5 процентів річних.

Пунктом 1.8 спірного правочину передбачено, що зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору. У разі, якщо, в день укладення сторонами цього договору, вкладник не здійснить перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений.

Пунктом 1.10 Договору передбачено, що у разі закінчення строку залучення вкладу, зазначеного в п.1.3 даного Договору, або в разі дострокового припинення дії цього Договору, вклад виплачується, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням електронних платіжних засобів №1191, відкритий на імя вкладника в установі банку.

Після закінчення строку розміщення вкладу, ОСОБА_2 звернувся до відповідача із вимогою про повернення коштів згідно договору вкладу, однак йому було відмовлено у звязку із запровадженням тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк».

Відповідно до довідки про наявність рахунків в АТ «Дельта Банк» №402 від 09 вересня 2015 року, ОСОБА_2 відкрито у ПАТ «Дельта Банк» рахунки: №5812 у доларах США, на якому станом на 09.09.2015 року обліковується 3000,00 доларів США, та рахунок №5857 у доларах США, на якому станом на 09.09.2015 року обліковується 2000 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 3 статті 1058 ЦК України визначено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Таким чином, на відносини, повязані з виконанням умов укладеного між ОСОБА_2 та Банком Договору, поширюються положення норм глави 71 та 72 Цивільного кодексу України (статті 1046 - 1076), а також положення Договору, якими регулюються відносини з приводу здійсненого Позивачем банківського вкладу.

Згідно до постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» № 51 від 02.03.2015 року.

Вказаним рішенням із 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно. Призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №71 від 08.04.2015 року «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року № 51» запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2015 року до 02.09.2015 року.

ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02 жовтня 2015 року.

Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015 року відкликано банківську ліцензію та запроваджено ліквідацію АТ «Дельта Банк».

ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 включно та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» ОСОБА_3

Отже, починаючи з 03.03.2015 р., ПАТ «Дельта Банк» здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків. Тобто для правовідносин, що виникають під час здійснення тимчасової адміністрації, а в подальшому і ліквідації, у Банку, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, у випадках встановлених цим Законом.

Відповідно п.8 ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Так, з метою дотримання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою Фонду створено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк».

Перевірці підлягали договори (правочини) за вкладними операціями, передані на розгляд Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк», відповідно до протоколу від 15.09.2015 року.

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичними особами.

Підстави для визнання договору нікчемним містяться як у Цивільному кодексі України, так і в Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстав, зазначених у частині 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Вказані нормативно-правові акти передбачають, що у відповідних випадках договори є нікчемними в силу закону. Відповідно, визнання договорів нікчемними не потребує видання певного акту.

Згідно приписів чинного законодавства України, захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав Позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду у відповідності до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави, суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Так, підстави для визнання правочину (у тому числі договору) нікчемним визначені, зокрема, у ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» .

Відповідно до п.7 ч.3 ст.38 вказаного Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Договір №010-19551-260215 строкового банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» в доларах США від 26 лютого 2015 року, був визнаний нікчемним, як такий що не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з викладеного далі по тексту.

Перевіркою було встановлено, що зазначені операції здійснювалися шляхом перерахування грошових коштів в іноземній валюті з поточних рахунків одних фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки інших фізичних осіб в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» (далі - «Постанова»). Відповідно до зазначеної Постанови було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності, зокрема. Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Законом України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно частин 1, 2, 3 ст. 4 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: 1) веде реєстр учасників Фонду; 2) акумулює кошти, отримані з джерел, визначених статтею 19 цього Закону, здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування зборів кожним учасником Фонду; 3) інвестує кошти Фонду в державні цінні папери України; 3-1) здійснює розміщення облігацій у порядку та за напрямами залучення коштів, визначеними цим Законом, і видачу векселів у випадках, передбачених законом про Державний бюджет України на відповідний рік; 4) здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; 6) бере участь в інспекційних перевірках проблемних банків за пропозицією Національного банку України; 7) застосовує до банків та їх керівників відповідно фінансові санкції і накладає адміністративні штрафи; 8) здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку; 9) здійснює перевірки банків відповідно до цього Закону: 10) надає фінансову підтримку банку відповідно до цього Закону; 11) здійснює аналіз фінансового стану банків з мстою виявлення ризиків у їхній діяльності та прогнозування потенційних витрат Фонду на виведення неплатоспроможних банків з ринку та відшкодування коштів вкладникам; 12) надає цільову позику банку для виплат вкладникам банку відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, а також фінансування витрат для оплати роботи осіб відповідно до пункту 2 частини шостої статті 36, пунктів 7 і 8 частини другої статті 37 та частини четвертої статті 47 цього Закону, що здійснюються протягом дії тимчасової адміністрації; 12-1) звертається з відповідними запитами до клієнтів, вкладників та інших кредиторів банку в порядку, встановленому Фондом; 13) здійснює заходи щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону; 14) вивчає та аналізує тенденції розвитку ринку ресурсів, залучених від вкладників учасниками Фонду. Фонд здійснює інші функції в межах своїх повноважень, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно за зазначеного Уповноваженим Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_3 і здійснювалася перевірка договорів (правочинів). які були укладені після винесення Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», які б призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Постанова Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» фактично була доведена АТ «Дельта Банк» 15 січня 2015 року. Перевірці підлягали саме Договори, що були укладені після 16січня 2015 року. Договір банківського вкладу, який є предметом спору укладений саме в цей період - 26 лютого 2015 року.

23 вересня 2015 року за вих. № 8821/2145 відповідачем направлено ОСОБА_2 повідомлення про нікчемність правочину, а саме договору № 010-19551-260215 від 26 лютого 2015 року, за яким відкрито банківський вклад (депозит) «Найкращий» у доларах США, у відповідності до п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Слід зазначити, що укладений Договір банківського вкладу (депозиту) містить умову, що зарахування Вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку.

Більш того, відповідно до пункту 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» (далі - Правила), затверджених ОСОБА_4 директорів АТ «Дельта Банк» Протоколом № 14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами) зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається.

А судом встановлено, та підтверджується сторонами, що кошти рахунок ОСОБА_2 фактично вносилися третьою особою ОСОБА_5, що є порушенням умов Договору та Правил.

Також тут слід зазначити, що з Правилами обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» позивач був ознайомлений та один примірник Правил отримав, що підтверджується п.2.2. та 2.3. Договору банківського вкладу, який ним підписано.

Відповідно до положень статті 1062 Цивільного кодексу України п. 10.12. Інструкції

про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних

валютах, затвердженою Постановою правління НБУ від 12.11.2003 р. №492 на рахунок

за банківським вкладом можуть зараховуватися грошові кошти, які надійшли до банку на

ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено

інше.

При цьому, відповідно до застереження згідно п.1.8. Договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США від 26.02.2015 року грошові кошти на депозитний вклад вносяться особисто вкладником шляхом внесення готівки або шляхом перерахування коштів з власного поточного рахунку.

Згідно п. 10.7. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління НБУ від 12.11.2003 р. №492, фізична особа може відкрити вкладний (депозитний) рахунок на користь третьої особи шляхом укладення договору банківського вкладу за умови пред'явлення особою, яка відкриває рахунок, паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Якщо ця особа є резидентом, то вона додатково має пред'явити документ, виданий контролюючим органом, що засвідчує її реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків. На підставі цих документів уповноважений працівник банку здійснює ідентифікацію та верифікацію фізичної особи, яка відкриває рахунок. В такому випадку, договір банківського вкладу на користь третьої особи укладається між банком та особою, яка вносить кошти, а в договорі банківського вкладу зазначається на користь кого укладений договір.

Відповідно до наведеного вище, укладання договору банківського вкладу було вчинено не у відповідності до вимог положень статті 1062 Цивільного кодексу України та Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах.

Крім того, порядок залучення вкладів банками України від фізичних осіб врегульовані

Інструкцією про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженою Постановою

правління НБУ від 01.06.2011 р. №174 та Інструкцією про порядок відкриття, використання і

закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою правління НБУ від 12.11.2003 р. №492.

Згідно з п.10.1 Інструкції № 492 закріплено, що на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до п.2.9 Інструкції №174, банк (філія, відділення) зобов'язані видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордеру) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для підтвердження права власності на зазначені кошти по договору банківського вкладу, який є предметом даного судового розгляду та права на відшкодування коштів за вкладом має бути наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом, зокрема квитанцією про внесення коштів або платіжним дорученням про перерахування коштів на депозитний рахунок.

При цьому слід зазначити, що позивачем підтвердження про внесення ним особисто вкладу не надано.

А третьою особою ОСОБА_6, яка здійснювала переказ коштів на рахунок позивача, заявлена до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в AT «Дельта Банк» кредиторська вимога, отже кошти фактично належать і належали не позивачу, а третій особі, яка здійснювала переказ у іноземній валюті.

На підставі вищевикладених законодавчих актів договір укладений 26 лютого 2015 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2 за № 010-19551-260215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США визнаний нікчемним уповноваженим ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в AT «Дельта Банк» ОСОБА_3 відповідно до п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», так як банк уклав правочини (у тому числі договори) умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

За змістом ч.2 ст. 215 ЦК України нікчемний правочин є недійсним та відповідно до частини 1 статті 216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його не дійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Наказом тимчасової адміністрації AT «Дельта Банк» № 813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» від 16 вересня 2015 року, було вирішено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за якими було здійснено перерахування коштів на вклади третіми особами та повернути кошти третім особам.

Як вбачається із витягу з Додатку № 6 до Наказу № 813, було вирішено застосувати наслідки нікчемності, а саме повернути кошти третій особі ОСОБА_5.

З метою недопущення подвійних виплат ФГВФО в межах гарантованої суми по Договорах банківських вкладів, які є нікчемними, до Наказу №813 від 16.09.2015 року 22 вересня 2015 року Наказом тимчасової адміністрації AT «Дельта Банк» № 836 було внесено зміни: а саме додано п.1.5. відповідно до якого Уповноваженим ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації вирішено:

- Анулювати проводки по поверненню коштів з депозитних рахунків на рахунки фізичних осіб, які здійснювали перерахування коштів на вказані рахунки (в даному випадку повернення коштів від ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_6) та застосувати реституцію виключно на підставі рішення суду, винесеного на користь банку, яким в задоволення позову вкладника буде відмовлено в повному обсязі, яке набрало законної сили.

Проте, виписка по рахунку ОСОБА_2 жодним чином не підтверджує право власності ОСОБА_2 на кошти, які йому були перераховані третьою особою ОСОБА_6

Згідно виписки з даних щодо виплати ФГВФО коштів в межах гарантованої суми виплати по ОСОБА_2 є блокованими.

Жодного документа, окрім договору позики від 10.02.2013року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на суму 2000 доларів США з умовою повернення до 01.03.2015року, на підтвердження права власності на кошти за оспорюваним Договором банківського вкладу позивачем суду не надано.

І станом на сьогодні жодного рішення уповноваженого ФГВФО на здійснення ліквідації AT «Дельта Банк» про те, що Договір банківського вкладу, укладений 26 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_2 не містить ознак нікчемності не прийнято.

Посилання позивача на те, що договір є дійсним, оскільки 15.04.2016року апеляційний суд Тернопільської області у мотиваційній частині рішення прийшов до висновку, що суд першої інстанції в рішенні Тернопільського міськрайонного суду від 02.03.2016року, дійшов правильного висновку, про те що спірний договір банківського вкладу (депозиту) № 010-19551- 260215 від 26 лютого 2015 року «Найкращий» у доларах США, укладений між ОСОБА_2 та АТ "Дельта Банк'" на суму 2 000доларів США із процентною ставкою 5.5 % річних (депозитний рахунок № 5857) є дійсним, суд до уваги не приймає, оскільки фактично дане рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02.03.2016року скасоване. Натомість судом апеляційної інстанції зазначено, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, який передбачений законодавцем у ст.219 ЦК України, є визнання правочину дійсним, однак це стосується правочинів, що підлягають нотаріальному посвідченню. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому чисті заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.

27.02.2017року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта банк» про визнання дійсним договору банківського вкладу призначено до судового розгляду в порядку касаційного провадження, однак на даний час справа є не розглянута.

Таким чином, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT «Дельта Банк» було вчинено належні відповідні дії, на виконання своїх повноважень, які передбачені та відповідають вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

З огляду на вище викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_2 права вкладника за договором №010-19551-260215 банківською вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США, укладеного 26 лютого 2015 року з ПАТ «Дельта Банк», на суму 2000 доларів США, та зобовязання уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідація ПАТ «Дельта Банк» включити ОСОБА_2 до Загального (повного) реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом подання інформації до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зміни до Загального(повного) реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з метою забезпечення виплати йому коштів за договором № 010-19551-260215 від 26 лютого 2015 року на суму 53716 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США встановленим Національним банком України на 02 березня 2015року, становить 2000 доларів США.

Водночас суд вважає, що не підлягає до задоволення клопотання предсвтника ПАТ «Дельта Банк» про закриття провадження у справі з посиланням на адміністративний характер спірних правовідносин сторін спору, оскільки ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №876/4737/16 від 13.09.2016 року за позовом ОСОБА_2 до фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповановажної особи фонду на ліквідацію АТ «Дельта БАНК», уже встановлено, що відносини сторін спору не підлягають розгляду в порядку КАСУ.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 203, 204, 215, 526, 1060, 1062, 1066 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_3 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 права вкладника за договором №010-19551-260215 банківською вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США, укладеного 26 лютого 2015 року з ПАТ «Дельта Банк», на суму 2000 доларів США.

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідація ПАТ «Дельта Банк» включити ОСОБА_2 до Загального (повного) реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у тому числі шляхом подання інформації до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зміни до Загального(повного) реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з метою забезпечення виплати йому коштів за договором № 010-19551-260215 від 26 лютого 2015 року на суму 53716 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом гривні до долара США встановленим Національним банком України на 02 березня 2015 року, становить 2000 доларів США.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_7