Дата документу 29.06.2017
Справа № 320/3356/17
29 червня 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Редько О.В., при секретарі Мазуріной О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненими,
Позивач звернулася до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», в якому просить визнати припиненими договори іпотеки
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона та її дочка є спадкоємицями після смерті ОСОБА_3, який 25.06.2005 уклав з ПАТ «УкрСиббанк» договір іпотеки на забезпечення зобов'язань за кредитним договором, укладеними між Банком та ТОВ «Техноекспорт». У зв'язку з ліквідацією ТОВ «Техноекспорт» та повним виконанням зобов'язань, вважає, що іпотечний договір як похідний від кредитного повинен бути визнаний припиненим.
В судове засідання позивачка не з'явилася, але від її представника надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі і не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з'явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною.
В судове засідання третя особа ОСОБА_2 оне з'явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з урахуванням встановлених обставин по справі.
Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Як вбачається з вимог ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
25.06.2005 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки від 25.06.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомості (а.с. 28-31). Згідно цього договору іпотеки, в іпотеку передана нежитлова будівля, що складається з будівлі літ А-3 загальною площею 556,9 кв.м, котельні літ Б-1, огорожі №1, яка знаходиться за адресою: м. Мелітополь вул.. Ораторського Михайла (колишня Калініна), 311.
В подальшому між тим ж сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору іпотеки № 2005-116-К/К/З від 25.06.2006 року, реє. № 7008 від 07.09.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5
Іпотекодавець за додатковим договором № 1 до договору іпотеки № 2005-116-К/К/З від 25.06.2006 року, реє. № 7008 від 07.09.2006 року ОСОБА_3 помер 08 травня 2010 року, що підтверджується наявною в матеріалах цивільної справи копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 172289, що видане 12.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 897 (а.с 16).
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2014 визнано за позивачем право власності в порядку спадкування на ? частини нежитлової будівлі за адресою м. Мелітополь вул. Калініна, буд. 311, а за дочкою померлого ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування на ? частину цієї нерухомості (а.с. 17-19)

Частиною 1 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі, в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з ст. 609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Системний аналіз правових норм, що регулюють відносини застави та іпотеки, дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим.

Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи застави та іпотеки, як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як застава, так й іпотека припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється.

Про таку позицію вказав Верховний суд України у постанові від 11.09.2013 р. по справі № 6-52цс13, яка приймається судом до уваги при розгляді даної справи.

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Згідно ст.111 ЦК України, ч.12 ст.36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.08.2016 року банкрута ТОВ «Техноекспорт» ліквідовано (а.с. 32-33).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.10.2016 (а.с.) ухвалу господарського суду Запорізької області від 29.08.2016 скасовано і направлено справу до господарського суду Запорізької області на стадію ліквідації

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.03.2017 у справі № 908/1936/13 звіт ліквідатора, реєстр вимог кредиторів та ліквідаційний баланс банкрута було затверджено. Банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноекспорт», код ЄДР-30708090, смт. Мирне Мелітопольського району Запорізької області, ліквідувати, тому () (а.с. 34-35)

Інформація про припинення юридичної особи була внесена 15.09.2016 року, тому саме з цього моменту слід визнати іпотечний договір припиненим./а.с./. Відомостей про оновлення даних про припинення підприємства у матеріалах справи не має

Таким чином, враховуючи, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання договору іпотеки припиненим, а також вважає можливим в резолютивній частині рішення зазначити наслідки визнання договорів іпотеки припиненими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 575, 593, 598, 609 ЦК Украни, ст. 3,17, 23 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненими - задовольнити.

Визнати додатковий договір № 1 до договору іпотеки № 2005-116-К/К/З від 25.06.2006 року, реє. № 7008 від 07.09.2006 року, укладений між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 припиненим з моменту ліквідації Боржника - ТОВ «Техноекспорт», що перебувало у ЄДРПОУ за № 30708090, а саме - з 15.09.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: