Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б..,

при секретарі судового засідання Дьоміновій О.М., Павлові О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що відповідно до укладеного договору №LGY0GI від 28.11.2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 150 000,00 грн. на термін до 28.11.2022 року на поліпшення якості окремої квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.

Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №LGY0GI від 28.11.2007 року. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 30.06.2016 року має заборгованість у розмірі 609 175,48 грн.: з них заборгованість за кредитом 143 611,69 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 166 060,17 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань - 299 503,62 грн.

Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 309 671,86 грн., яка складається з: 143 611,69 грн. заборгованість за кредитом; 166 060,17 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

26 жовтня 2016 року позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій зазначено, що станом на 01.11.2011 року кредитний договір №LGY0GI від 28.11.2007 року був достроково розірваний рішенням Лисичанського міського суду від 20.05.2011 року, яке набрало законної сили за наслідками перегляду його апеляційним судом Луганської області.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 01.11.2011 року має заборгованість у розмірі 246 221,50 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 143 820,15 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 48 686,75 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 31 330,83 грн., а також штрафи відповідно до Договору: штраф (процентна складова) 22 383,77 грн.

На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 246 221,50 грн. та судовий збір.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги надала письмові пояснення, в яких зазначила, що відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу. Згідно ч.2 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. ПАТ КБ «Приватбанк» звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у 2013 році, про що свідчить рішення суду від 30.01.2014 року, а отже відповідно до ст.264 ч.2 ЦК України позовна давність переривалася, та даний позов про стягнення заборгованості поданий до суду у межах строку позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення, додавши, що позивачем пропущено строк позовної давності. Останній платіж був здійснений 19.04.2010 року, пройшло 7 років. Позивач мав право звернутися з даним позовом з 19.05.2010 року, тому строк минув 19.05.2013 року, а позов заявлено після 2013 року, отже не підлягає розгляду. Крім того, на штрафи накладено мораторій. Предметом позову, поданого у 2014 році було звернення стягнення на предмет іпотеки. Банку в задоволенні позову було відмовлено. Строк переривається у разі 264 ЦК України. Позов про стягнення заборгованості поданий у 2016 році, тому строк звернення до суду позивачем пропущено.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №LGY0GI від 28.11.2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 150 000,00 грн. на термін до 28.11.2022 року на поліпшення якості окремої квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.

Відповідач не виконує свої зобовязання за договором №LGY0GI від 28.11.2007 року, грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №LGY0GI від 28.11.2007 року. Таким чином, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 01.11.2011 року має заборгованість у розмірі 246 221,50 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 143 820,15 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 48 686,75 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 31 330,83 грн., а також штрафи відповідно до Договору: штраф (процентна складова) 22 383,77 грн.

З копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 165133 вбачається, що 01 серпня 2013 року зареєстрували шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис № 272. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 (а.с.36).

Отже, прізвище відповідачки у 2013 році було змінено з «Женавчук» на «Андрєєва».

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Рішенням Лисичанського міського суду від 20.05.2011 року № 2-821/2011р. договір про іпотечний кредит №LGY0GI від 28.11.2007р., укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 розірвано з дня набрання рішенням законної сили (а.с.78).

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 01.11.2011 року, рішення суду від 20.05.2011р. №2-821/2011р. залишено без змін.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

В силу ст. 257 ЦК України визначено загальну тривалість позовної давності у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Ухвалення рішення Лисичанського міського суду від 30.01.2014 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який банком було подано у 2013 році (а.с.74), відповідно до ст. 264 ЦК України являється підставою для переривання термінів позовної давності.

Повторно, з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3, ПАТ КБ Приватбанк звернувся 14 липня 2016 року.

У зв'язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своїй заяві, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

Оскільки умови кредитного №LGY0GI від 28.11.2007р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, не виконано, суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 246 221,50 грн. станом на 01.11.2011 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторона понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням від 04.07.2016 року

Керуючись ст.ст.10, 11, 60,209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк" ПриватБанк" до ОСОБА_3 Вячеслававни про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 Вячеслававни, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк " ПриватБанк" ( , рах. № 3111 МФО 305299) заборгованість по кредитному договору LGY0GI від 28.11.2007 року в сумі 246 221 (двісті сорок шість тисяч двісті двадцять одна) грн.50 коп. та судовий збір у розмірі 4645( чотири тисячі шістсот сорок п»ять) грн.08 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя: Л.Б. Чернобривко