АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/148/17 Номер провадження 22-ц/786/1852/17Головуючий у 1-й інстанції Чистик І. О. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі

за матеріалами заяви ОСОБА_2, заінтересовані особи: Старосанжарська сільська рада Новосанжарського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження та просив встановити факт, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є його рідним батьком.

В обґрунтування заяви посилався на те, що при реєстрації його народження Решетниківською сільською радою Новосанжарского району було внесено помилковий запис у Книзі записів актів громадянського стану про народження від 20 травня 1972 року за № 14, де його прізвище вказано ОСОБА_2 та прізвище батька вписане не ОСОБА_6, а ОСОБА_6. На підставі даного актового запису 20 лютого 1996 року йому повторно видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1.

У зв'язку з тим, що у Книзі записів актів громадянського стану про народження запис від 20 травня 1972 року за № 14 було внесено з помилкою, він не може подати заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, так як не може підтвердити родинні відносини із спадкодавцем.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2017 року у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин відмовлено на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просить ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів заяви ОСОБА_2 вбачається спір щодо наявності у заявника права на спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6, що зачіпає інтереси інших спадкоємців померлого, тому заява не підлягає розгляду у порядку окремого провадження,

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 234 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

За правилами ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З матеріалів заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Пологи Запорізької області помер ОСОБА_6, про що Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ІНФОРМАЦІЯ_3 складено відповідний актовий запис № 272.

Спадкоємцями першої черги за законом померлого ОСОБА_6 є його діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно 20 лютого 1996 року на підставі актового запису про народження за № 14 від 20 травня 1972 року, зробленого Решетниківською сільською Радою Новосанжарського району Полтавської області, заявник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Решетники Новосанжарського району Полтавської області, батьком його записано ОСОБА_6, матір'ю - ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

За правилами ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч. 2 ст. 55 КпШС України) - за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою.

Разом з тим, на час відкриття спадщини ОСОБА_6 діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року, згідно статті 548 якого для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР).

Якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави.

ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Оскільки, встановлення заявленого ОСОБА_2 юридичного факту впливає на права й обов'язки держави стосовно спадкового майна, що свідчить про виникнення спору про право цивільне, вказана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а має розглядатися за правилами позовного провадження.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала відповідає нормам матеріального й процесуального права і підстав для її скасування колегією суддів не вбачається.

Доводи апеляційної скарги заявника висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін, як таку, що постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко