УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначала, що 9/100 частин будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 03 липня 1996 року НОМЕР_1 належить ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті спадкоємці відсутні.

27 січня 2015 року позивач звернулась до Запорізького міського голови із заявою про звернення в порядку ст. 1277 ЦК України з позовом про визнання спадщини відумерлою, на яку отримала відмову.

На підставі викладеного, позивач просила суд зобов'язати територіальну громаду м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою на 9/100 частин будинку АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

Ухвалою суду від 08 серпня 2016 року до участі у справі залучено ОСОБА_3 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 квітня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що 06 січня 1993 року померла ОСОБА_4.

03 липня 1996 року на ім'я померлої ОСОБА_4 Запорізьким міськжитлоуправлінням виконкому Запорізької міської ради видано свідоцтво №465 про право особистої власності на домоволодіння, а саме: на 9/100 частин будинку АДРЕСА_1.

Вказані 9/100 частин будинку АДРЕСА_1 неодноразово були предметом судових розглядів, у т.ч. за позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Зокрема, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2015 року у цивільній справі (ЄУН 331/2881/15-ц) задоволено позов ОСОБА_3 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про скасування свідоцтва про право власності НОМЕР_1 та визнання права власності на 9/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2015 року скасовано в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на спірну частину будинку скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено; в іншій частині рішення суду залишене без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2016 року встановлено незаконність видачі Запорізьким міськжитлоуправлінням виконкому Запорізької міської ради на ім'я померлої ОСОБА_4 свідоцтва від 03 липня 1996 року НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, а саме: на 9/100 частин будинку АДРЕСА_1 та з цих підстав залишено в силі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2015 року в частині скасування даного свідоцтва.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки на даний час свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на спірну частину будинку скасовано, тому вказана частина будинку не може розглядатися у спірних правовідносинах як спадкове майно, що залишилося після її смерті, а відтак, і не може бути предметом заяви до суду про визнання спадщини відумерлою в порядку статті 1277 ЦК України.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова