14.06.2017 Єдиний унікальний номер 205/4476/13-ц
Справа 4-с/205/12/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Романовій А.О.

за участю представника заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 заінтересовані особи Новокадацький відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» про визнання дій неправомірними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

09 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зі даною скаргою (а.с.1-4).

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постановами про відкриття виконавчого провадження від 03 жовтня 2016 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ДМУЮ було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/205/2366/13 виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 12.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-Банк» боргу в сумі 90 657,97 грн. та судового збору в сумі 906,58 грн..

Заявник зазначив, що вказані постанови державного виконавця взагалі не відправлялись на його адресу, що є грубим порушенням його прав, чим позбавлено права на добровільне виконання виконавчого документа. Крім того, заявник зазначає, що встановлений строк предявлення виконавчого документа до виконання було пропущено, що є підставою для відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа.

Враховуючи вищевикладене заявник вимушений був звернутися до суду із даною скаргою, в якій просить суд визнати поважними причини пропуску строку на оскарження дій державного виконавця та поновити строк; визнати неправомірними дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52429916 від 03.10.2016 року та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52430002 від 03.10.2016 року; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52429916 від 03.10.2016 року та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52430002 від 03.10.2016 року винесені державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4

В судовому засіданні заявник в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав. Просив задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа - Новокодацький ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_2, в судовому засіданні проти вимог скарги заперечувала. У задоволенні скарги просила відмовити.

Заінтересована особа ПАТ «Акцент-Банк» в особі свого законного представника в судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомила.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені у судовому засіданні. Повний текс складений 16 червня 2017 року.

Дослідивши матеріали скарги суд, приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні перебував виконавчий лист №2/205/2366/2013 про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-Банк» суми заборгованості в розмірі 90 657,97 грн. та судового збору в сумі 906,58 грн., яке було завершено 25 травня 2016 року та виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.48,60).

Із матеріалів виконавчого провадження №563/7 (а.с.30-60) вбачається, що на примусовому виконанні у Новокодацькому відділі державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувають виконавчі листи №2/205/2366/2013 видані Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акцент-Банк» суми заборгованості в розмірі 90 657,97 грн. та судового збору в сумі 906,58 грн.

На підставі заяви стягувача від 30 вересня 2016 року та виконавчих документів № 2/205/2366/2013 виданих 12 листопада 2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, державним виконавцем Єремєєвою О.О. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 жовтня 2016 року, які було направлено на адресу боржника поштою, з наданням строку для добровільного виконання рішення суду.

У звязку із тим, що боржником добровільно вказані виконавчі листи не виконано, постановою державного виконавця від 10 жовтня 2016 року із ОСОБА_3 стягнуто виконавчий збір в сумі 9 065,80 грн. (а.с.35).

За ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Також, згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

У відповідності до ч.1,2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, а саме: виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Згідно ст.. 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У відповідності до ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про

відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат,

пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Встановлено, що 06 жовтня 2016 року на адресу ОСОБА_3 направлено засобами поштового звязку постанову про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання виконавчого листа №2/205/2366/2013 виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 12.11.2013 року про стягнення із нього на користь ПАТ «Акцент-Банк» суми заборгованості в розмірі 90 657,97 грн. (а.с.31,53).

За ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною

другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Крім того, згідно до ст.. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Із чого можна зробити висновок, що строки предявлення до виконання вказаних виконавчих документів стягувачем не пропущено, так як ним раніше вже було предявлено дані документи, що були повернуті державним виконавцем на підставі п.7 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Отже, суд приходить висновку, що доводи заявника щодо неправомірності дій державного виконавця є безпідставними та взагалі не знаходять свого підтвердження.

Згідно ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо вимог про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 6 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У відповідності до п.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Суд зауважує, що заявником не оскаржуються вказані виконавчі листи, а оскаржуються саме дії державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження. Тому підстави задля зупинення стягнення на підставі виконавчих документів відсутні.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що державний виконавець Новокадацького відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 діяла відповідно до закону та у межах своїх повноважень і права чи свободи заявника не було порушено, а отже, вимоги скарги є безпідставними, недоведеними та в повному обсязі необґрунтованими, тому у їх задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 218, 368, 385-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 заінтересовані особи Новокадацький відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» про визнання дій неправомірними та скасування постанов, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С.Шавула