233 № 233/2172/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
20 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участі секретаря Ліман С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором,
Для забезпечення виконання договірних зобовязань за кредитним договором № 50007863 від 06 березня 2013 року було укладено договір застави № 50007863 від 19 березня 2013 року, згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки VW, модель Passat Var B7, кузов № НОМЕР_1, з обємом двигуна 1798 куб.см, рік випуску 2012, державний номер НОМЕР_2, колір коричневий, заставною вартістю 299544,35 грн., що належить йому на праві власності.
Збитки у розмірі 8400,00 грн., завдані позивачу у звязку із порушенням відповідачем своїх зобовязань за договором, позивач обґрунтовує тим, що позивачем з метою стягнення існуючої заборгованості додатково були понесені витрати за договором про надання юридично-консультаційних послуг ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» від 29 квітня 2016 року, які згідно рахунку-фактури № 155 від 29 квітня 2016 року становить 3500 грн., сума з ПДВ 4200 грн., та рахунку-фактури № 06 липня 2016 року становить 3500 грн., сума з ПДВ 4200 грн., загальний розмір якої складає 8400 грн. Крім того, до понесених судових витрат позивач відносить судовий збір в розмірі 9714,31 грн. та витрати на правову допомогу, надану позивачу ТОВ «Юридична фірма Вернер» з підготовки позовної заяви, представництва інтересів позивача в суді в розмірі 5000 грн., сума з ПДВ 6000 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України, причини неявки не повідомив.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 20.06.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи.
Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з п. п. 1.1 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50007863 від 06 березня 2013 року) компанія зобовязується надати позичальнику кредит у сумі, визначеній у кредитному договорі, в українських гривнях («Сума кредиту»). В кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятій для сторін.
Компанія також може надати позичальнику додатковий кредит на страхування у сумі, визначеній у кредитному договорі. Надання компанією додаткового кредиту позичальнику погоджується сторонами в кредитному договорі. Якщо сторони не погодили надання додаткового кредиту в кредитному договорі, положення загальних умов кредитування щодо додаткового кредиту до сторін не застосовується.
Згідно п.1.2 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50007863 від 06 березня 2013 року) позичальник зобовязується прийняти належним чином використовувати і повернути компанії кредит та додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту, а також інші платежі відповідно до умов кредитного договору.
Пунктами 1.4.1, 1.4.2 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50007863 від 06 березня 2013 року) надання кредиту здійснюється починаючи з дати укладення кредитного договору. Датою надання кредиту є дата списання коштів у розмірі суми кредиту з рахунка компанії відповідно до умов кредитного договору.
Повернення кредиту здійснюється позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту.
Відповідно до п. 1.4.3 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50007863 від 06 березня 2013 року) до 10 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до графіка погашення кредиту. У разі, якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, позичальник не пізніше ніж за три робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення кредиту звертається до компанії за рахунком, в якому визначається розмір платежів у повернення кредиту. Компанія має право надсилати рахунки за поштовою адресою позичальника, а також електронною поштою, а позичальник зобовязується забезпечити отримання рахунків та їх вчасну сплату.
Згідно з п. 1.6 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50007863 від 06 березня 2013 року) забезпечення виконання зобовязання позичальника за цим кредитним договором забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави (та/або з третьою особою, яка надає заставу), а також усім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України. Сторони можуть домовитись про надання позичальником додаткових засобів забезпечення зобовязання за кредитним договором, в т.ч. застави іншого майна та поруки третіх осіб.
Відповідно до п. п. 2.4, 2.5 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50007863 від 06 березня 2013 року) нарахування процентів: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіка погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до графіка погашення кредиту. При цьому проценти не нараховуються за період з дати отримання кредиту і до першого календарного дня наступного місяця.
Термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими загальними умовами кредитування передбачено інші строки сплати процентів.
Як вбачається з п. 3.2.1 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50007863 від 06 березня 2013 року) порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати плати кредиту за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць.
Згідно із п. 5.5 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50007863 від 06 березня 2013 року) позичальник зобовязується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, протягом усього строку дій кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована компанією.
Пунктом 5.6 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50007863 від 06 березня 2013 року) передбачено, якщо позичальник в порушення п. 5.5 цього кредитного договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, компанія на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором страхування, на користь страхової компанії відповідно до умов, передбачених цими Загальними умовами кредитування.
Згідно із п. 8.5 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору № 50007863 від 06 березня 2013 року) збитки заподіяні у звязку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.
Для забезпечення виконання договірних зобовязань за кредитним договором № 50007863 від 06 березня 2013 року було укладено договір застави № 50007863 від 19 березня 2013 року, згідно з умовами якого відповідач ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки VW, модель Passat Var B7, кузов № НОМЕР_1, з обємом двигуна 1798 куб.см, рік випуску 2012, державний номер НОМЕР_2, колір коричневий, заставною вартістю 299544,35 грн., що належить йому на праві власності.
Позивач на виконання умов договору щомісячно виставляв відповідачу рахунок фактуру, проте погашення не відбувалось. У звязку з неналежним виконанням кредитного договору, відповідачу ОСОБА_1 через курєрську компанію ТОВ «Експрес Мото Україна» було надіслано позивачем вимогу № 50007863 від 05 жовтня 2015 року, щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором № 50007863 від 06 березня 2013 року, відповідно до якої позивач вимагав від відповідача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та сплати заборгованості відповідно до умов договору, яка станом на день направлення складає 417213 грн. 46 коп., разом з рахунками-фактурами у кількості 52 одиниць за період з 05.05.2014 р. по 06.01.2016 р. для сплати чергових платежів (погашення суми кредиту; проценти за користування кредитом, погашення суми додаткового кредиту-1, проценти за користування додатковим кредитом-1.
Відповідно до копії договору про надання юридично-консультаційних витрат укладеного 21 червня 2012 року між ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Порше мобіліті», ТОВ «Юридична компанія Тріпл Сі» надало ТОВ «Порше Мобіліті» послуги щодо повернення боржником сум поточної заборгованості, заборгованості за Кредитним договором, забезпечення звернення стягнення на предмет застави відповідно до вимог чинного законодавства України в позасудовому порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса на Договорі застави, відкриття виконавчого провадження, вжиття заходів, спрямованих на представництво інтересів позивача у виконавчому провадженні, з метою стягнення з боржника заборгованості за Кредитним договором, які згідно Акту № 155 від 29.04.2016 року та Акту № 224 від 06.07.2016 року по клієнту ОСОБА_1 становлять всього 7000 грн., сума з ПДВ 8400 грн., яка сплачена позивачем.
В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідач ОСОБА_1 не виконав зобовязань щодо поетапного повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними за кредитним договором № 50007863 від 06 березня 2013 року. Згідно розрахунку заборгованості сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем станом на 23 березня 2017 року складається із:
1. простроченої заборгованості за кредитом в сумі 122300 грн. 87 коп.
2. заборгованість з дострокового повернення кредиту в розмірі 316755 грн. 99 коп.
3. заборгованість за додатковим кредитом у розмірі 118069 грн. 44 коп.
5. додатково понесених витрат в порядку п. 8.5 Загальних умов кредитування у розмірі 8400 грн.
Крім того, до понесених судових витрат, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, відносить судовий збір в розмірі 9714,31 грн. та витрати на правову допомогу, надану позивачу ТОВ «Юридична фірма Вернер» з підготовки позовної заяви, представництва інтересів позивача в суді в розмірі 5000 грн., сума з ПДВ 6000 грн.
Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що відповідачем не спростовано зазначений розрахунок в частині простроченої заборгованості за кредитом, заборгованості з дострокового повернення кредиту, заборгованості за додатковим кредитом та інфляційних витрат.
Щодо збитків, завданих позивачеві у звязку із порушенням відповідачем своїх зобовязань за Договором, суд дійшов висновку про необґрунтованість вказаних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Витрати по оплаті юридичних послуг ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» не належать до збитків у розумінні ст. 22 ЦК України, як помилково зазначає позивач, а тому не підлягають включенню до загальної суми заборгованості за кредитним договором.
Крім того, витрати на оплату юридичних-консультаційних послуг ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» не є також судовими витратами, оскільки відповідно до актів наданих послуг № 155 від 29.04.2016 р. та № 224 від 06.06.2016 р. зазначені послуги були надані відповідно до п.3.5.2 договору (щодо вчинення виконавчого напису) та п. 3.5.6 договору (інші юридично-консультаційні послуги за заявою замовника), що не повязані з судовим розглядом.
Отже, в цій частині суд вважає за необхідне відмовити.
Згідно із ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати просуджують позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз, витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов'язок нести інші витрати, не передбачені законодавством.
Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до п. 47, 48 Постанови Вищого спеціалізованого суду від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, враховуючи, що позивачем не додано документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про відшкодування судових витрат, понесених позивачем, у з вязку з отриманням послуг від ТОВ « Юридична фірма Вернер» за Договором про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15 жовтня 2010 року у загальному розмірі 6000,00 грн.
На підставі наведеного, з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 9588,31 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 9588 (девять тисяч пятсот вісімдесят вісім) гривень 31 копійка.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя