Дата документу 13.07.2017 Справа № 554/2068/17
Провадження № 2/554/1737/2017
УХВАЛА

13 липня 2017 року Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Чуванова А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири, в якій зазначили, що зробили перепланування, реконструкцію в своїй квартири, що не потребує отримання дозвільних документів, та просять визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1. Ціна позову складає 118500 гривень.

Зазначену позовну заяву треба залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст.119,120 ЦПК України.

Відповідно Закону України «Про судовий збір» ст.4 - за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно позовної заяви предявлено майновий позов до відповідача, та судовий збір не сплачено відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Позивачі не вказали поштові індекси, номери засобів звязку сторін.

Крім того, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позовна заява не містить перелік документів, які додаються до заяви, копії позовної заяви для відповідача; позивачі не освітили який спір існує між ними та відповідачем, фактично не обґрунтували позовні вимоги саме до цього відповідача; не зазначили доказів в обґрунтування кожної обставини.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири - залишити без руху.

Запропонувати позивачам виправити недоліки позовної заяви в термін, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачами ухвали та розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М.Чуванова