справа № 492/320/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2017 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання - Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, стягуваних з відповідача на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебували у шлюбі від якого мають неповнолітню дитину. Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 11.08.2015р. з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн., щомісячно. На теперішній час, у звязку зі зростанням цін на усі товари, збільшенням прожиткового мінімуму для дитини, витрати на утримання дитини значно зросли, у звязку з чим позивачка просить визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., які стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, повязані з оплатою по відвідуванню дитиною дитячого садка, харчування дитини у навчальному закладі та проведення компютерної ехоенцефалографії та реоенцефалографії.

Представник позивачки у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та у відсутність відповідача, позовні вимоги позивачки не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх необґрунтованість, неможливість сплачувати аліменти у розмірі 1200,00 грн. через відсутність доходів відповідача та стан його здоровя.

У звязку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню і такий висновок суду ґрунтується на наступному.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обовязком батьків утримувати неповнолітню дитину, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Арцизького районного суду Одеської області від 20.10.2015р. шлюб між сторонами розірвано, після припинення шлюбу прізвище позивачки змінено на дошлюбне прізвище «Тодорова» (а.с. 22). Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком зазначений ОСОБА_2, відповідач по справі (а.с. 7). Як вбачається з рішення Арцизького районного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року з ОСОБА_2, відповідача по справі, на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду, тобто з 06 лютого 2015 року і до повноліття дитини, тобто до 23 листопада 2027 року (а.с. 55), згідно якого 02 вересня 2015 року видано виконавчий лист № 492/207/15-ц (а.с. 8). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, виданого державним виконавцем Арцизького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 01.03.2017р., заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_2, відповідача по справі, станом на 01.03.2017р. складає загальну суму 7513,38 грн. (а.с. 50).

Як вбачається з довідки № 01-08-44 від 02.03.2017р., виданої Арцизькою НВК «Загальноосвітня школа 1-111 ступенів № 1-гімназія», дитина ОСОБА_3 є учнем 1-А класу, позивачкою внесено на рахунок школи 150,00 грн. благодійного внеску (а.с. 21). Згідно накладних б/н від 30.07.2016р., від 24.08.2016р., накладної № 2 від 20.02.2017р. ОСОБА_1, позивачкою по справі, були придбані брюки шкільні вартістю 295,00 грн., ремінь дитячий вартістю 55,00 грн., туфлі 31-го розміру для хлопчика вартістю 350,00 грн., куртку 140-го розміру вартістю 655,00 грн., два гольфа загальною вартістю 220,00 грн., черевики 34-го розміру вартістю 630,00 грн. (а.с. 13, 14, 16). ОСОБА_1, позивачка по справі, працює на посаді головного державного інспектора, що підтверджується довідкою № 2990/10/15-07-05, виданою Арцизькою обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області 29.06.2017р. (а.с. 56-57). Згідно акту обстеження соціальних та матеріально-побутових умов проживання від 29.06.2017р., проведеного депутатами Арцизької міської ради Одеської області, дитина ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_1, позивачкою по справі, та сукупний дохід сімї складає 33651,75 грн. (а.с. 58). Як вбачається з листа Управління статистики у Саратському районі № 20-16/421 від 27.06.2017р. індекси споживчих цін на товари та послуги (до грудня попереднього року) у період з січня 2015 року по травень 2017 року склали: за 2015 рік 144,6 %; за 2016 рік 113,6 %; за 2017 рік 106,8 % (а.с. 59).

Згідно довідки № 226 від 20.04.2017р., виданої Арцизьким районним центром зайнятості ОСОБА_2, відповідач по справі, перебуває на обліку як безробітний з 05.04.2017р. (а.с. 44), а також відповідач з 30 березня 2017 року не працює, що підтверджується копією трудової книжки серії АС № 882809 від 26.06.2002р. (а.с. 45).

В підтвердження додаткових витрат на дитину позивачка надала суду копію довідки № 2690 від 04.07.2016р., видану виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області, про здійснення оплати за відвідування дитиною дитячого садка № 5 «Росинка» за 2015-2016 роки на загальну суму 2496,40 грн. (а.с. 18); копію довідки б/н від 02.03.2017р., видану ПП ОСОБА_4, про оплату за харчування дитини у шкільній їдальні за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року на загальну суму 900,00 грн. (а.с. 20), а також копію заказу на надання медичних послуг від 01.07.2016р., копію чека № 50966 від 01.07.2016р., згідно яких дитині в «INTO-SANA» було проведено компютерну ехоенцефалографію та реоехоенцефалографію на загальну суму 550,00 грн. (а.с. 19).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з розясненнями, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачкою та відповідачем не надано суду жодного доказу, підтверджуючого стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача; наявності на утриманні у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення для справи.

Приймаючи до уваги доводи представника відповідача що відповідач не спроможний сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачкою так як відповідач не працює, перебуває на обліку як безробітний, враховуючи матеріальне становище сторін, стан здоровя дитини, відповідача, те, що інших дітей на утриманні у відповідача немає, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному позивачкою. Позивачка не надала суду жодного переконливого доказу такої можливості відповідача, зокрема сплачувати аліменти на її користь у розмірі 1200,00 грн. на дитину, чим не виконала вимоги ст. ст. 10,60 ЦПК України.

Виходячи з зазначених вище норм законодавства, з урахуванням встановлених в судовому засіданні фактів та обставин справи, з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов'язку батька та матері по утриманню дитини, враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму в сторону збільшення, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини до 1000,00 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, оскільки матеріальний стан відповідача не надає підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі.

Суд зазначає, що вказане рішення не є перешкодою для застосування в подальшому положень ст. 192 СК України, а тому в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, за заявою вказаних осіб визначений розмір аліментів даним рішенням може бути змінений.

Згідно з ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З аналізу згаданої норми випливає, що вона закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується саме особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Лише в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові, розмір яких визначається залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести саме позивач так як заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Відповідно до розяснень, що викладені в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

В судовому засіданні позивачкою не доведено, що витрати, понесені позивачкою у звязку з відвідуванням дитиною дитячого садка № 5 «Росинка» за 2015-2016 роки на загальну суму 2496,40 грн., харчуванням дитини у шкільній їдальні за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року на загальну суму 900,00 грн., мають саме характер додаткових витрат, повязаних з особливими обставинами зумовленими негативними або позитивними фактами, зокрема хвороби або будь-яких здібностей дитини та не можуть бути підставами для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розумінні ст. 185 СК України.

Судом не береться до уваги, долучені до матеріалів справи позивачкою витрати понесені позивачкою за надання медичних послуг по компютерній ехоенцефалографії та реоехоенцефалографії дитини, вартість яких складає 550,00 гр., оскільки позивачкою не надано суду довідку дитячого лікаря, в якій має бути зазначений діагноз у звязку з яким дитина потребувала б обстеження. Більш того, у заказі на надання медичних послуг від 01.07.2016р. зазначено, що заказ здійснено самостійно.

Таким чином, з огляду на встановлені в судовому засіданні факти та обставин справи, надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволенню не підлягають.

Суд не бере до уваги рахунок б/н на суму 350,00 грн. (а.с. 9), товарні чеки б/н від 25.07.2016р. на суму 93,00 грн. (а.с. 11), б/н від 30.07.2016р. на суму 390,40 грн. (а.с.11), б/н від 30.07.2016р. на суму 1680,00 грн. (а.с. 12), б/н від 31.07.2016р. на суму 460,00 грн. (а.с. 11), б/н від 31.07.2016р. на суму 495,00 грн. (а.с. 12), б/н від 08.09.2016р. на суму 1600,00 грн. (а.с. 10), № 11 від 10.09.2016р. на суму 460,00 грн. (а.с. 10), б/н від 24.09.2016р. на суму 790,00 грн. (а.с. 10), б/н від 01.10.2016р. на суму 350,00 грн. (а.с. 10), б/н від 16.10.2016р. на суму 195,00 грн. (а.с. 11), б/н від 21.10.2016р. на суму 800,00 грн. (а.с. 9), б/н від 26.10.2016р. на суму 40,00 грн. (а.с. 12), б/н від 30.10.2016р. на суму 450,00 грн. (а.с. 9), б/н від 24.12.2016р. на суму 330,00 грн. (а.с. 9), б/н від 02.03.2017р. на суму 105,00 грн. (а.с. 17), накладної б/н від 24 серпня без зазначення року на суму 600,00 грн. (а.с. 13), оскільки у вказаних документах не зазначено, що саме позивачка ОСОБА_1 придбала зазначені товари і саме для дитини; фактуру FE/3105/12/2016/UA від 28.12.2016р. на суму 1535,00 грн. (а.с. 15), оскільки з зазначеного документу не вбачається, який саме товар придбано позивачкою, а тому позивачкою не доведено факт наявності у неї зазначених витрат.

Крім того, суд не бере до уваги копію кардіограми серця ОСОБА_2, відповідача по справі (а.с. 46); баланс абонента ОСОБА_2 особовий рахунок 200123-50 (а.с. 47), зведення по особовим рахункам з 01.01.2016р. по 31.03.2017р. (а.с. 48), як на доказ стану здоровя, а також матеріального стану відповідача так як зазначені документи не містять інформації на підставі якої судом, в розумінні ст. 57 ЦПК України, можуть бути встановлені наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують заперечення відповідача проти позову.

На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у звязку з задоволенням позовних вимог позивачки про зміну розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 185, 192 СК України, ст. ст. 1, 6, 10, 15, 30, 56-60, 88, 158, 197, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розмір аліментів, встановлений рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 11 серпня 2015 року - змінити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття ОСОБА_3, тобто до 23 листопада 2027 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривня 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо сторони, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_5