У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.

секретар судового засідання : Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння закрито.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі позивач вказує на її незаконність, оскільки ухвала постановлена з порушенням правил підсудності. Вважає, що даний спір підсудний суду загальної юрисдикції.

Просить ухвалу скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує господарський спір, а тому вказана заява не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

На підтвердження такого висновку в ухвалі наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Положеннями ч. 1 ст. 1, ст. ст. 2, 12 Господарського процесуального кодексу України справи визначено, у яких сторонами є підприємства, установи, організації, інші юридичні особи та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суди мають виходити з того, що критеріями відмежування цивільних справ від інших є, по перше наявність у них спору про право цивільне, по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією із сторін у спорі є, як правило фізична особа).

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГК України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Як вбачається з ч. 1 ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами.

Згідно зі ст. 55 ГК України, суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючп господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з положеннями ч. 2 даної статті, громадяни України відносяться до субєктів господарювання в тому випадку, якщо вони здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстровані як субєкти підприємницької діяльності та використовують спірне майно деревообробні станки, обладнання для господарської діяльності.

За таких обставин доводи апеляційної скарги проте, що спірне майно не являється предметом господарської діяльності не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи суб'єктний склад осіб в даній справі та характер спірних правовідносин, суд першої інстанції вірно закрив провадження у справі, у якій провадження помилково було відкрито, у зв'язку з тим, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Березнівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :