ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 174/403/17
2/174/292/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Данилюк Т.М.,

за участю секретаря - Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконкому Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, виконкому Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_3, в якому просить визнати за нею право приватної власності на 11/25 частки домоволодіння розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул.Криничанська,15-а.

В обґрунтування позову зазначила, що з 27.07.1996 року і по сьогоднішній день вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким вона проживає разом за вказаною вище адресою.

30.09.2002 року за взаємною згодою, вона придбала у власність, в інтересах їхньої сімї 11/25 частини жилого будинку А-1, розташованого за адресою: 51700 Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, вул. Криничанська, 15, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 30.09.2002 року, зареєструвала цю купівлю (частку домоволодіння) на своє імя, що на сьогоднішній день не є предметом спору між нею та її чоловіком. Друга половина вказаного домоволодіння була придбана відповідачем ОСОБА_2

В зв'язку з тим, що вказані домоволодіння мають одинакові поштові адреси, вона 23.10.2007 року звернулася з письмовою заявою до виконкому Вільногірської міської ради про присвоєння поштової адреси її частині домоволодіння, яка б відрізнялася від поштової адреси її сусіда - ОСОБА_2 ЇЇ заява була задоволена, і рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 21.01.2008 року № 13 її частині домоволодіння була присвоєна поштова адреса: вул. Криничанська, буд. 15-а, м. Вільногірська, а домоволодінню ОСОБА_2 була залишена колишня поштова адреса вул. Криничанська, буд.15.

Цим рішенням її та відповідача, зобовязано внести зміни в правоустановчі документи, але нею це зроблено не було, в звязку з субєктивними причинами.

На початку 2017 року вона, за згодою свого чоловіка, вирішила продати вказану частину домоволодіння іншій особі. По цій причині, звернулася до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» з проханням оформити і надати їй технічний паспорт на вказану частину домоволодіння, а також інші документи, що підтверджують її право власності на вказаний об'єкт нерухомості (домоволодіння).

01.06.2017 року КП БТІ виготовило технічний паспорт на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Вільногірськ, вул. Криничанська, буд. 15-а.

Часом раніше, а саме 18.05.2017 року Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» їй була надана інформаційна довідка, відповідно до якої за позивачкою зареєстрована часткова приватна власність (11/25 частки) на це домоволодіння і вказана його адреса: житловий будинок № 15-а по вул. Криничанській в м. Вільногірську Дніпропетровської області. В цій інформаційній довідці було вказано, що ця інформація надана станом на 31.12.2012 року, а також що данні щодо реєстрації права власності на вище зазначену адресу на теперішній час надає Реєстраційна служба Міністерства юстиції України.

При її зверненні до Реєстраційної служби міністерства юстиції України по м. Вільногірську, їй було роз'яснено і рекомендовано звернутися до суду з заявою про визнання її права приватної часткової власності на домоволодіння, розташованого саме за адресою: буд. №15-а по вул. Криничанській в м. Вільногірську Дніпропетровської області власності, а не за адресою вказаної в договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 30.09.2002 року вул. Криничанська, буд. 15 в м. Вільногірськ Дніпропетровської області.

Тому просить суд визнати за нею право приватної власності на 11/25 частку домоволодіння, розташованого за адресою: 51700 Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Криничанська, 15-а.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить судові витрати, в вигляді судового збору, залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідач, виконком Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надали телефонограму, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнають.

Третя особа в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого іншим працівником апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В свою чергу статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 334 ЦК право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, за загальним правилом право власності виникає у набувача з моменту передачі йому речі.

Статтею 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Звернення з позовом про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов'язальних відносинах, оскільки передумовою для застосування зазначеної статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права (постанова Верховного Суду України №3-191гс14 від 23.12.2014р.).

Таким чином, відповідний позов пред'являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами.

Позов про визнання права власності може подати лише власник майна, а не особа, яка володіє майновими правами. При цьому, майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Згідно обовязкової до застосування правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 06.07.2016 р. у справі № 3-576гс16, відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду тільки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачено лише у статтях 335 і 376 ЦК України. У решті випадків право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). У ст. 392 цього Кодексу «Визнання права власності» йдеться не про виникнення, а саме про підтвердження наявного у позивача права власності, набутого раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

В свою чергу, керуючись вимогами чинного законодавства, встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 30.09.2002 року, ОСОБА_1 купила 11/25 частини жилого будинку № 15 по вул. Криничанській в м.Вільногірську Дніпропетровської області (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради від 21.01.2008 року № 13, частині домоволодіння ОСОБА_1 присвоєна поштова адреса - вул. Криничанська, буд. 15-а, м. Вільногірська ( а.с.11).

Відповідно до інформаційної довідки від 18.05.2017 року виданої Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_1 зареєстрована приватна часткова власність (11/25 частки) на домоволодіння і вказана його адреса: житловий будинок № 15-а по вул. Криничанській в місті Вільногірську Дніпропетровській області. Також в цій інформаційній довідці було вказано, що ця інформація надана станом на 31.12.2012 року ( а.с.12).

Згідно технічного паспорту на домоволодіння, виготовленого 01.06.2017 року, ОСОБА_1 є власником домоволодіння, розташованого за адресою: м. Вільногірськ, вул. Криничанська, буд. 15-а ( а.с.13-16).

Відповідно до вимог ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод, тому позовні вимоги в частині визнання права власності підлягають задоволенню.

В свою чергу, керуючись вимогами чинного законодавства, встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, положенням чинного законодавства, визнані відповідачами в повному обсязі, що не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, суд вважає за доцільне визнати за ОСОБА_1 право власності на 11/25 частку домоволодіння, розташованого за адресою: м. Вільногірськ, вул. Криничанська, буд. 15-а.

Враховуючи клопотання позивача, судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.10,11,60,174,197,209 ч.3, 212,214-215 ЦПК України, ст.ст. 319, 328, 334, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконкому Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 11/25 частку домоволодіння, розташованого за адресою: 51700 Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Криничанська, 15-а.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вільногірського міського суду Т.М.Данилюк