Єдиний унікальний номер 233/51/17 Номер провадження 22-ц/775/1130/2017
Головуючий у 1 інстанції Бєлостоцька О.В. Категорія 27 Доповідач Санікова О.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Будулуци М.С., Канурної О.Д.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про відшкодування збитків, неустойки, моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2017 року,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2017 року (згідно ухвали суду від 06 червня 2017 року про виправлення описки в даті ухвалення рішення) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Костянтинівського відділення про відшкодування заподіяних збитків, неустойки та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; визнати наявність невідповідності умов договору депозиту як дійсність, як порушення договору.

В обгрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення норм матеріального та процесуального права; на думку апелянта суд першої інстанції проявив упередженість, піддався психологічному тиску відповідача, розглянув не по суті позов, не взяв до уваги умови договору, «повівся» на розгляд механізму оподаткування, наданий відповідачем; суд не врахував, що ПАТ «Укрсоцбанк» суттєво порушив умови договору депозиту: одержані відсотки не відповідають договірним; в позові не йдеться про правову сторону оподаткування, бо це не є ані предметом договору, ані предметом позову; апелянт вважає, що посилання відповідача і суду на дії податкового органу означає присутність в договорі третьої сторони як юридичної особи, але договір депозиту є згодою двох сторін і на цьому наполягає «Укрсоцбанк»; на думку апелянта, невідображення в договорі депозиту інформації про оподаткування є підставою для відповідальності відповідача в приховуванні інформації відповідно до ст. 49 Закону України «Про інформацію».

У судовому засіданні апеляційного суду позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання апеляційного суду не з'явився, надавши письмові заперечення на апеляційну скаргу; з супровідного листа до письмових заперечень вбачається, що представнику ПАТ «Укрсоцбанк» відомо про розгляд справи 06 липня 2017 року.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 червня 2016 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу НОМЕР_1, відповідно до якого банком було відкрито депозит на суму 175000 гривень на строк з 29 червня 2016 року до 06 липня 2017 року із процентною ставкою при залишку коштів на депозитному рахунку до 50000 гривень - 20,25 процентів річних, при залишку коштів на депозитному рахунку від 50000 гривень до 300000гривень - 20,50 процентів річних, при залишку коштів на депозитному рахунку більше 300000 гривень - 20,75 процентів річних із сплатою нарахованих процентів шляхом зарахування на рахунок позивача щомісячно.

Відповідно до довідки Костянтинівського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» від 12 жовтня 2016 року № 09.701-86/96-18502, виданої ОСОБА_1:

- по вкладному (депозитному) рахунку Класичний у гривнях № НОМЕР_2, відкритому 28 квітня 2014 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 9790 гривень 38 копійок та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 631 гривня 38 копійок;

- по вкладному (депозитному) рахунку Класичний у доларах США № НОМЕР_3, відкритому 09 липня 2014 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 223,86 доларів США та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 566 гривень 75 копійок;

- по вкладному (депозитному) рахунку Класичний у доларах США № НОМЕР_4, відкритому 09 січня 2015 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 103,94 долари США та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 631 гривня 56 копійок та військовий збір у розмірі 37 гривень 78 копійок;

- по вкладному (депозитному) рахунку Класичний у доларах США НОМЕР_5, відкритому 09 квітня 2015 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 99,79 доларів США та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 559 гривень 67 копійок та військовий збір у розмірі 40 гривень 82 копійок;

- по вкладному (депозитному) рахунку Капітал у гривнях № НОМЕР_6, відкритому 29 вересня 2014 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 22940 гривень 24 копійки та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 5383 гривні 91 копійка та військовий збір у розмірі 290 гривень 94 копійки;

- по вкладному (депозитному) рахунку Класичний у доларах США НОМЕР_7, відкритому 09 липня 2015 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 74,07 доларів США та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 401 гривня 30 копійок та військовий збір у розмірі 30 гривень 86 копійок;

- по вкладному (депозитному) рахунку Класичний строковий у гривнях № НОМЕР_8, відкритому 29 вересня 2015 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 6605 гривень 08 копійок та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1682 гривні 88 копійок та військовий збір у розмірі 126 гривень 22 копійки;

- по вкладному (депозитному) рахунку у гривнях № НОМЕР_9, відкритому 20 жовтня 2015 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 3285 гривень 42 копійки та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 774 гривні 60 копійок та військовий збір у розмірі 61 гривня 83 копійки;

- по вкладному (депозитному) рахунку у гривнях № НОМЕР_10, відкритому 29 грудня 2015 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 14727 гривень 48 копійок та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 3298 гривні 03 копійки та військовий збір у розмірі 274 гривні 49 копійок;

- по вкладному (депозитному) рахунку «Яскравий» у гривнях № НОМЕР_11, відкритому 20 квітня 2016 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 2078 гривень 49 копійок та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 464 гривні 75 копійок та військовий збір у розмірі 38 гривень 73 копійки;

- по вкладному (депозитному) рахунку Капітал строковий у гривнях НОМЕР_1, відкритому 29 червня 2016 року станом на 12 жовтня 2016 року позивачу було сплачено відсотки за депозитом в розмірі 8972 гривні 13 копійок та утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 2006 гривень 19 копійок та військовий збір у розмірі 167 гривень 18 копійок.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_12.

Судом також встановлено, що відповідно до Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 1588-VII від 04 липня 2014 року) з 02 серпня 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» під час нарахування ОСОБА_1 процентів по договорам банківського вкладу, зазначеним у довідці від 12 жовтня 2016 року № 09.701-86/96-18502, було утримано та перераховано до бюджету податок на доходи з фізичних осіб у розмірі 18 відсотків від бази оподаткування.

