Справа № 680/367/17
УХВАЛА

"06" липня 2017 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді - Польової В.Є.,

при секретарі судового засідання - Максимчуку С.М..,

з участь представника позивача - ОСОБА_1.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Новоушицької районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді житлових субсидій за період з 01 березня 2016 року по 30 квітня 2016 року в сумі 5117,72 грн.

Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі посилаючись на те, що даний спір є публічно-правовим і він не може розглядатись в порядку цивільного судочинства, а повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача заперечив проти задоволення поданого клопотання.

Суд заслухавши думку сторін, ознайомившись зі змістом клопотання дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян і юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обовязку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Правовий аналіз пп.1-4 ч.4 цієї статті свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання субєктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих субєктів владних повноважень.

Крім того, п.5 ч.4 ст.50 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків превентивного судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала б право для розширеного тлумачення права субєкта владних повноважень на адміністративний позов.

За п.4 ч.4 ст.50 КАС субєкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх обєднань, юридичних осіб, які не є субєктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

У випадку, що розглядається, позов заявлено про стягнення грошових коштів, що стали власністю особи, та на думку представника позивача, були набуті ним безпідставно, що свідчить про приватно-правовий, а не публічний характер правовідносин, які виникли між сторонами.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016року у справі № 6-495цс16.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до ОСОБА_2 про стягнення коштів, які були надміру виплачені у вигляді житлових субсидій та враховуючи вищезазначену правову позицію Верховного Суду України, клопотання про закриття провадження задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.168, 205, 293 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути викладені при оскарженні рішення суду.

Суддя: ОСОБА_3