Провадження № 22-ц/773/697/17 Категорія: 34 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря Вергуна Т. С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-комунального підприємства № 11 про відшкодування майнової шкоди та моральних збитків, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_2, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Житлово-комунального підприємства № 11 (скорочено ЖКП № 11) про відшкодування майнової шкоди та моральних збитків. Позов мотивовано тим, що 29.10.2016 року було пошкоджено належний йому автомобіль Nissan Murano, д.р.н. АС 0856 ВТ. Пошкодження сталося у зв'язку з недбалими, необережними діями працівників ЖКП №11, які не врахували погодних умов при виконанні підрядних робіт на даху будинку, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна, 7, не закріпили листки шиферу, яким мали намір здійснити перекриття пошкодженої зони на даху будинку, в результаті чого один із листків шиферу впав на транспортний засіб позивача, значно пошкодивши його. Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 38 525,11 грн. завданого збитку, 2000 грн. витрат на експертне дослідження та 30 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній наведених та просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала та просила її відхилити.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційної скарги, пояснення сторін та їх представників, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника позивача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту протиправної бездіяльності відповідача, його вини у настанні шкідливих наслідків для автомобіля позивача, причинно-наслідкового звязку між такою бездіяльністю та наслідками, що настали, тоді як відповідачем доведено належними і допустимими доказами, що шкоди завдано не з його вини.

Так, з наявних у матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом першої інстанції встановлено, що автомобіль Nissan Murano, д.р.н. АС 0856 ВТ, належить на праві особистої приватної власності позивачу ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 367124 (а.с.4).

З протоколу огляду місця події від 29.10.2016 р. (а.с. 28-29), складеного слідчим СВ ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 на підставі повідомлення лінією «102», який міститься в матеріалах, за результатами звернення ОСОБА_1, вбачається, що автомобіль знаходився на відстані 20 м від під'їзду № 2 будинку № 7 по вул. Конякіна в м. Луцьку Волинської області, на асфальто-бетонному покритті, на відстані 0,5 м від бордюру, передньою частиною до будинку. При візуальному огляді кузова автомобіля виявлені пошкодження, а саме: тріщина на даху, заднього лівого крила, вм'ятина лівого заднього крила, побита кришка багажника, вибите скло, розбита задня фара (верхня червоного кольору), тріщина ліхтаря заднього руху. При безпосередньому огляді асфальто-бетонного покриття, що поблизу задньої частини автомобіля, виявлено шматки пластмаси червоного кольору, скло, а також шматки чорного пластику, чорне скло та шматки шиферу, дані предмети розкидані навколо автомобіля в діаметрі близько 20 метрів. При візуальному огляді багажного відділення виявлено шматок шиферного покриття всередині. З вищевказаного протоколу огляду місця події також вбачається, що на даху будинку № 7 по вул. Конякіна виявлено вхідну прибудову (цегляну), яка покрита шифером довжиною близько 3 м., який не закріплено. При безпосередньому рухові за допомогою поштовхів рук, шифер піддається переміщенню. Цілком можливий рух та підняття при сильному пориві вітру.

Висновком №0065 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Nissan Murano, д.р.н. АС 0856 ВТ, складеним 05.12.2016 р. (а.с. 5-19) встановлено, що вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику автомобіля внаслідок його пошкодження 29.10.2016 р. на момент пошкодження становить 38 525,11 грн.

З довідки Волинський обласний центр з гідрометеорології від 25.01.2017 р. № 21/01-47/28 (а.с. 46) вбачається, що 29.10.2016 р. у Луцьку був сильний вітер західного напрямку зі швидкістю 16 м/с (небезпечне явище), враховуючи синоптичну ситуацію та аеродинамічний ефект, характерний для міста, були вірогідні пориви вітру до 20 м/с.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 24 вказаного Закону балансоутримувач зобов'язаний: забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

29.08.2016 р. будинок № 7 по вул. Конякіна в м. Луцьку списаний з балансу ЖКП № 11, що підтверджується відповідним актом (а.с. 47).

З актів обстеження рулонного даху жилого будинку розташованого за адресою вул. Конякіна, 7 від 11.07.2016, 15.08.2016, 13.09.2016 (а.с. 48-50) вбачається, що ЖКП № 11 проводився ремонт покрівлі над машинним приміщенням 2-го під'їзду в будинку № 7 по вул. Конякіна в м. Луцьку, виконаний ремонт дверей входу на покрівлю, ремонт рубероїдної покрівлі окремими місцями над 2-им під'їздом, проведено прибирання даху від сміття, проведено укріплення вентиляційної шахти та ремонт даху вентиляційної шахти над 2-им під'їздом. Покрівля знаходиться в задовільно-технічному стані та готова для подальшої експлуатації.

Трасологічна експертиза на предмет встановлення причин виникнення пошкоджень автомобіля, і чи відносяться виявлені пошкодження до обставин події, чи утворені при інших обставинах, не проводилася і клопотання про призначення такої експертизи сторонами в судовому засіданні не заявлялося. Експертиза ідентичності шиферу, що знаходився на асфальто-бетонному покритті біля автомобіля позивача та на даху будинку не проводилася.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з думкою суду першої інстанції, що з огляду на підстави заявленого позову статті 1166, 1172 ЦК України встановленню підлягають такі юридичні факти, як наявність спричиненої позивачу шкоди внаслідок дій (бездіяльності) відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою та діями (бездіяльністю) відповідача.

Дослідивши надані позивачем докази, неможливо зробити чіткого і безумовного висновку щодо наявності вини відповідача у її заподіянні позивачу шкоди.

З огляду на те, що неправомірні дії з боку відповідача, які призвели до негативних наслідків для позивача та його майна, в судовому засіданні не доведені, вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в суді першої інстанції та їм дана правильна правова оцінка. Зазначені доводи не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 березня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді