Справа № 645/4456/16-ц
Провадження № 2-о/645/13/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах Головного територіального управління юстиції в Харківській області, Головне управління Державної міграційної служби у Харківській області про встановлення факту народження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, якою просив про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту свого народження 21.05.1986 року у м. Харків, Україна.

В обґрунтування заяви зазначалося, що він народився 21.05.1986 року у м. Харкові, запис про його народження було зроблено у медичному свідоцтві про народження № 437 лікарем ОСОБА_2, що у його матері ОСОБА_3, яка мешкала за адресою: Харківській район, м. Мерефа, вул. Новопроїзжа, б. 3, у 4-му МКПБ народилася дитина хлопчик. Через недбале ставлення його матері, у нього відсутній актовий запис про народження. Звернення до органів РАГСу не надало позитивних результатів, та йому було відмолено щодо проведення державної реєстрації народження та видачі відповідного свідоцтва. Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання в подальшому паспорта громадянина України.

В дане судове засідання заявник не зявився, надав заяву про завершення розгляду справи у його відсутності, проте в минулих судових засіданнях заяву підтримав та просив про її задоволення.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином.

У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Вислухавши у минулих судових засіданнях заявника, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно дублікату Медичного свідоцтва про народження № 437, виданого 07.06.2005 року МКПБ, 21 травня 1986 року о 05 год. 05 хв. у ОСОБА_3 при одноплідних пологах народився хлопчик.

Згідно листа Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 24.01.2017 року за вих. № 320/15.10-04-06, встановлено, що актовий запис про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.

З відповіді Фрунзенського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено щодо проведення державної реєстрації народження та видачі свідоцтва про його народження через відсутність документу, що засвідчує його особу та розяснено право звернення до суду.

Згідно перевірки по Державному реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про народження № 189 від 02.02.1965 року, складений Комінтернівським районним у м. Харкові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.74, 82).

В матеріалах справи міститься повний витяг з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, який занесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян за № 0, відповідно до якого 21.10.2008 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 11.08.2005 року було засуджено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія вироку знаходиться в матеріалах справи).

Також Московським районним судом м. Харкова надано копію форми № 1, в якій міститься фотографія із зазначенням прізвища, імя по батькові, дати народження особи, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з пунктом 3.17 розділу ІІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що у разі неможливості реєстрації народження, смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану, рішення суду про встановлення факту народження, постановлене судом є підставою для державної реєстрації таких фактів.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою (п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні).

Стаття 52 Конституції України гарантує, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Згідно з п. 14 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матірю, а чоловік батьком дитини за заявою будь-кого з них.

Згідно зі ст. 144 СК України батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для реєстрації в органах РАЦС свого народження та отримання паспорту громадянина України.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п. 2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, письмові докази, додані до заяви, вислухавши пояснення заявника, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява законна, обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 197, 60, 209, 212 218, 256-259 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Харків, Україна.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -