АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4465/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Сокуренко Наталії Вікторівни, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову позивач зазначав, що між відповідачкою та Банком 12.03.2010 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 8 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідачка не повернула своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 13.09.2016 року загальна сума заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем складає 21 807 грн. 25 коп., з яких 7955.20 грн. - заборгованість за кредитом, 2390.68 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 8796.74 грн. - заборгованість по пені за прострочене зобов»язання, 1150.00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500.00 грн. - штраф - фіксована частина та 1014.63 грн. - штраф - процентна складова.

Посилаючись на те, що відповідачка не виконуючи належним чином зобов»язання за договором порушила його умови, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Сокуренко Н.В., яка діє в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Відповідачка проти апеляційної скарги заперечила вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Банком пропущений строк позовної давності.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «ПриватБанк» 12 березня 2010 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, згода на укладення якого підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ,,Приватбанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі.

Згідно з пп. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов»язань за договором на вимогу Банку клієнт повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплатити винагороду банку.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»зань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не сплачує.

У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник ОСОБА_2 станом на 13 вересня 2016 року року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 21807 грн. 25 коп.

Разом з тим, колегія суддів не погоджуєтся з висновком суду про те, що Банком, при зверненні до суду з даним позовом пропущений строк позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачкою ОСОБА_2 було подано заяву про застосування позовної давності (а.с.72).

Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. у справі № 6-14цс14 і яка в силу ст. 360-7 ЦПК України ж обов'язковою для всіх судів, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливу останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Умовами та правилами надання банківських послуг визначено, що Банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначений в заяві та пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг.

За умовами кредитного договору, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

З довідки, наданої позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідачці ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 12.03.2010 року були надані наступні картки: НОМЕР_1, дата відкриття 12 березня 2010 року з терміном дії до березня 2014 року року, НОМЕР_2, дата відкриття 30 січня 2012 року з терміном дії до листопада 2015 року. Дана картка була оглянута в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до суду в жовтні 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

Відповідачкою, у відповідності до вимог ст. 10,60 ЦПК України, не надано доказів того, що кредитна картка НОМЕР_2 (дата відкриття 30 січня 2012 року з терміном дії до листопада 2015 року) не отримувалась відповідачкою, що остання не користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, не здійснювала платежів та інших операцій за платіжною карткою, які вказані у виписці по рахунку відповідача.

Разом з тим, як вбачається з наданих представником позивача документів, відповідачка ОСОБА_2, отримавши кредитну карту НОМЕР_2, здійснювала зняття коштів з вказаної картки у відділенні Банку, тобто користувалась наданими кредитними коштами.

Враховуючи викладене висновок суду про пропуск позивачем строку позовної давності є невірним в зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

У відповідності з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За правилом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідачки перед банком станом на 13 вересня 2016 року становить 21807 грн. 25 коп. та складається з: 7955 грн. 20 коп. основної суми заборгованості, 2390 грн. 68 коп. відсотків за користування кредитом, 8796 грн. 74 коп. пені за прострочене зобов'язання, 1150 грн. пені за несвоєчасність сплату боргу на суму 100 грн., 500 грн. штрафу (фінансова складова), 1014 грн. 63 коп. штраф (процентна складова).

Даний розрахунок узгоджується із випискою по особовому рахунку відповідачки й сумнівів у колегії суддів не викликає, оскільки відповідачкою не спростований.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суми заборгованості за кредитом в розмірі 21 807 грн.25 коп.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача належить відшкодувати з відповідачки судовий збір в сумі 1378 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Сокуренко Наталії Вікторівни, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року - скасувати та постановити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість в сумі 21 807 грн. 25 коп. за кредитним договором б/н від 12 березня 2010 року та судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішення набирає законної сили, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: