Ухвала

іменем україни

11 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_4 про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

На обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що 16 грудня 2013 року по вул. 17-го Партз'їзду в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю двох транспортних засобів, а саме: «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 На момент ДТП між товариством з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» (далі - ТОВ «УніКредит Лізинг») та ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» було укладено договір добровільного страхування від 16 жовтня 2013 року № 28-0101-01/4469, за яким було застраховано транспортний засіб «Нісан», номерний знак НОМЕР_3. На підставі страхового акту від 10 січня 2014 року № ПССКА-3147 ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатила страхувальнику ТОВ «УніКредит Лізинг» страхове відшкодування у розмірі 19 926 грн 71 коп.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 було визнано винною в порушенні Правил дорожнього руху України, які призвели до ДТП та враховуючи викладене, ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» просило стягнути на їх користь з ОСОБА_4 суму виплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року, позов ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 19 926 грн 71 коп., в якості компенсації виплаченого страхового відшкодування.

Вирішено питання про розподіл судових виплат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (прогресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, виходив із того, що страхова компанія виплатила за договором добровільного страхування страхове відшкодування вказаній вигодонабувачем особі, дійшов обґрунтованого висновку про те, що страхувальник передав свої права страховикові на підставі договору добровільного страхування, предметом якого був автомобіль, що пошкоджено унаслідок ДТП, тому у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виникло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, на ідставі ст. 993 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами першої та апеляційної інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

О.В.Попович