РІШЕННЯ

Іменем України

30.06.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи Львівської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

встановив:

заявник звернулася в суд із заявою про встановлення факту її постійного проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 13 квітня 2016 року, на час відкриття спадщини.

Заяву мотивує тим, що 13 квітня 2016 року у місті Львові померла мати заявниці ОСОБА_2. Протягом життя, а саме 19 лютого 2009 року ОСОБА_2, на випадок смерті, склала заповіт, яким все свої майно заповіла своїй дочці заявниці. 31.10.2016 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Зважаючи на ту обставину, що мати заявниці на день смерті була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1,а місце реєстрації самої заявниці: м.Львів, вул. І.Пулюя, 17/32, нотаріус повідомив про відсутність можливості видати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи наведене, заявниця змушена звертатися в суд з відповідною заявою, оскільки в інший спосіб встановити факт постійного проживання із своєю матірю (спадкодавцем) на час відкриття спадщини, заявник не може. Враховуючи наведене, з метою реалізації свого права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, дав аналогічні пояснення викладені в заяві та просить встановити факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 13 квітня 2016 року, на час відкриття спадщини.

Представник Львівської міської ради в судовому засіданні позов заперечив. В своїх письмових запереченнях покликається на те, що Акт від 28.11.2016 року має доволі сумнівний характер, оскільки складений в довільній формі та не на бланку юридичної особи, а також без використання печатки. Крім того, в матеріалах справи відсутній наступні документи,: заповіт, складений ОСОБА_2 та документи, які б посвідчували право власності на квартиру №12в будинку №6 по вул.Грюнвальдській. Просить залишити справу без розгляду.

Допитана в судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 в якості свідка пояснила суду, що з 2011 року проживала з мамою, оскільки в останньої були проблеми зі здоровям. Хоче успадкувати після її смерті майно, зокрема земельну ділянку.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що заявниця маму доглядала давно, проте у звязку з погіршенням здоровя матері в 2011 році забрала її проживати до себе.

Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла 13 квітня 2016 року у віці 91 року.

Як вбачається з копії спадкової справи №33/2016 згідно з заповіту, складеного 19.02.2009 року за реєстровим № 168, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день її смерті і на що вона матиме право за законом заповіла ОСОБА_1.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва одруження.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропущеним строком для прийняття спадщини поважної причини.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного суду України, наданих у п.2, 23 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи вищенаведене, оскільки заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, які б підтверджували проживання заявника та спадкодавця однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини, разом з тим зібраними під час розгляду справи доказами такий факт судом встановлено, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання з матірю ОСОБА_2 до часу відкриття спадщини підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.11, 212-214, 256, 259 ЦПК України, -

вирішив:

заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 13 квітня 2016 року, на час відкриття спадщини.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м.Львова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ванівський Ю.М.