Єдиний унікальний номер: 448/381/17
Провадження № 2/448/448/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15.06.2017року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Білоус Ю.Б.,
при секретарі Романченко І.А.,
за участю:
представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника відповідача не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, третя особа Робочий апарат Укрбюро Інтерполу Національної поліції України, про визнання добросовісним набувачем, повернення у власність майна та зняття всіх обмежень,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 01.12.2016р. о 17.34 год. в міжнародному автомобільному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», слідуючи на в`їзд в Україну з Республіки Польщі, був затриманий його (позивача) автомобіль марки «Опель Віваро», 2006р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , яким за довіреністю керував зять ОСОБА_4 . Стверджує, що причиною затримання зазначеного транспортного засобу стало спрацювання бази даних «Гарт/1» БД «Інтерполу» під час прикордонного контролю вищевказаного транспортного засобу, котрий значився в системі розшуку SIS, як втрачений на території Іспанія.

Вказує, що про вищевказану подію черговим ВПС «Шегині» було повідомлено в Мостиське відділення поліції і належний йому автомобіль було доставлено на арештмайданчику Мостиського відділення поліції, та в подальшому складено протокол огляду і затримання вказаного транспортного засобу.

Зазначає, що з таким рішенням органів поліції він не згідний, оскільки вищевказаний транспортний засіб ним було придбано за три роки до викрадення такого на території Іспанії, а саме у 2011 році в м.Хмельницький та поставлено на облік у м. Львові 27.09.2011р., про що видано свідоцтво про державну реєстрацію серії САК103002 Львівським ВРЕР.

Покликається і на те, що 10.10.2016 року його зять ОСОБА_4 , був затриманий на прикордонному переході Медиці у напрямі республіка Польща, де під час контролю прикордонники також виявили, що ідентифікаційний номер VIN автомобіля значиться у системі SIS, як втрачений на території Іспанії. В ході перевірки було отримано заключення експерта з механоскопії, який в результаті досліджень ствердив, що ідентифікаційний номер НОМЕР_1 даного автомобіля є оригінальним. Крім того, у ході відкритого провадження міським відділом поліції у м.Перемишлі було встановлено, що перша реєстрація цього автомобіля мала місце 17.08.2011 року в Україні у м.Хмельницький. Запис в інформаційній базі SIS та Інтерполу про зниклий автомобіль з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 є помилковий. Як зазначає польська поліція, що помилка, швидше всього, сталася під час введення до бази даних 17-ти значного номеру VIN.

Також зазначив, що поліція м.Перемишль Республіка Польща, після детальної перевірки вищевказаний автомобіль йому повернула, а Мостиське відділення поліції провівши перевірку даного автомобіля відмовляється такий йому повертати.

З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати Мостиський ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області повернути йому (позивачу) у власність, як добросовісного набувача автомобіль марки «Опель Віваро», 2006р.в., номер кузова НОМЕР_1 , а також зобов`язати Робочий апарат Укрбюро Інтерполу зняти всі обмеження щодо використання ним (позивачем) права власності на даний транспортний засіб.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься довіреність де він уповноважує представляти його інтереси ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Представники позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд такі задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На попередніх судових засіданнях проти позову заперечував та зазначив, що автомобіль марки «Опель Віваро», 2006р.в., білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 знаходиться в розшуку Інтерполом, власником спірного автомобіль числиться громадянин Королівства Іспанії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і до з`ясування всіх обставин щодо перебування автомобіля у міжнародному розшуку немає правових підстав для повернення спірного транспортного засобу.

Представник третьої особи - Робочого апарату Укрбюро Інтерполу Національної поліції України в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду лист, в якому зазначив, що згідно обліків Генерального секретаріату МОКП Інтерпол, автомобіль «Опель Віваро», ідентифікаційний, номер кузова: НОМЕР_1 , перебуває у міжнародному розшуку з 28.12.2014, ініціатором якого є правоохоронні органи Королівства Іспанії. Вважає даний позов безпідставним та необґрунтованим, і таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Встановлено, що предметом спору у даній цивільній справі є майно, а саме автомобіль марки «Опель Віваро», 2006р.в., номер кузова НОМЕР_1 , реєстр.номер НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 27.09.2011р., вищевказаний автомобіль належить на праві власності громадянину України ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , позивачу по справі.

В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2016р. о 17.34 год. в міжнародному автомобільному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», слідуючи на в`їзд в Україну з Республіки Польщі, був затриманий автомобіль марки «Опель Віваро», 2006р.в., номер кузова НОМЕР_1 , реєстр.№ НОМЕР_2 , яким за довіреністю керував ОСОБА_4 . Причиною затримання зазначеного транспортного засобу стало спрацювання бази даних «Гарт/1» БД «Інтерполу» під час прикордонного контролю вищевказаного транспортного засобу, котрий значився в системі розшуку SIS, як втрачений на території Іспанія.

Слід зазначити, що матеріали за фактом затримання вищевказаного автомобіля були зареєстровані до ЖРЗПЗ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, та такий було поставлено для зберігання на арешт майданчик Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області. Після проведення дослідчої перевірки 14.12.2016 року Мостиським відділенням поліції було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, у зв`язку з тим, що автомобіль було викрадено на території Іспанії і встановити на той час на території України суб`єктивну сторону злочину не виявилось можливим.

