АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/9835/15-ц Головуючий суддя І інстанції Ізмайлов І.К.
Провадження № 22-ц/790/1512/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Харківській області в особі Управління державної реєстрації про визнання права власності, перерозподіл ідеальних часток у праві спільної власності та визначення порядку користування,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася із позовом до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області про перерозподіл ідеальних часток та державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, який в подальшому уточнила та позивалась до ОСОБА_4 про визнання права власності, перерозподіл ідеальних часток у праві спільної власності та визначення порядку користування.

Просила перерозподілити ідеальні частки в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в таких розмірах: за ОСОБА_3 - 80/100 часток та за ОСОБА_4 - 20/100 часток; залишити у користуванні приміщення 1-5; 1-6 у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 літ. «А-1», приміщення: 1-3; 1-4; 1-7; 1-8; 1-9; 1-10 у житловій прибудові літ. «А2-2», загальною площею 135 кв.м., житловою 54, 9 кв.м. та господарські будівлі та споруди: льох літ. «Б», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «И», а у користуванні ОСОБА_4 залишити наступні приміщення: 2-2; 2-3; 2-4; 2-5 в житловому будинку літ. «А-1», загальною площею 30,3 кв.м., житловою: 22,5 кв.м., та господарські будівлі та споруди: льох літ. «В», літню кухню літ. «Д», сарай літ. «З», вбиральню літ. «Г».

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що є власником 52/100 частин в праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, а відповідачка ОСОБА_4, відповідно є власником 48/100 частин зазначеного будинку.

24.05.2004 року КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" зареєстровано договір конкретного користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами у відповідності до рішення народного суду Орджонікідзевського районну м. Харкова від 02.11.1973 року.

Рішенням Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради в м. Харків від 06.07.2004 р. за № 186 їй надано дозвіл на будівництво двоповерхового житлового пристрою до будинку по АДРЕСА_1.

В період часу з серпня 2004 року по вересень 2009 року нею проведено будівництво житлової прибудови літ. «А2-2» до вказаного вище житлового будинку.

Рішенням Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради в м. Харків від 03.11.2009 року за № 248 затверджено акт районної технічної комісії про прийняття в експлуатацію житлової прибудови «А2-2» до індивідуального житлового будинку «А-1» по АДРЕСА_1.

Після реконструкції загальна площа житлового будинку складає: 165,3 кв.м., житлова 71,3 кв.м.

КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" проведено перерахунок часток в праві спільної власності на вказаний вище об'єкт нерухомого майна, згідно якого належна їй частка складає - 80/100.

Житлову прибудову літ. «А2-2» нею у встановленому законом порядку введено в експлуатацію, відтак виникло право на збільшення частки в праві спільної власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

У зв'язку із тим, що за тривалий час стосунки між співвласниками спільного об'єкта права власності погіршилися перерозподілити частки в праві спільної власності у позасудовому порядку неможливо, вона позбавлена можливості отримати правовстановлюючий документ в адміністративно-правовому порядку, та зареєструвати належне право власності.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вказане рішення було оскаржено ОСОБА_3, яка посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що після реконструкції технічні характеристики житлового будинку, який є об»єктом спільної сумісної власності, змінились за рахунок здійсненої позивачем двоповерхової житлової прибудови, а відтак, частки стрін у праві спільної сумісної власності потребують перерозподілу.

Вважає, що судом першої інсанції помилково застосовано до виниклих правовідносин вимоги ч. 4 ст. 355 ЦК України замість вимог ч. 4 ст.357 ЦК України.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що як на підставу своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилалась на ч. 3 чт. 357 ЦК України, згідно якої співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого законом порядку використання спільного майна.

Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що оскільки відповідачкою була надана згода на здійснення прибудови до спільного житлового будинку, реконструкція була проведена у відповідності до вимог законодавства, то вона (ОСОБА_3.) має право на збільшення своєї частки у праві спільної сумісної власності на вищевказаний житловий будинок.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що у відповідності до розробленого проекту прибудова разом із будинком має спільний дах, утворює спільні внутрішні приміщення, а отже вона не може бути відокремлена від будинку, пов»язана з ним спільним призначенням і утворює з ним єдине ціле, тому будинок разом із прибудовою є однією річчю, що вказує на те, що здійснити реєстрацію права власності окремо на прибудову неможливо.

Вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що здійснені ОСОБА_3 прибудови «А2-2» до частини житлового будинку «А-1», виділеного їй у користування, не є об'єктом спільної часткової власності.

Колегія суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін ОСОБА_3 є власником 52/100 частин в праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, а відповідачка ОСОБА_4, відповідно є власником 48/100 частин зазначеного будинку.

13 квітня 2004 року відповідачем надано письмовий дозвіл на реконструкцію житлової прибудови без обмежень у поверхності, але без дозволу на надбудову.

24.05.2004 року КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" зареєстровано договір конкретного користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами у відповідності до рішення народного суду Орджонікідзевського районну м. Харкова від 02.11.1973 року.

Рішенням Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради в м. Харків від 06.07.2004 року за № 186 їй надано дозвіл на будівництво двоповерхового житлового пристрою до будинку по АДРЕСА_1.

В період з серпня 2004 року по вересень 2009 року ОСОБА_3 проведено будівництво житлової прибудови літ. «А2-2» до вказаного вище житлового будинку.

Рішенням Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради в м. Харків від 03.11.2009 року за № 248 затверджено акт районної технічної комісії про прийняття в експлуатацію житлової прибудови «А2-2» до індивідуального житлового будинку «А-1» по АДРЕСА_1.

Після реконструкції загальна площа житлового будинку складає: 165,3 кв.м., житлова 71,3 кв.м.

Загальна площа частини житлового будинку, якою користується ОСОБА_3 та члени її сім'ї складає 135 кв.м., житлова: 54,9 кв.м., та фактично користується приміщеннями: 1-5; 1-6 в будинку літ. «А-1» та приміщень: 1-3; 1-4; 1-7; 1-8; 1-9; 1-10 у житловій прибудові літ. «А2-2», а також господарськими будівлями та спорудами, а саме: льохом літ. «Б», сараєм літ. «Ж», вбиральнею літ. «И».

Площа частини житлового будинку, якою користується відповідачка, у порівняні із 1981 роком не змінилася, та складає 30,3 кв.м., житлова 16,4 кв.м., що відповідає приміщенням: 2-2; 2-3, 2-4, 2-5 в житловому будинку літ. «А-1» та господарськими будівлями та спорудами, а саме: льохом літ. «В», літньою кухнею літ. «Д», сараєм літ. «З» вбиральнею літ. «Г».

КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" проведено перерахунок часток в праві спільної власності на вказаний вище об'єкт нерухомого майна, згідно якого належна їй частка складає - 80/100.

Житлову прибудову літ. «А2-2» нею у встановленому законом порядку введено в експлуатацію, від так виникло право на збільшення частки в праві спільної власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року будівництво - це нове будівництво, як нова річ, згідно ст. 331 ЦК України, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт.

Прибудова - це вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом створення нових приміщень, що безпосередньо прилягають до зовнішніх стін будинку.

Надбудова - вид реконструкції, при якій збільшується площа забудови житлового будинку шляхом улаштування над його верхнім поверхом одного або декілької додаткових поверхів.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Оформлення права власності до 2013 року здійснювалось на підставі п.8.1. Наказу від 07.02.2002 року №7/5 Про затвердження тимчасосого положення про прядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, з видачею свідоцтва про право власності за заяавою про оформлення права валасності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об»єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об»єкта проектній документації.

На сьогодні прийняття в експлуатацію об»єктів здійснюється органом державного архітектурно-будівельного контролю, на підставі заяви власника (користувача) земельної ділянки, за результатами технічного обстеження шляхом реєстрації декларації про готовність об»єкта до експлуатації.

З матеріалів справи вбачається, що реєстрацію права власності спірної прибудови позивачкою не здійснено. Доказів про відмову ОСОБА_3 у вчиненні реєстраційниї дій позивачем не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстранції помилково не застосував до виниклих правовідносин вимоги ч. 3 ст 357 ЦК України, згідно якої співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

З пояснень представника відповідача в судовому засіданні апеляціцйного суду вбачається, що після реконструкції спільного даху будинку АДРЕСА_1 не існує, спільний будинок фактично поділено в натурі.

Як вбачається з технічного паспорту від 08.09.2015 року, виготовленого КП «ХМ БТІ», співвласники мають окремі входи до своїх частин будинку, користуються та володіють за своїм розсудом без будь-яких згод та обемжень, в будинку не має спільних приміщень, тому він у відповідності до ч. 5 ст. 357 ЦК України є власністю позивача.

Посилання судом першої інстанції на ч. 4 ст. 355 ЦК України замість ч.4 ст. 357 ЦК України, є опискою та не впливає на привильність висновків суду, тому не є підставою для його скасування або зміни.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення районного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: