Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення повторної судової експертизи,-

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення повторної експертизи для з'ясування біологічного батьківства позивача по відношенню до дитини ОСОБА_4, яку просить доручити провести Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру, яку проводити за участю двох осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на підставі зразків слини, епітелій з порожнини рота.

Клопотання мотивує тим, що він не згоден з результатами судово-медичної експертизи молекулярно-генетичної ідентифікації проведеної в Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи, він не просив проводити експертизу у цій установі, експертиза проведена з суттєвими правовими порушеннями, методика проведення МГІ-експертизи шляхом взяття зразків крові з пальцю не відповідає вимогам сучасних медичних досліджень і є дуже неточною, в ухвалі суду не було зазначено які об'єкти мають бути досліджені, йому не пропонували укласти договір цивільно-правового характеру для оплати проведення експертизи, відповідно отриманого ним рахунку-фактури від 17.03.2017 року, у вказаній установі працюють три особи з однаковими прізвищами, тому є підозри про їх родинні стосунки, що заборонено ст. 25-1 КЗпП України та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», що також є сумніви щодо чесності в роботі установи та висновків її досліджень.

Позивач ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання.

Відповідач та її представник ОСОБА_6. заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність. Відповідач пояснила, що дитина хвора, тому за медичними рекомендаціями їй не можна контактувати і бути в місцях з іншими особами, оскільки існує високий ризик зараження інфекційними хворобами, через що вона турбується за стан здоров'я сина.

Суд, вислухавши сторін по справі та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Повторну експертизу позивач та його представник просять призначити в іншій експертній установі, а саме в Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі та за іншими біологічними зразками для дослідження, без участі матері дитини - відповідача, посилаючись на те, що при призначенні експертизи судом було встановлено монополію однією установи на проведення МГІ досліджень, чим порушено Закон України «Про обмеження монополізму та недопущення недобросовісної конкуренції у підприємницькій діяльності» та Закон України «Про захист прав споживачів», дослідження проводилось по застарілій методиці та не відповідають вимогам сучасним медичним дослідженням, при цьому були присутні дві сторонні жінки, йому не відомо у якої дитини було відібрано зразки крові, так як дитину з часу народження він не бачив, також в ЗМІ поширена негативна інформація стосовно Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, де працюють співробітники за одним прізвищем, що викликає сумнів стосовно чесності роботи вказаної установи.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно вимог ч. 1 ст. 143 Цивільного процесуального кодексу України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

За клопотанням позивача (а.с. 25) у даній справі ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.11.2016 р. була призначена судово-медична експертиза молекулярно-генетичної ідентифікації, проведення якої було доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (а.с. 28, 29).

На виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи складений висновок експерта № 38 від 09.11.2016 року (а.с. 52-55).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Представник позивача та позивач зазначають, що вони не згодні з результатами проведеного експертного дослідження та ставлять під сумнів складений експертом висновок.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 147 ЦПК України, суд має право за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи запропонувати експерту дати усне пояснення свого висновку.

Крім того, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що клопотання про призначення повторної експертизи не підлягає задоволенню, оскільки за клопотанням учасників судового засідання експерт може надати пояснення з приводу складеного ним висновку судово-медичної експертизи молекулярно-генетичної ідентифікації, у тому числі щодо відібрання біологічних зразків для проведення експертизи та проведеної методики дослідження.

Керуючись ст. ст. 66, 86, 150 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення повторної судової експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя