Дата документу 12.07.2017
ЄУ № 420/856/17
Провадження №2/420/385/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Сіренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області 15 червня 2002 року, актовий запис №8. Неповнолітню доньку ОСОБА_3 залишити проживати з позивачем.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона 15.06.2002 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, від спільно шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого в сімї відбувались сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю не має. Подружні відносини припинились з серпня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спір про майно відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам дитини. На примирення позивач не згодна. У зв'язку з цим звертається до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, час на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Ушакова».

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Матеріалами справи встановлено, що починаючи з 15 червня 2002 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕД № 103753, виданим 15.06.2002 Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 8.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділ реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції міста Луганська, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Разом з тим, вимога про місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, є передчасною, так як спір з цього приводу на теперішній час відсутній.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

На теперішній час дитина проживає разом з матір'ю, відповідачем з цього приводу заперечень не надано, тому підстав стверджувати, що останній не згоден з фактичним місцем проживання дитини разом з матір'ю відсутні.

Крім того, у відповідності до положень п.2 ч.1, ч. 2 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, спір про місце проживання дитини вирішується з урахуванням багатьох обставин та наданих на їх підтвердження доказів, яких матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині задоволення вимоги про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 292 ЦПК України, ст.ст. 24,56, 105,110, 112,-113, 115, 161, 162 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (до шлюбу Ковальова) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 червня 2002 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 8.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Ушакова».

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис. ОСОБА_5