Справа №: 398/1969/17
провадження №: 4-с/398/71/17
УХВАЛА

"06" липня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Ремезок А.Ю., з участю секретаря Мосулеги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія скаргу Обласного комунально-виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунально-виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулось до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Олександрійського МВ ДВС ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 17.05.2017 року за судовим наказом від 23.12.2015 року у справі №398/5667/15-ц. Також просить повернути його до Олександрійського МВ ДВС ГТУЮ для подальшого виконання.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що по даному судовому наказу було відкрито виконавче провадження №53384501. 17.05.2017 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, яку підприємство отримало 25.05.2017 року. Вважає, що державним виконавецем не вчинено всіх дій щодо розшуку боржника, а отже виконавчі дії не проведені в повному обсязі.

В судове засідання представник ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не зявився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримав та просила задовольнити.

Державний виконавець Каунова В.М. в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд скарги у її відсутність, надала заперечення, в якому зазначила, що згідно акту від 16.03.2017 року, складеного державним виконавцем боржник, за адресою: АДРЕСА_1, боржник в місті Олександрія не проживає, виїхала до Росії на постійне місце проживання. Згідно відповіді Державної податкової служби, Пенсійного фонду України, банківських установ, боржник дохід не отримує, кошти та майно відсутні. 17.05.2017 року на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону у звязку з тим, що неможливо встановити місце проживання боржника винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, та разом з виконавчим документом направлено стягувачу. Вважає, що всі дії нею були виконані, крім того повернення виконавчого документа стягувачу не позбавляє його права повторного звернення.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що судовим наказом від 23.12.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» стягнуто заборгованість в розмірі 1045,51 грн основного боргу за отримання послуг з водопостачання та водовідведення, 279,71 грн інфляційних втрат, 23,49 грн трьох відсотків річних та 609 грн судового збору.

13.02.2017 року державним виконавцем Кауновою В.М. відкрито виконавче провадження №53384501.

Державним виконавцем направлялись запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України, банківських установ. Згідно наданих відповідей, боржник кошти не отримує, банківські рахунки відсутні. У філії ПАТ «Ощадбанк» відкритий картковий рахунок на імя ОСОБА_2, залишок коштів на рахунку станом на 20.04.2017 року становить 0,00 грн.

Згідно відповіді з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Кіровоградській області, боржник ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно акту державного виконавця від 16.03.2017 року, зі слів сусідів боржник за місцем реєстрації не проживає, виїхала на постійне місце проживання до Росії.

У подальшому перевірка щодо виявлення рахунків, нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, державним виконавцем, не здійснювалась.

17.05.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», обґрунтовану тим, що в результаті здійснених заходів неможливо встановити місцепроживання боржника.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Отже, положення вказаної норми права передбачають повернення виконавчого документа стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Однак, матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про вжиття державним виконавцем заходів щодо розшуку боржника.

За змістом ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець не звертався до суду за встановленою формою про розшук боржника ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином судом встановлено, що при виконанні рішення суду, державний виконавець в повній мірі не скористалась наданими їй законом правами по вжиттю заходів примусового виконання рішення, а тому проведені нею виконавчі дії не можуть бути підставою для повернення виконавчого документа.

До того ж, з аналізу змісту п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що невстановлення місця проживання або місця перебування боржника - фізичної особи не може бути підставою для повернення виконавчого документу стягувачу у випадку, коли виконанню підлягають виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти.

Оцінюючи надані стягувачем та державним виконавцем докази та приведені вище норми законодавства, суд вважає, що вимоги за скаргою знайшли підтвердження та ґрунтуються на нормах закону, виконавець не вжив всіх передбачених законом заходів по примусовому виконанню рішення суду, чим порушено права стягувача, а тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого документа стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Оскільки зазначеною нормою закону врегульовано порядок предявлення виконавчого документа для виконання, та даний обовязок покладається на стягувача, вимога щодо повернення виконавчого документа для подальшого виконання задоволенню не підлягає, оскільки виконавчий документ був повернутий стягувачу.

Беручи до уваги викладене вище, керуючись ст.ст. 383, 385, 386, 387 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Скаргу представника на рішення державного виконавця Олександрійського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, де заінтересована особа - ОСОБА_2, про повернення виконавчого документа стягувачу та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Олександрійського міськрайонного управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 від 17.05.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, у виконавчому провадженні ВП № 53384501.

В решті вимог за скаргою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А.Ю. Ремезок