Справа № 755/1275/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне рішення )

"13" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: ухвалити рішення про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 жовтня 2007 року в розмірі 39 435,61 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 15 223,82 гривень; ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 16 310,30 гривень, в рівних частках з кожного по 8 155,15 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у розмірі 62 000,00 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 05 жовтня 2027 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачу кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,9% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 147722 від 05 жовтня 2007 року. Відповідно до умов договору поруки, відповідач ОСОБА_2 зобов'язалась відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_1 усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 є солідарною. 20 березня 2014 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої викладено п. 1.4 договору в новій редакції. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 19 вересня 2016 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 11 січня 2017 року, вимоги банку залишені без задоволення. Таким чином, станом на 11 січня 2017 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 39 435,61 доларів США, з яких: 35 159,61 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з липня 2016 року в розмірі - 1 834, 24 доларів США; 4 276,00 доларів США - заборгованість по процентам. Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 11 січня 2017 року складає 15 223,82 гривень, з яких: 2 675,74 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту; 12 548,08 гривень - пеня за прострочення сплати процентів.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з′явилися, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, долар США, в сумі 62 000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 313 100,00 гривень за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі (а.с.5-8).

Згідно п.п. 1.2.2. п. 1.2. Розділу 1 договору про надання споживчого кредиту, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 05 жовтня 2027 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

Відповідно до п.п. 1.3.1. п. 1.3. Розділу 1 договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процента ставка встановлюється у розмірі 12,9% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору.

Згідно п.п. 1.3.3., 1.3.4. п. 1.3. Розділу 1 договору, нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «фат/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. Строк сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти.

20 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 05 жовтня 2007 року (щодо викладення пункту кредитного договору в іншій редакції), за умовами якого сторонами було погоджено, що цільове призначення (мета) кредиту - кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: для іпотечного кредитування, на придбання нерухомості (квартири) що складається з трьох кімнат, загальною площею 61,9 квадратних метра, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України, визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.

Так, в забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 жовтня 2007 року з боку позичальника ОСОБА_1, 05 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 147722, за умовами якого поручитель ОСОБА_2 зобов'язалася перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 05 жовтня 2007 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.13-14).

Згідно п.п. 1.3.-1.4. Розділу 1 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.п. 3.4.1. п. 3.4. Розділу 3 договору про надання споживчого кредиту, позичальник зобов'язується: використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок банку в порядку та на умовах, передбачених цим договором, а саме: на рахунок № НОМЕР_1 в АКІБ «УкрСиббанк», код банку (МФО) 351005.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема:

1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2.зміна умов зобов'язання;

3.сплата неустойки;

4.відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 4.1. Розділу 4 договору про надання споживчого кредиту, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому, банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання за цим договором. Позичальник повинен сплатити пеню за цим договором за першою вимогою банку.

Згідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови договору в частині надання позичальнику кредитних коштів, в той час, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, наданого позивачем, позичальником були порушені умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв'язку з чим станом 11 січня 2017 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 жовтня 2007 року становить 39 435,61 доларів США, з яких: 35 159,61 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з липня 2016 року в розмірі - 1 834, 24 доларів США; 4 276,00 доларів США - заборгованість по процентам. Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 11 січня 2017 року складає 15 223,82 гривень, з яких: 2 675,74 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту; 12 548,08 гривень - пеня за прострочення сплати процентів.

Відповідно до п. 6.2. Розділу 6 договору про надання споживчого кредиту, терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту за умови, що банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов'язань позичальника за договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а позичальник не усунув зазначених банком порушень зобов'язань позичальника за договором протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2016 року позивачем на адресу відповідачів були направлені вимоги про сплату наявної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та про те, що у разі не усунення порушень на 32 день з дня отримання вимоги, банк вимагає виконання своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту (а.с.15-18). Вказані вимоги були отримані відповідачами 06 жовтня 2016 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 19), однак зобов'язання з повернення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту виконані з боку відповідачів не були.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи порушення позичальником умов договору про надання споживчого кредиту, солідарну відповідальність позичальника та поручителя, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідачів, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості, відсотків, пені підлягає судовому захисту в порядку визначеному пунктом 5 частини 2 статті 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 8 155,15 гривень, з кожного.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 546, 553, 610, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 10, 14, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 05 жовтня 2007 року у розмірі 39 435 (тридцять дев'ять тисяч чотириста тридцять п'ять) доларів США 61 (шістдесят один) центр та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у розмірі 15 223 (п'ятнадцять тисяч двісті двадцять три) гривні 82 (вісімдесят дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 8 155 (вісім тисяч сто п'ятдесят п'ять) гривень 15 (п'ятнадцять) копійок, з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: