Справа № 346/2403/17
Провадження № 2/346/1337/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 р. м. Коломия

Коломийский міськрайонний суд Івано-Франкіської області

у складі: головуючого судді: Бирич Н.В.,

з участю: секретаря: Вербіщук О.Д.,

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на день його смерті, та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись в суд із даною позовною заявою, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Вказує, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв син померлої та його батько ОСОБА_4, однак не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилась спадщина за законом на вказану квартиру. Позивач, будучи спадкоємцем після смерті батька, звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у зв'язку з тим що на час смерті ОСОБА_3 його батько, ОСОБА_4 не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 зі ОСОБА_3 на день її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила та згідна щодо визнання права власності на квартиру за позивачем, на спадкове майно не претендує.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що померла ОСОБА_3 проживала з сином ОСОБА_4 АДРЕСА_2 в м . Коломия, і проживали приблизно з 1994 року по день смерті ОСОБА_4.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги слід задовольнити, з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 31.08.1996 року за № Д-1789, що стверджується довідкою Коломийського МБТІ № 68450/е від 06.08.2010 року (а.с. 14).

28 грудня 2006 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина за законом на майно померлої.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_4, який звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, через те, що він пропустив шестимісячний строк для звернення із такою заявою та не був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_4 без реєстрації.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 22.09.2015 року. (а.с. 10).

Позивач, будучи спадкоємцем за законом на майно померлого, прийняв спадщину після смерті батька, звернувашись у встановлений законом строк до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Листом № 366/01-16 від 04.08.2016 року державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки його батько, ОСОБА_4 вважається таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та не проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини і на спадкове майно не претендує, в судовому засіданні позов визнала.

Відповідно до ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на майно є належно обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 256, 257, 259, 328, 346, 347, 392, 1216, 1222, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 174 ч. 4, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 спільно із ОСОБА_3, на день її смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_5

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованим за адресою АДРЕСА_6 ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на 1-кімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бирич Н. В.