Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1403/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.07.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого-судді Голованя А.М.,

суддів Гайсюка О.В., Карпенка О.Л.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 18.05.2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач умови кредитного договору не виконала, кредитні кошти не повернула, у звязку з чим допустила утворення заборгованості, яка станом на 30.04.2016 року становить 76654,78 грн.

Посилаючись на це, ОСОБА_2 просив стягнути цю суму з відповідача на свою користь.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне, не всебічне та необєктивне дослідження судом матеріалів справи, неналежну оцінку доказів, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача заперечила проти доводів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи позивачу у задоволенні його вимог, суд виходив лише з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Але судом не встановлені та не викладені в рішенні всі обставини справи, на основі яких можна зробити висновок про те, чи порушені права позивача і коли саме та в якій мірі та чи підлягають вони судовому захисту.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до договору від 18.05.2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у сумі 11000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначений договір було укладено із ЗАТ КБ «ПриватБанк», але ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником цього товариства.

Згідно умов кредитного договору сторони встановили як строк дії договору по 18.05.2010 року (кінцевий строк повернення кредиту), так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів у сумі 564,23 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.(а.с.7)

Відповідно до цього Договору, який складається із заяви та Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифами банку, ОСОБА_3 зобовязалася погашати кредит щомісячними платежами, включаючи проценти за користування кредитними коштами (а.с.8-12).

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконувала належним чином, а тому відповідно до розрахунку заборгованості за цим договором станом на 29 листопада 2016 року має заборгованість за кредитом 76654 грн. 78 коп., яка складається з наступного: 57222,17 грн. - заборгованість за кредитом; 44644,26 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3106,56 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 19055,37 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3626,42 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с. 3-6).

Відповідно до ст.257 ЦК загальна позовна давність встановлена у три роки.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач до суду звернувся лише 01.06.2016 року.

Позовна давність за вимогами про повернення коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього місяця дії картки (правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі №6-14 цс14).

Представник відповідач подала до суду заяву про застосування позовної давності (а.с.22).

Оскільки строк дії картки закінчився у травні 2010 року, а позивач звернувся до суду, коли позовна давність (3 роки) спливла, то вимоги про стягнення тіла кредиту та комісії задоволенню не підлягають.

Зі змістом ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Також, оскільки позивач має право на стягнення процентів, то відповідно до п. 5.1 Умов і Правил надання банківських послуг з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне погашення процентів у межах строку позовної давності.

Отже, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь Банку в межах позовної давності: за період з 15.04.2014 року по 29.11.2016 року проценти за користування кредитними коштами у сумі 15548,09 грн. з розрахунку (44644,26- 29096,17=15548,09 грн.) та за період з 22.04.2016 року по 29.11.2016 року пеню за несвоєчасне погашення процентів в сумі 5132,30 грн. з розрахунку ( 37804,63- 32672,33= 5132,30).

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 02 грудня 2016 року № 6-248цс15, що всупереч вимогам ст. 360-7 ЦПК України не було враховано судом першої інстанції при застосуванні відповідних норм матеріального права.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відтак, вимоги Банку про стягнення штрафу (фіксованої частини та процентної складової) задоволенню не підлягають.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Також, з ОСОБА_3 необхідно стягнути і витрати по оплаті позивачем судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 1760 грн. відповідно до ст.88 ЦПК України. За подачу позовної заяви судовий збір стягненню не підлягає, оскільки в матеріалах справи відсутнє відповідне платіжне доручення про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 15548,09 грн. та пені за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 5132,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору у сумі 1760 грн.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: