29 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: Лубенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Миргородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про встановлення факту належності до певної національності та зобовʼязання винити дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2016 року ОСОБА_4, звернувся до суду із заявою, заінтересовані особи: Лубенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції
у Полтавській області, Миргородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції
у Полтавській області, про встановлення факту належності до певної національності та зобовʼязання винити дії.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що слідуючи німецьким традиціям батька та дідуся відносить себе до німецької національності. Також зазначає, що батько з метою збереження німецького походження та збереження дійсної національності виховував його у відповідності до традицій німецького народу.
26 серпня 2016 року заявник звернувся до Лубенського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області із заявою щодо встановлення національності «німець» для упорядкування документів.
02 вересня 2016 року Лубенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області позивачу надано відповідь, з якої вбачається, що в актовому записі про одруження та в актовому записі про народження доньки виправити національність неможливо.
Ураховуючи наведене, заявник просив встановити юридичний факт про те, що його національність «німець»; зобов'язати Лубенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести зміни до актового запису про народження доньки ОСОБА_5, зазначивши у графі «Батько» - ОСОБА_4, національність - «німець», замість «росіянин»; видати свідоцтво про народження ОСОБА_5, зазначивши в графі «Батько» - ОСОБА_4, національність «німець», замість «росіянин»; внести зміни до актового запису в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбів, зазначивши в графі «національність» ОСОБА_4 «німець» замість «росіянин»; внести зміни до актового запису в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, зазначивши в графі «національність» ОСОБА_4 «німець», замість «росіянин»; зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції внести зміни до актового запису в книзі реєстрації актів про одруження, зазначивши в графі «національність» ОСОБА_4 «німець», замість «росіянин».
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 листопада 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 27 грудня

2016 року скасовано рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01 листопада 2016 року та постановлено ухвалу про закриття провадження у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що вимоги, заявлені позивачем, не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юрид0ичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до

ст. 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту

не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції встановив, що чинним законодавством встановлено певний позасудовий порядок вирішення питання про встановлення факту належності особи до певної національності та дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі, оскільки вимоги, заявлені позивачем, не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали апеляційного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

За таких обставин, у силу п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу суду апеляційної інстанції без змін, оскільки її прийнято з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: Лубенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Миргородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про встановлення факту належності до певної національності та зобовʼязання винити дії залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко