Справа № 175/673/17
Провадження № 2/175/250/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 вересня 2017 року сел. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Паленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у сел. Слобожанське Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом (за правом представлення),

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом (за правом представлення), в якій просив визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом (за правом представлення) після смерті ОСОБА_4, що помер 09 січня 2013 року, на 1/2 частину домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Кобзарська(колишня вул. Кірова), 197.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що його дід, ОСОБА_4 помер 09 січня 2013 року. Свідоцтво про смерть, серія І-КИ № 528418, актовий запис № 19, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 02 липня 2013року. За життя дід заповіту не залишив. Після смерті діда, ОСОБА_4, залишилося садкове майно, а саме: Житловий будинок А-1, побудування 1968 року, загальна площа 33.4 кв.м, житлова площа 19,5 кв.м, прибудова -а, побудування 1960 року, житловий будинок Б-1(незаверш. буд-во) готовністю 26%, прибудова - б (незаверш. буд-во); В- погріб, Б-сіни, Г- вбиральня, Д-л.душ, Е- сарай, № 1-6 споруди та приватизована земельна ділянка площею 0.1420 га з двома цільовими призначеннями.

Спадкоємцями першої черги за законом (ст.1261 ЦК України) є відповідач, ОСОБА_2, а також спадкоємцем першої черги за законом є позивача батько, якщо би він був живий на час відкриття спадщини.

Оскільки батько помер, то відповідно ст.1266 ЦК України він, як онук спадкодавця, спадкує ту частину спадщини, котра належала би за законом його батькові (за правом представлення ст.1266 ЦК України), якщо би він був живий на час відкриття спадщини.

На день смерті його дідуся він у спадковому будинку не проживав і не був зареєстрований. 09.07.2013 року звернувся з належною заявою до нотаріальної контори про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті дідуся, ОСОБА_4, тобто у передбачений законом шестимісячний строк. 18.02.2016 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину приватизованої земельної ділянки площею 0,1000 га згідно з планом з цільовим призначенням для користування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул. Кобзарська (Кірова), 197, кадастровий номер НОМЕР_1: 02:003:0039.

18.02.2016 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину приватизованої земельної ділянки площею 0,0420 га в межах згідно з планом з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Кобзарська (Кірова), 197, кадастровий номер НОМЕР_1: 02:003:0038.

Також, він вважає, що йому повинна перейти в порядку спадкування за законом 1/2 частина житлового будинку, що належала ОСОБА_4. Відповідач його право на спадок не визнає, правовстановлюючі документи на будинок утримує, а тому нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки немає можливості надати до нотаріальної контори документи, що підтверджують право власності ОСОБА_4, померлого 09.01.2013 року на домоволодіння № 197, у м. Підгородне, по вул. Кобзарська (колишня вул. Кірова), Дніпропетровського району, Дніпропетровської області.

Відповідач не погодившись з позовом надав суду заперечення, в яких вказав, що позивач його племінник, його батько помер та заповіту не залишив, після його смерті залишилася спадщина, що складається з: земельної ділянки та незакінченого будівництва (будинок-времянка) готовністю 26%, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул.. Кобзарська (Кірова), 197. Згідно даних архіву КП ДР «БТІ» станом на 31 грудня 2012 року, документ що встановлює право власності на нерухоме майно за адресою: вул.. Кірова, 197 в м. Підгородне в архівній справі відсутній. Також зазначає, що будинок в експлуатацію не вводився і правовстановлюючі документи на нього при житті спадкодавця не видавались. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне.

09.01.2013 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія №І-КИ №528418, актовий запис №19 від 14.01.2013 року.

Син ОСОБА_4 ОСОБА_5 помер 03 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КИ №426863, актовий запис №254 від 04 листопада 2011 року. Спадкоємцем після його смерті є його син ОСОБА_1, родинні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження серія ІV-КИ №257439, актовий запис №291 від ІНФОРМАЦІЯ_1

Отже, в судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги є відповідач ОСОБА_2 та спадкоємцем за правом представлення, позивач ОСОБА_1, який спадкує ту частку спадщини, яка належала б його батькові за законом, якби він був живим на час відкриття спадщини (ст. 1266 ЦК України).

Згідно вимог ст.1266 ЦК України, внуки спадкодавця успадковують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

В матеріалах справи є копія спадкової справи №4/2013 після смерті 09.01.2013 року ОСОБА_4, з якої вбачається, що позивач та відповідач на частину спадкового майна у вигляді: земельної ділянки площею 0,1000 га згідно з планом з цільовим призначенням для користування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул. Кобзарська (Кірова), 197, кадастровий номер НОМЕР_1: 02:003:0039 та земельної ділянки площею 0,0420 га в межах згідно з планом з цільовим призначенням для ведення особистого ічнянського господарства, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Кобзарська (Кірова), 197, кадастровий номер НОМЕР_1: 02:003:0038 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.04.2016 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок незакінчений будівництвом літера А, готовністю 26%, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Кобзарська (Кірова), 197, після смерті ОСОБА_4, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Згідно довідки №1119/13 від 31.07.2013 року, виданої КП «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, вбачається, що відповідно до інвентаризаційної справи станом на 04.12.2004 року правова документація на будинок, розташований за адресою: Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул.. Кірова, 197 не виготовлялась, згідно з матеріалами інвентаризації, проведеної 03.12.1998 року незакінчений будівництвом будинок «А» має 26% готовності.

Позивачем було також надано суду копію технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок №197 по вул.. Кобзарська (Кірова) м. Підгородне, виготовлений ТОВ «Всеукраїнська оціночна компанія» станом на 04.07.2016 року та копію технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок станом на 22.12.1998 р., які не вказують на те, що спірний житловий будинок є завершеним будівництвом.

Аналіз наведених доказів свідчить про те, що спадкодавець ОСОБА_1 за життя не отримав правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Згідно ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлений законом, іншими нормативно-правовими актами і призначена для постійного у ній проживання.

Однак для виникнення права власності на житловий будинок необхідно, щоб будинок було збудовано на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці, було затверджено відповідний проект, було отримано відповідний дозвіл та будинок було прийнято до експлуатації.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Враховуючи вищевикладене та те, що спірний житловий будинок є незавершеним будівництвом 26%, підтверджень, що будівництво завершено та введено в експлуатацію позивачем не надано, отже відповідно до закону спадкодавець був власником будівельних матеріалів, але позивач звернувся до суду з вимогами про визнання права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку, обравши неналежний спосіб захисту своїх прав, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 182, 331, 380, 1216, 1217, 1261, 1266 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 130, 175, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом (за правом представлення) відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Новік