В подальшому начальником Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Сушком О.Я. було надіслано листа на адресу начальника Робочого Апарату Укрбюро Інтерполу з вимогою про те чи автомобіль марки Опель Віваро», 2006р.в., номер кузова НОМЕР_1 , реєстр.№ НОМЕР_2 , дійсно знаходиться в розшуку.

Як вбачається з листів Департаменту Інтерполу та Європолу Національної поліції України від 26.05.2017р. та від 09.06.2017р., адресованих на адресу суду, згідно обліків Генерального секретаріату МОКП Інтерпол, автомобіль марки «Опель Віваро», 2006р.в., ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 перебуває в міжнародному розшуку з 28.12.2014 року, ініціатором якого є органи Королівства Іспанія. По даному факту місцевим Комісаріатом м.Гандії відкрита кримінальна справа за №011640 від 2014р. Вищевказаний транспортний засіб належить громадянину Іспанії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до 2.3.5 Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону України, Державної митної служби України, Державної податкової адміністрації України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, отримавши від НЦБ повідомлення про те, що транспортний засіб викрадений за кордоном, правоохоронні органи зобов`язані вжити заходів щодо його схоронності, а також провести перевірку в порядку, передбаченому вимогами КПК України.

Згідно із главою 16 КПК України, а саме статтею 167 цього кодексу передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення особи, у володінні якої перебуває майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб автомобіль марки Опель Віваро», 2006р.в., номер кузова НОМЕР_1 , реєстр.номер НОМЕР_2 , перебуває у міжнародному розшуку з 28.12.2014року, що й спричинило його тимчасове вилучення з поміщенням на арешт майданчик.

Відповідно до статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду. Частиною 3 цієї статті передбачено, уповноважена особа під час затримання і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

В матеріалах справи наявний протокол №93 від 02.12.2016 року (а.с.8), огляду та затримання транспортного засобу.

Статтею 169 КПК України, чітко визначено підстави припинення тимчасового вилучення майна, а саме: тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора. Якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Жодної з вище викладених складових при розгляді даної цивільної справи не виявлено, що позбавляє суд можливості задовольнити позовні вимоги щодо повернення спірного транспортного засобу на даний час.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 цієї статті визначено, що можуть виникати ситуації, в яких необхідне виправдане з юридичної точки зору коригування права власності, обсягу повноважень власника.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми- третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів.

При прийняті рішення у даній справі суд притримується "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, на думку суду, якщо позов задовольнити і на даній стадії встановлення обставин перебування спірного авто у міжнародному розшуку повернути позивачу. Оскільки у випадку передчасного повернення транспортного засобу позивачу, не є можливим вважати, що даний транспортний засіб не буде проданий третім особам чи з ним будуть вчинені будь-які інші дії, які унеможливлять в подальшому повернення автомобіля у країну ініціатора розшуку Іспанія, що для Держави Україна, яка взяла на себе відповідальність перед державами членами Інтерполу та Європолу щодо дотримання нею норм міжнародного кримінального Закону, буде невиконаним тягарем зобов`язання і негативно відобразиться на її міжнародному іміджі.

Таким чином особу може бути тимчасово обмежено у праві користування чи розпорядження майном лише в інтересах суспільства, на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Позови власників чи володільців майна про зняття арешту (тимчасового вилучення) з майна можуть бути задоволені лише у тому разі, коли постановою відповідних органів буде встановлено, що особа, яка володіє спірним майном має на те законне і беззаперечне право в розрізі національного законодавства.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України.

Своїми процесуальними правами позивач та його представники розпорядились на власний розсуд.

Доводи, наведені представниками позивача - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судовому засіданні, не дають підстав для висновку суду про повернення позивачу ОСОБА_3 спірного автомобіля на даний час.

Щодо позову в частині зняття всіх обмежень для використання позивачем права власності на даний автомобіль, то такі суд вважає безпідставні з огляду на таке.

Відповідачами у справі є Мостиське ВП Яворівського ВП ГУ НП Львівської області та Робочий апарат Укрбюро Інтерполу, структурні підрозділи МВС України, які жодним чином не оспорюють право власності позивача на транспортний засіб, а лише констатують факт його знаходження у міжнародному розшуку та тимчасово затримали спірний транспортний засіб для встановлення обставини, за яких був знайдений транспортний засіб (де, коли, у кого) та що послужило підставами для його перевірки та затримання.

З огляду на відповідь від 26.05.2017р. №IP/10059/16/В53/14077/СА1/А10/5, надану на запит суду Департаментом Інтерполу та Європолу не видавалось жодного документа, який би оспорював право власності позивача на спірний автомобіль чи забороняв йому ним користуватись, що цілковито нівелює позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Із ст.213 ЦПК України відомо, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач та представники позивача, як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку що позов ОСОБА_3 є передчасний та необґрунтований, і не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 208, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_3 до Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, третя особа Робочий апарат Укрбюро Інтерполу Національної поліції України, про визнання добросовісним набувачем, повернення у власність майна та зняття всіх обмежень - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис Ю.Б. Білоус
З оригіналом згідно :
Суддя Ю.Б. Білоус
Рішення набрало законної сили

«___»___________ 20 р.
Суддя Ю.Б. Білоус