Справа № 146/720/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"26" червня 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

за участю секретаря Бойко Т.Є.,

представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визнати його ОСОБА_2, право на земельну частку (пай) розміром 4, 27 умовних кадастрових гектара по Томашпільській селищній раді Томашпільського району Вінницької області як члена сільськогосподарського акціонерного товариства «Томашпільське».

Даний позов обґрунтований наступним.

В грудні 1992 року позивач ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в Томашпільське відділення САТ «Томашпільське». В березні 1995 року позивача було переведено на роботу в Білянське відділення САТ «Томашпільське», де пропрацював до 2001 року. Зазначено, що даний факт підтверджується трудовою книжкою позивача.

Позивач вказує, що він як член колективного сільськогосподарського підприємства мав право на земельну частку (пай), оскільки як члену САТ в 2001 році було видано сертифікат № 143 про належність іменних акцій САТ «Томашпільське», тому повинен був бути включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай).

В звязку з вказаним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові, попросили позов задовольнити.

Представник відповідача- Томашпільської селищної ради Вінницької області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у їхній відсутності, селищна рада позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, розглянувши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст.. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено копією трудової книжки на імя ОСОБА_2, 16 листопада 1963 року, що позивач ОСОБА_2 з 14 грудня 1992 року був прийнятий на роботу в Томашпільське відділення САТ «Томашпільське»; 19 березня 1995 року позивача було переведено на роботу в Білянське відділення САТ «Томашпільське»; 1 лютого 2001 року ОСОБА_2 звільнений відповідно п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін (а.с.6)

Згідно копії сертифікату № 143 САТ «Томашпільське», виданого 4 вересня 2001 року, в акціонерному товаристві САТ «Томашпільське» з статутним фондом 38148,49 грн ОСОБА_2 належать прості іменні акції на загальну суму 51,09 грн (а.с.5).

Відповідно до копії витягу з протоколу № 2 загальних зборів членів САТ «Томашпільське» від 26 червня 2002 року було вирішено затвердити списки членів САТ «Томашпільське», які мають право на земельну частку (пай), в кількості 486 чоловік (із них 158 чоловік працюючі і 328 чоловік пенсіонери) (а.с.8)

Згідно рішення 25 сесії 3 скликання Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 29 березня 2002 року Про розгляд протоколу №3 загальних звітних зборів акціонерів САТ «Томашпільське» вирішено погодити протокол звітних загальних зборів акціонерів САТ «Томашпільське» від 6 березня 2002 року, селищна рада не заперечує в приватизації земель працівниками та пенсіонерами з числа підприємства САТ «Томашпільське», просити органи виконавчої влади провести приватизацію земель САТ «Томашпільське» (а.с.8).

Рішенням 3 сесії 4 скликання Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області від 15 серпня 2002 року Про погодження списків осіб САТ «Томашпільське», які мають право на отримання земельної частки (пай), погоджено списки осіб (а.с. 9).

Розпорядженням Томашпільської РДА № 309 від 19 вересня 2002 року затверджено списки осіб сільськогосподарського акціонерного товариства «Томашпільське», які мають право на отримання земельної частки (паю) в кількості 486 осіб (а.с.6).

Однак у вказаному списку членів САТ «Томашпільске», які мають право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 відсутній.

Разом з тим ОСОБА_2 мав право на земельну частку (пай), що підтверджується трудовою книжкою колгоспника, архівними довідками в яких є записи, що останній дійсно працював в Томашпільське відділення САТ «Томашпільське», де він пропрацював до 2001 року.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (п. 1, 2) встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п. 17 розділу Х "Перехідних положень "Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям..." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою.

Відповідно до преамбули Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам земельних часток (паїв)» цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядку обміну цими земельними ділянками.

Із довідки відділу Держгеокадастру у Томашпільському районі Вінницької області вбачається, що розмір земельної частки (паю) на одну особу САТ «Томашпільське» в умовних кадастрових гектарах складає 4,27 га. (а.с.10).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд серед інших вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин,яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, відповідачем визнано позовні вимоги ОСОБА_2, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, в судовому засіданні було встановлено, що позивач дійсно працював Томашпільського відділенні САТ «Томашпільське», тому право на земельну частку (пай) він має як член колективного сільськогосподарського підприємства, який раніше працював в ньому і залишається членом зазначеного підприємства, при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, позовна заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.. 215 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду повинно бути вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Однак, враховуючи, що позивач в позовній заяві не просить стягнути судові витрати з відповідача по справі, суд, за таких обставин, вважає за можливе не стягувати понесені позивачем судові витрати з відповідача, залишивши судові витрати за позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, як членом сільськогосподарського акціонерного товариства «Томашпільське», право на земельну частку (пай) в розмірі 4,27 умовних кадастрових гектарів із земель запасу Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 червня 2017 року.

Суддя: ОСОБА_3