А відповідно до п.16-1 Підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону № 71-VIII від 28 грудня 2014 року, який набрав законної сили з 01 січня 2015 року) ПАТ «Укрсоцбанк» під час нарахування процентів по договорам банківського вкладу було також утримано та перераховано до бюджету військовий збір.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх безпідставності, оскільки дійшов висновку про те, що відповідач по справі правомірно, на підставі положень Податкового кодексу України здійснював утримання податку на доходи фізичних осіб та військовий збір з нарахованих ОСОБА_1 процентів на банківські вклади, що не є підставою вважати невиконанням ПАТ «Укрсоцбанк» належним чином умов договорів банківського вкладу. Суд дійшов також висновку про те, що оскільки відповідач не припускався порушень умов укладених договорів банківського вкладу в частині сплати ОСОБА_1 відсотків, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (штрафу), яку позивач визначає, до того ж, на власний розсуд без наведення будь-якого обґрунтування обчислення її розміру. Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають з огляду на відсутність в даному випадку підстав, з якими закон пов'язує право на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п.23 ч.1ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Проте, Податковим кодексом України не передбачено пільг інвалідам війни та прирівняним до них особам з оподаткування процентів на депозит, тому посилання позивача ОСОБА_1 на те, що у ПАТ «Укрсоцбанк» відсутні підстави для утримання з нього податків з огляду на його статус інваліда війни, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Посилання позивача ОСОБА_1 на ч.2 ст.230, ч.2ст.231 ЦК України є неспроможними, оскільки ці положення ЦК України не регулюють правовідносини, які виникли між сторонами по справі.

Такі висновки суду є правильними.

Як вбачається з позовної заяви позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», в якому, з урахуванням уточнень, посилався на те, що він є вкладником ПАТ «Укрсоцбанк», який з травня 2014 року не виконує належним чином умови договору та не доплачує проценти на депозити. Відповідно до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» від 12 жовтня 2016 року № 09.701-86/96 з нарахованих на його депозити відсотків незаконно утримано податки в розмірі станом на 29 вересня 2016 року - 17470 гривень, а станом на 23 січня 2017 року в розмірі 20590 гривень, чим йому завдано реальних збитків. Крім того, на цю суму мали бути нараховані відсотки в розмірі 8010 гривень. Отже, в цілому прямі збитки становлять суму у розмірі 28600 гривень. Внаслідок неотримання цієї суми на підставі ст.ст.549-552 ЦК на його користь відповідачем має бути сплачена неустойка (штраф), яку він оцінює в 20000 гривень. Неправомірні дії банку вивели його, інваліда 2 групи, із психічної рівноваги, завдали шкоди його здоров'ю.

Просив визнати порушенням з боку ПАТ «Укрсоцбанк» умов укладених договорів і, як наслідок, порушення його прав; зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» відшкодувати заподіяні йому збитки в розмірі 28600 гривень, неустойку в розмірі 20000 гривень та моральну шкоду у розмірі 20000 гривень шляхом зарахування на рахунок депозиту.

04 травня 2017 року позивач фактично збільшив заявлені позовні вимоги та на підставі ч.2ст.230, ч.2ст.231 ЦК просив зобов'язати відповідача відшкодувати збитки в подвійному розмірі в сумі 69700 гривень та у розмірі 104550 гривень; неустойку в розмірі 34850 гривень та моральну шкоду у розмірі 80000 гривень.

За змістом ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.5 ст. 1061 цього Кодексу проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Статті 1066, 1068 ЦК України містять загальні положення про договір банківського рахунку та, відповідно, зобов'язання банку та його клієнтів за таким договором.

При цьому згідно приписів частини 2 статті 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом, який згідно статті 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги положення Закону України від 04 липня 2014 року (набрав чинності з 02 серпня 2014 року), яким внесені зміни до Податкового Кодексу України в частині оподаткування процентів по договорам банківського вкладу та Закон України від 28 грудня 2014 року (набрав чинності з 01 січня 2015 року), яким тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено військовий збір, дія яких випала на спірний період надання банком послуг на обслуговування рахунків ОСОБА_1 згідно умов договорів банківських вкладів.

Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, які застосовуються до правовідносин, пов'язаних з виконанням банком своїх зобов'язань перед кредиторами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що зазначені Закони є спеціальними нормами по відношенню до інших законодавчих норм.

Оскільки відповідно до статті 204 ЦК України, яка передбачає презумпцію правомірності правочину, тобто його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним, договори банківських вкладів (депозити), за якими позивачу нараховувались проценти, є дійсними, виконання вказаних договорів у період дії Законів України щодо оподаткування процентів по договорам банківського вкладу і утримання військового збору здійснювалось відповідачем з урахуванням обмежень, встановлених цими Законами.

Статтею 4 Податкового Кодексу України визначені основні засади податкового законодавства України.

Так, підпунктом 4.1.1. пункту 4.1 ст. 4 Податкового Кодексу України визначено, як одна із основних засад - загальність оподаткування, що означає, що кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги про порушення умов договору є безпідставними, оскільки в даних правовідносинах пріоритетним є Закони України, якими внесені зміни до Податкового Кодексу України, відповідно до яких встановлена обов'язковість нарахування і утримання податку на проценти по банківським вкладам та військового збору.

Є також безпідставними і інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, оскільки ні законами України, ні Цивільним кодексом України, ні договорами, укладеними між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1, не передбачено внесення змін до договорів в разі прийняття спеціальних законів, а також інформування про загальновідомі обставини, як то прийняття обов'язкових для виконання законів щодо оподаткування.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХ В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді: