АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-45 Головуючий у 1-й інстанції - Гончарук В.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за кредитним договором № 02-08-И/63 від 24 червня 2008 року станом на 7 липня 2015 року, яка складається з суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 33 041, 38 доларів США, що по курсу НБУ становить 702 654, 68 грн.; суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 811, 95 доларів США, що по курсу НБУ становить 17 266, 85 грн.; суми строкової заборгованості по відсоткам у розмірі 278, 35 доларів США, що по курсу НБУ становить 5919, 36 грн.; суми простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 1 153, 86 доларів США, що по курсу НБУ становить 24 537, 87 грн.; пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 45 287, 73 грн., а всього 795 666 грн. 49 коп. Судом вирішене питання розподілу судового збору між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду в частині задоволення позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості з поручителя, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості ОСОБА_3 як з поручителя (а.с. 125-128).

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_4 не оскаржується, а тому в апеляційному порядку у цій частині не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: відповідачів, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, представників позивача, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

24 червня 2008 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 02-08-И/63, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_4 кредит на загальну суму 41 000 доларів США, а остання зобов'язувалася повернути отриманий кредит до 24 червня 2028 року, зі сплатою 8% річних за користування кредитом.

Позивачем були виконані умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів ОСОБА_4

ОСОБА_4 були порушила зобов'язання, передбачені кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами.

Загальний розмір заборгованості станом на 7 липня 2015 року становить 795 666, 49 грн.

З метою забезпечення зобов'язань позичальника по кредитному договору між банком та відповідачем ОСОБА_3, 24 червня 2008 року був укладений договір поруки № 02-08-П/63.

20 травня 2015 року відповідачу ОСОБА_4 позивачем було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості, однак дана вимога виконана не була.

Виходячи з того, що ОСОБА_4 не виконала зобов'язань за Кредитним договором № 02-08-И/63 від 24 червня 2008 року, порушила умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимогу у повному обсязі та покладення на поручителя відповідальності солідарно із боржником повернути кредитну заборгованість у розмірі 795 666 грн. 49 коп.

Справа розглянута районним судом у відсутність поручителя, який не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи (а.с.56, 76, 86-а, 96, 101-102).

Судом першої інстанції при вирішенні даної справи не було надано належної оцінки доказу наявності зобов'язань ОСОБА_3 перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" - копії Договору поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року, а також не перевірено обставин, за яких додана на підтвердження вимог позивача копія Договору поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року засвідчувалась працівником банку та не підписана самим ОСОБА_3

Разом з тим, позовна заява ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" не містить посилань на ту обставину, що у зв'язку з халатністю працівників банку Договір поруки поручителем ОСОБА_3 не підписаний. В матеріалах, доданих позивачем до позовної заяви, відсутня Додаткова угода №1 від 23 лютого 2009 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 містила клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої відповідач просив поставити питання: ким виконано підпис, що міститься на Договорі поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року.

В обґрунтування даного клопотання ОСОБА_3 зазначив, що Договір поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року, копія якого додана до позовної заяви та наявна в матеріалах справи (а.с.14-16), підписано не ним, а невстановленою особою.

В ході апеляційного розгляду справи у судовому засіданні 12 жовтня 2016 року під час вирішення вищезазначеного клопотання встановлено та не заперечувалось представником ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", що наявний у позивача оригінал Договору поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року у зв'язку з халатністю працівників банку не підписаний поручителем ОСОБА_3, а наявна в матеріалах справи копія Договору поруки засвідчена працівником банку.

Під час апеляційного розгляду також встановлено, що 23 лютого 2009 року між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", ОСОБА_4 та ОСОБА_3 була підписана Додаткова угода №1 від 23 лютого 2009 року до Договору поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року, яка є невід'ємною частиною Договору поруки.

Оригінал Додаткової угоди №1 від 23 лютого 2009 року до Договору поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року було досліджено у якості нового доказу за правилами ч.2 ст. 303 ЦПК України (а.с.161), засвідчену копію приєднано до матеріалів справи (а.с.148).

Із посиланням на існування цієї додаткової угоди сторона позивача зазначила, що підписуючи додаткову угоду №1 від 23 лютого 2009 року ОСОБА_3 підтвердив наявність у нього зобов'язань за Договором поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року.

В ході апеляційного розгляду справи представником ОСОБА_3,, ОСОБА_5, заявлено клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи підпису, що міститься в графі "поручитель" Додаткової угоди №1 від 23 лютого 2009 року до Договору поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року, оскільки ОСОБА_3 стверджує, що зазначену Додаткову угоду не підписував.

За таких обставин, ураховуючи положення ч.2 ст.303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважав за можливе забезпечити та дослідити новий доказ - висновок експерта та призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставив питання: чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який міститься в оригіналі Додаткової угоди №1 від 23 лютого 2009 року до Договору поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року в графі "Поручитель", самим ОСОБА_3 чи іншою особою?

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 8580/8581/17-32 від 24.05.2017 (а.с.211-218) підпис від імені ОСОБА_3, який міститься у розділі "4.Реквізити та підписи сторін" у графі "ПОРУЧИТЕЛЬ ОСОБА_3" у рядку "ОСОБА_3" у Додатковій угоді №1 від 23 лютого 2009 року до Договору поруки №02-08-П/63 від 24.06.2008, виконано не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3 (а.с.214 звор.).

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 не підписував Договору поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року, а підпис від його імені в графі "поручитель" на Додатковій угоді №1 від 23 лютого 2009 року до Договору поруки №02-08-П/63 від 24 червня 2008 року, яка є невід'ємною частиною Договору поруки, виконаний іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до висновку, що правові підстави для покладення на останнього поряд із ОСОБА_4 обов'язків боржника за Кредитним договором № 02-08-И/63 від 24 червня 2008 року відсутні.

Ураховуючи викладене у контексті положень ст. 309 ЦПК України, рішення в оскаржуваній його частині - вирішення позовних вимог ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

При ухваленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, пред'явлених ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_3, на користь останнього з позивача підлягають стягненню понесені ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4 019 грн. (а.с.123).

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" () на користь ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1) 4 019 (чотири тисячі дев'ятнадцять) гривень на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома