Справа № 541/619/17
Провадження №2/541/500/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 червня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:головуючого судді Куцин В.М.,

за участі секретаря Борисенко М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, третя особа Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_2,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом, після смерті 29 жовтня 2014 року її чоловіка ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0373, площею 1,15 га розташовану на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала останньому як спадкоємцю після смерті 28 квітня 2008 року власника земельної ділянки на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 072368 виданого 22 лютого 2006 року ОСОБА_4.

В ході судового розгляду представник позивача, що діє на підставі довіреності від 21.09.2016 року ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що 29 жовтня 2014 року чоловік позивачки ОСОБА_3 який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті матері ОСОБА_4, на спадкове майно до складу якого входило 2 земельні ділянки, в тому числі і земельна ділянка площею 1,15 га з кадастровим номером :00:004:0373 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В грудні 2008 року ОСОБА_3 розпочав виготовлення технічної документації зі землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку.

Технічна документація виготовлялась тривалий час.

29 жовтня 2014 року ОСОБА_3 помер і не встиг за життя зареєструвати право власності на частину спадкового майна - земельну ділянку площею 1,15 га. з кадастровим номером :00:004:0373.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку площею 1,15 газ,з кадастровим номером :00:004:0373, що знаходяться на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В установленому законом порядку, позивач, як спадкоємець за законом, у відповідності до вимог ст. 1270 Цивільного кодексу України звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та в подальшому зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 3,8000 га.

Під час звернення до нотаріуса по питанню переоформлення права власності на спірну земельну площею 1.15 га, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщин з підстав відсутності правовстановлюючого документа.

Оскільки правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку на ім'я покійного чоловіка відсутній, тому позивач змушена звернутися до суду з цим позовом.

Відповідач представник Великосорочинської сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності проти задоволення позову не заперечує (а.с.23).

Третя особа Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, самостійні вимоги на предмет спору відсутні(а.с.24).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності суд встановив.

ОСОБА_3 помер 29 жовтня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2008 року спадкоємцем майна ОСОБА_4, яка померла 28.04.2008 року є ОСОБА_3. До складу спадщини входить земельна ділянка кадастровий номер :00:004:0373, площею 1,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 072368 виданого 22 лютого 2006 року(а.с.9) .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 (а.с.39), тобто спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_2 № 636/01-16 від 03.04.2017 року та даних спадкової справи після смерті ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини подала позивач, син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовився від прийняття спадщини (а.с.24,25,34-45).

Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_2 відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно на імя спадкодавця ОСОБА_3 (а.с.15).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площа земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0373 становить 1,1500га.

Статтею 1218 ЦК України, встановлено - до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує.

Спадщина може бути визнана відумерлою та передана у комунальну власність в порядку визначеному ст. 1277 ЦК України і тому саме сільська рада за місцем відкриття спадщини є відповідачем по справі.

Згідно розяснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 вчинила дії по прийняттю спадщини, тобто подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, тому вона набула право власності спірної земельної ділянки в порядку спадкування, оскільки судом встановлено факт належності цієї земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_3

Великосорочинська сільська рада є належним відповідачем у справі, оскільки відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Крім того, згідно ст.335 ЦК України річ, яка не має власника, є безхазяйною і може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

В звязку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з розяснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства про розгляді справ у суді першої інстанції», де вказано, що витрати на оплату судового збору в повному обсязі покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.

Керуючись ст.ст.392, 1216, 1217, 1220, 1225, 1261, 1268, 1277 ЦК України, ст.ст. 10, 11 , 208, 209, 214, 215, 223-229 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку кадастровий номер :00:004:0373, площею 1,1500 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області після смерті 29 жовтня 2014 року ОСОБА_3, яка належала померлій 28 квітня 2008 року ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 072368 виданого 22 лютого 2006 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя: ОСОБА_7