У х в а л а

12 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Романюка Я.М.,

розглянувши заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 6 грудня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ФОП ОСОБА_4 про стягнення компенсації за порушення авторського права,

в с т а н о в и л а :

Рівненський міський суд Рівненської області рішенням від 22 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 6 грудня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив: стягнув з ФОП ОСОБА_4 на її користь 229 тис. 26 грн компенсації за порушення авторського права, а також 2 тис. 868 грн 46 коп. витрат зі сплати судового збору та 1 тис. 920 грн витрат за проведення експертизи.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 26 квітня 2017 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4 відхилила, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 6 грудня 2016 року залишила без змін.

24 липня 2017 року ФОП ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 6 грудня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції пункту 5 частини першої статті 3, пункту 2 частини другої статті 22, частини четвертої статті 623 Цивільного кодексу України, статті 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності вказаного судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах зазначених норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підставу подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення суду касаційної інстанції, передбачену пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 березня, 6 червня і 13 липня 2016 року, 22 лютого і 7 червня 2017 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказані норми матеріального права.

На підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, він посилається на постанову Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» (далі - постанова Пленуму ВСУ).

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 26 квітня 2017 року, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, залишивши без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, погодився з їх висновками про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог з огляду на те, що назва твору «Капітошка» є самостійним об'єктом, що підлягає правовій охороні, позивачка на надавала відповідачу жодного дозволу на відтворення імені головного персонажа «Капітошка», оригінальної назви однойменного літературного твору та на реалізацію товару з такою назвою. При цьому суд касаційної інстанції погодився також і з висновками судів щодо визначення розміру компенсації за порушення авторських прав.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 9 березня 2016 року суд касаційної інстанції, залишивши рішення апеляційного суду без змін, погодився з його висновком про те, що зображення персонажа «Маша», використане одним з відповідачів та зображене на виготовленому товарі і розповсюджене іншими відповідачами без дозволу особи, яка має авторське право, є контрафактною продукцією, виготовлення та розповсюдження якої є протиправним, а тому за порушення майнових авторських прав з відповідачів підлягає стягненню компенсація;

- в ухвалі від 6 червня 2016 року суд касаційної інстанції, залишивши без змін рішення апеляційного суду, погодився його висновком про наявність правових підстав для стягнення компенсації за порушення авторського права з огляду на те, що дії відповідача щодо позначення товару, зокрема іграшок з назвою «Капітошка», є порушенням авторського права, оскільки позивачка (яка відповідно до свідоцтва про реєстрацію авторських прав є автором літературного твору «Капітошка») не надавала жодного дозволу на використання назви цього літературного твору;

- в ухвалах від 13 липня 2016 року, 22 лютого 2017 року суд касаційної інстанції, направивши справи на новий апеляційний розгляд, указав на порушення судами норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справ;

- в ухвалі від 7 червня 2017 року суд касаційної інстанції, залишивши без змін рішення апеляційного суду, погодився з його висновком про зменшення розміру компенсації за порушення майнових авторських прав відповідно до положень статей 50, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» з огляду на належну правову оцінку поданих сторонами доказів та з урахуванням принципів співмірності і справедливості.

Отже, порівняння наведених судових рішень та судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Разом з тим постанова Пленуму ВСУ, на яку посилається заявник, не може слугувати підтвердженням невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, оскільки ця постанова не є судовим рішенням у розумінні пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про стягнення компенсації за порушення авторського права за заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 6 грудня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк