АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/4885/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1415/К/17 суддя Путовіт О.Г.
Категорія - 32 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю члена сім'ї.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4,

представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про стягнення моральної шкоди у зв'язку зі смертю члена сім'ї, посилаючись на те, що її двоюрідний брат ОСОБА_6 пропрацював електрослюсарем черговим з ремонту устаткування, зайнятий робочий день на підземних робатах на ПАТ «Кривбасзалізрудком».

ІНФОРМАЦІЯ_1 з зв'язку з наїздом транспортного засобу (електровозу) під час виконання своїх службових обов'язків ОСОБА_6 загинув.

Згідно акту № 12-61форми Н-1, смерть наступила від не сумісної з життям травми голови, тулубу та кінцівок, яка супроводжувалася переломами кісток скелету, ушкодженнями м'яких тканин та органів трупа з грубим порушенням цілості тіла.

Вважаючи відповідальними за смерть двоюрідного брата посадових осіб ПАТ «Кривбасзалізрудком», просила стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану загибеллю брата, розмір якої вона визначила у 1 210 140,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Так, судом не було враховано, що матеріали справи містять достатньо доказів щодо спільної реєстрації та проживання її разом з братом, а Акт форми Н-5 не є належним доказом щодо встановлення членів сім'ї загиблого. Також, суд дійшов помилкового висновку про відсутність у позивача кровного споріднення з померлим та безпідставно послався на те, що одноразова допомога була виплачена єдиному члену сім'ї загиблого - бабусі ОСОБА_7, що не може бути перешкодою у відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1168 ЦК України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_5, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_6 з 20 лютого 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 працював на шахті «Октябрьська» ПАТ «Кривбасзалізрудком».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер внаслідок нещасного випадку.

Відповідно до Акту форми Н-5 від 10 квітня 2015 року проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 01 березня 2015 року об 17 годині 20 хвилин на шахті «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», комісією з розслідування нещасного випадку проведено спеціальне розслідування, на підставі якого, відповідно до п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 30.11.2011р. №1232, нещасний випадок із слюсарем черговим та з ремонту устаткування шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_6 визнано таким, що пов'язаний з виробництвом.

Смерть ОСОБА_6 настала від сполученої травми голови, тулубу та кінцівок, що супроводжувалось переломами кісток скелету, ушкодженням мяких тканин і внутрішніх органів. Особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Згідно з Актом № 12-61 форми Н-1 від 20 квітня 2015 року нещасний випадок, внаслідок якого ОСОБА_6 помер, пов'язаний з виробництвом.

Спір виник з приводу відшкодування двоюрідній сестрі загиблого ОСОБА_6 - позивачці по справі ОСОБА_2 - моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_6 в наслідок нещасного випадку на виробництві.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст. 1168 ЦК України та виходив з відсутності правових підстав для відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, завданою смертю двоюрідного брата на виробництві.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 СК України сім'я є первинним осередком суспільства та встановлюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Разом з тим, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами (ч. 4 ст. 2 СК України»).

Отже, позивач ОСОБА_2, як двоюрідна сестра загиблого, не входить до переліку осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди у порядку ч. 2 ст. 1168 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було враховано докази щодо спільної реєстрації та проживання позивача ОСОБА_2 разом з двоюрідним братом ОСОБА_6 колегією суддів відхиляються, як такі, що не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки вирішення питання щодо спільного проживання зазначених осіб в одній квартирі не тягне за собою автоматичне визнання їх особами, які проживали однією сім'єю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 не заявлялися позовні вимоги про встановлення факту її проживання однією сім'єю з померлим ОСОБА_6, а тому суд апеляційної інстанції не має правових підстав для з'ясування цих обставин, адже, згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 квітня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: