Справа № 191/2112/17
Провадження № 4-с/191/31/17
У Х В А Л А

іменем України

20 липня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Прижигалінської Т.В.

при секретарі Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Синельниківського ВДВС МРУЮ у Дніпропетровській області про зняття арешту та розшуку з рухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернулась до суду із вищевказаною скаргою, мотивуючи тим, що 210.06.2017 року на підставі витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна при реєстрації автомобілю PEUGEOT 206 кузов № НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію САА 360579, їй ОСОБА_1 стало відомо про заборону відчуження автомобілю постановою про арешт майна боржника, ВП 36544110 від 20.06.2017 року державним виконавцем ВДВС Синельниківського МРУЮ ОСОБА_2 Згідно довідки-рахунку АЕЕ № 236678 від 27.06.2015 року даний автомобіль нею був придбаний у ОСОБА_3, на момент придбання автомобіль був знятий з обліку для реєстрації, в арешті та розшуку не перебував, але на момент придбання у ДАЇ були тимчасово відсутні номерні знаки, через що отримання реєстраційних документів тимчасово було неможливо.

Просить суд зобовязати Синельниківський МРВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області державного виконавця Семякіну К.О. зняти арешт та розшук, накладений на підставі постанови ВП 36544110 від 20.06.2017 року на автомобіль PEUGEOT 206 кузов № НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію САА 360579, який згідно довідки рахунку № 236678 від 27.06.2015 року належить їй ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про реєстрацію автомобіля.

Скаржник та її представник свої вимоги підтримали повністю та пояснили обставини справи таким чином як вони викладені вище.

Представник ВДВС Синельниківського МРУЮ ОСОБА_4 проти задоволення вимог скарги заперечував, оскільки сторонами виконавчого провадження є боржник ОСОБА_3, якій на праві власності належить даний автомобіль, та стягувачі ПАТ «Універсалбанк» та ПАТ «Акцентбанк», при цьому послався на норми ст. 383 ЦПК України, ст. 15, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали зведеного виконавчого провадження № 51333810, та оцінивши їх у сукупності, дійшов такого висновку.

Згідно ст.. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Згідно п. 4 Постанови № 6 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Згідно п. 1 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно п. 2, п. 5 даної Постанови позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

На виконанні ВДВС Синельниківського МРУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 51333810, в тому числі ВП № 36544110, у якому сторонами виступають стягувачі ПАТ «Універсалбанк» та ПАТ «Акцентбанк» та боржник ОСОБА_3, якій на праві власності належить автомобіль PEUGEOT 206 кузов № НОМЕР_1. Постановами від 20.06.2017 року державним виконавцем Синельниківського ВДВС МРУЮ ОСОБА_2 на даний автомобіль накладено арешт та оголошено у розшук.

Оскільки скаржник є особою, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, та у даному виконавчому провадженні скаржник не є стороною, то відсутні підстави захисту її майнових прав у спосіб оскарження рішення державного виконавця державної виконавчої служби.

Таким чином, скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 15, 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 10, 57-61, 209 210, 383 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Синельниківського ВДВС МРУЮ у Дніпропетровській області про зняття арешту та розшуку з рухомого майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня винесення ухвали, а особами, які не були присутні під час її проголошення протягом пяти днів з дня її отримання.

Головуючий суддя: Т. В. Прижигалінська