Справа № 185/4859/17
Провадження № 2/185/2959/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,

за участю секретаря Мерцалової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 12 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 241 розірвати.

В обґрунтування позову вона зазначила, що 12 липня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від зазначеного шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен.

Позивачка у судове засідання не зявилася, проте у позові зазначила, що просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, проте належним чином (телефонограмою) був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Матеріалами справи підтверджено, що сторони 12 липня 2014 року уклали шлюб (арк.с.3). Від шлюбу у них дітей немає.

Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з березня 2015 року та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у сумі 640 грн., сплачений останньою при подачі позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 112, 113 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку згідно актового запису № 241.

Після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О. Головін