27.06.2017 ЄУН № 389/1212/17
Провадження № 2/389/446/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 червня 2017 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Берднікової Г.В.,

при секретарі -Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знамянка цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро - Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 5153 грн. 88 коп., індекс інфляції в сумі 904 грн.73 коп., 3% річних в сумі 181 грн. 39 коп. за період з 01 квітня 2014 року по 01 квітня 2017 року, посилаючись на те, що відповідач користуючись послугами з водопостачання та водовідведення за адресю: АДРЕСА_1 відповідно до відкритого особового рахунку та укладеного договору, належним чином оплату вказаних послуг не здійснює, внаслідок чого має вказану вище заборгованість, яка підлягає стягненню з нього у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав ззаяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні положення ч.5 ст.74 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з квітня 2012 року надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідач згідно з особовим рахунком №102658 є абонентом Знам'янського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та користується послугами з водопостачання та водовідведення, які надає господарство відповідно до укладеного між ними договору про надання насленню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №1723 від 04 січня 2014 року.

У п.1.3 договору вказано, що послуги надаються абоненту ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, кількість проживаючих становить 2 особи, одна з яких користується пільгою 50%, норма споживання становила 7,3 м3.

Тариф на послуги централізованого водопостачання та водовідведення на момент укладення договору складав: на послуги з централізованого водопостачання 4,416 за куб.м; на послуги з централізованого водовідведення 3,0 грн. за куб.м. У подальшому тарифи та норми споживання змінювалися в сторону збільшення.

Позивач взяті на себе зобов'язання з надання послуг водопостачання та водовідведення виконував у повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасності плати за отримані послуги належним чином не виконує, внаслідок чого має заборгованість в сумі 5153 грн. 88 коп., яка виникла за період з 01 квітня 2014 рокук по 01 квітня 2017 року, що підвтерджується особовим рахунком відкритим на ОСОБА_1

27 листопада, 26 грудня 2014 року, 21 лютого та 21 березня 2015 року контролерами Знам'янського ВКГ були складені акти обстеження з зазначенням кількості проживаючих по нормі споживання, за вказаною адресою. 16 лютого 2017 року відпрвідачу вручено попередження про наявність боргу та необхідність його сплати, проте заборгованість до цього часу так і не погашено.

Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, власник квартири зобов'язаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно, у тому числі, і за послуги водопостачання та водовідведення.

У пункті 5 ч. 3 cт. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.1 ст. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 вказано, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Окрім цього cт.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» зазначає, що споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, встановлених ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань.

За нормою статті 525 Цивільного кодексу України - односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року).

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 5153 грн.88 коп., 3 % річних в сумі 181 грн. 39 коп., індекс інфляції в сумі 904 грн. 73 коп.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Позивач звертався до Знам'янського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з водопостачання і водовідведення. Ухвалою суду від 23 грудня 2016 року у прийнтті заяви відмовлено.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88, 169,213-215,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» в особі його виробничого структурного підрозділу Знам'янського водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 5153 (п'ять тисяч сто п'ятдесят три) грн. 88 коп., 3 % річних в сумі 181 (сто вісімдесят одна) грн. 39 коп., індекс інфляції в сумі 904 (дев'ятсот чотири) грн. 73 коп., а також судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн., всього 7840 (сім тисяч вісімсот сорок) грн.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем до апеляційного суду Кіровоградської області в загальному порядку.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Берднікова