Провадження № 22-ц/783/3796/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шеремети Н.О.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 20 квітня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2016 року по справі № 461/11936/15-ц за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 січня 2016 року по справі №461/11936/15-ц за нововиявленими обставинами.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що у постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року по справі № 6-48цс13 встановлені обставини, які спростовують факти, покладені в основу рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 січня 2016 року, тому таке повинно бути переглянуте у звязку з нововиявленими обставинами. Крім цього вказує, що суд повинен був застосувати норми Конституції України як норми прямої дії. Просить ухвалу суду та рішення Галицького районного суду м. Львова від 28.01.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання, тому відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи, який згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 січня 2016 року у справі №461/11936/15-ц відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до УДВС Головного управління юстиції у Львівській області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Дане рішення суду було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10 травня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 січня 2016 року.

У заяві про перегляд посилається на те, що 28 лютого 2017 року йому стало відомо про існування постанови Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року, у якій зроблено висновок про те, що при відшкодуванні моральної шкоди, завданої особі незаконними діями чи бездіяльністю працівників виконавчої служби застосуванню підлягають положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме: ст. 56 Конституції України, ст.ст. 1167, 1173 ЦК України та ст. 11 Закону України від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР.

Районний суд, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами, вірно виходив з того, що ухвалюючи рішення від 28 січня 2016 року Галицький районний суд м. Львова керувався нормами Конституції України, ст. 23, 1167, 1173 ЦК України, тобто тими ж нормами, на які посилається і Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 20143 року.

На підставі наведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, про те, що обставини, на які посилається заявник у заяві про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами, не є істотними обставинами для справи, оскільки такі жодним чином не підтверджують доводів, викладених у позовній заяві, та обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення Галицького районного суду м.Львова від 28 січня 2016 року по справі №461/11936/15-ц у звязку з нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: