У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2017 року м істо Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т.Легоцького про скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т.Легоцького в якому просить скасувати наказ Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т. Легоцького № 06 від 27.01.2017 року «Про внесення змін в організацію виробництва та праці Музею».

Підставами для скасування наказу позивач зазначає те, що даним наказом відповідач без погодження з Управлінням культури Закарпатської ОДА та власником Закарпатською обласною радою змінив структуру музею, встановив штати і вирішив кадрові питання, які призвели до грубого порушення трудових прав та інтересів позивача, в тому числі подальшого незаконного звільнення за скороченням штату.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди загальної юрисдикції розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Стаття 2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 КАС України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з статуту Комунальний заклад «Закарпатський обласний краєзнавчий музей імені Тиводара Легоцького» Закарпатської обласної ради є неприбутковим закладом культури комунальної форми власності і підпорядкований управлінню культури Закарпатської обласної державної адміністрації (орган управління).

Музей у своїй діяльності підпорядковується органу управління, як органу уповноваженому Закарпатською обласною радою (власником).

У п. 2, 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» зазначено, що за змістом частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Законодавство не містить визначення терміна "публічно-правовий спір". Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з'ясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне. Вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту позовної заяви вбачається що спір виник з приводу реалізації відповідачем наданих йому управлінських повноважень, а тому приходжу до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі, що не позбавляє позивача права на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т.Легоцького про скасування наказу відмовити.

Розяснити, що для вирішення спору позивач має право звернутись з позовом в порядку КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2