Справа № 373/1042/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2017 року Переяслав - Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.

при секретарі Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Переяслав - Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Дем'янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 07 червня 2017 рокузвернувся до суду із позовом і просить визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на житловий будинок (загальною площею - 57,30 кв.м., житловою площею - 31,10 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначений будинок. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчені 29 жовтня 1997 року секретарем Дем'янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, відповідно до якого він заповів усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних долях. Позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. Інший спадкоємець за заповітом та законом - ОСОБА_4 - відмовилася від своєї частки у спадщині, подавши відповідну заяву нотаріусу. 31 січня 2017 року нотаріусом Переяслав-Хмельницької нотаріальної контори на ім'я позивача було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак 23 травня 2017 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Факт володіння померлим ОСОБА_3 вищезазначеним будинком підтверджує випискою з погосподарської книги Дем'янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 5 за 2016-2020 роки; копією технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 довідкою про вартість будинковолодіння № 1252 від 15 серпня 2016 року.

Право позивача на спадщину підтверджує копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3; копією заповіту, посвідченого 29 жовтня 1997 року секретарем Дем'янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області ( зареєстрований за № 25); копією свідоцтва про своє народження; копією свого паспорта; витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; матеріалами спадкової справи відносно померлого ОСОБА_3

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, Дем'янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в судове засідання не з"явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому роз`яснені та зрозумілі.

Відповідно до вимог п.2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не здійснив державної реєстрації права на майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ч.3 ст.3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004 речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що не здійснення спадкодавцем ОСОБА_3 державної реєстрації права власності на будинок не позбавляє його спадкоємця ОСОБА_1 права на нього, як частину спадкового майна, та оформлення такого права відповідно до вимог закону.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. В силу ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.2 ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.130 ЦПК України, для врегулювання спору до судового розгляду суд з"ясовує, зокрема, чи визнає позов відповідач. Ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. В силу ч.4 ст.174 цього Кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі п. 4 ст. 130 ЦПК України.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1218, 1225, 1235, 1236, 1261 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 130,174, 212 - 214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Дем'янецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, право власності на житловий будинок (загальною площею - 57,30 кв.м., житловою площею - 31,10 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я. І. Керекеза