ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
головуючого судді: Осаулової Н.А.,
за участю секретаря: Криворучко А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -
У червні 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом. Свій позов мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 В даному будинку зареєстровані, але вже декілька років не проживають її донька ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3, їх особистих речей в будинку не має. Тому, з метою захисту своїх прав, як власника будинку, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлялися судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Згідно зі статтею 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а згідно зі ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 що підтверджується Договором дарування від 19 липня 1998 року, зареєстрованому за № 44 та посвідченим секретарем виконкому Веприцької сільської ради народних депутатів. (а.с.7).
В належному позивачу будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Довідками № 227 від 10 квітня 2017 року та № 221 від 06 квітня 2017 року, виданими Веприцькою сільською радою Фастівського району Київської області. (а.с.8,9).
Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов будинку АДРЕСА_1 від 06 квітня 2017 року, вбачається, що відповідачі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані в даному будинку, але в ньому не проживають, їх особистих речей в будинку не має.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що право ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користування житлом зі сторони позивача порушено не було, відповідачі відсутні в спірному будинку понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратили право користування ним, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню в рівних частинах на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн..
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, статей 71, 72 Житлового кодексу Української РСР, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, сплачений судовий збір в рівних частинах, а саме в розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп., з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