Справа № 211/2052/17
Провадження № 2/211/1430/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 липня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 04.09.1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 10.09.2008 року. Мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо та в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття, а також 1000 гривень, як частину додаткових витрат .

У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені, позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягала, відповідач ОСОБА_2 надав заперечення, проти позову заперечував частково, щодо стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно не заперечував, щодо додаткових витрат на дитину, у розмірі 1000 гривень просив відмовити, так як дані витрати не підтверджені належними та допустимими доказами. Представник відповідача ОСОБА_5 до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, та у відсутність відповідача, з урахуванням поданих заперечень (а.с. 23, 26-27, 28 заяви, заперечення).

Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Сторони з 04.09.1999 року по 07.10.2008 рік перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 6 копія свідоцтва про одруження, а.с.8 копія свідоцтва про розірвання шлюбу).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-КИ № 152876, сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 7 копія свідоцтва про народження).

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших аліментних зобов'язань не має.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 04.05.2017 року.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обовязок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини до її повноліття, на користь позивача.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на гуртки, на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання і свідчать про необхідність у зв'язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001року вказує на те, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи, від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Позивач ОСОБА_1, посилаючись на вищевказану статтю, просить стягнути з відповідача 1000 гривень, як частину додаткових витрат на дитину, однак відповідних доказів до суду не надала.

З огляду на наведене, розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог та підстав, на які посилається позивач у позові, суд дійшов до висновку, що частина позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1000 гривень додаткових витрат на дитину, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В силу статті 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640 гривень у дохід держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 185, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 212, 213-215, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, на користь матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, починаючи стягнення з 04.05.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_6