Ухвала

іменем україни

29 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення суми.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що між ним та товариством з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі - ТзДВ «Глобус») укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0789184 строком з 2 березня 2013 року по 1 березня 2014 року, згідно з яким забезпеченим транспортним засобом є належний йому на праві власності автомобіль «ВАЗ 2114» номерний знак НОМЕР_1.

2 серпня 2013 року ОСОБА_1 повідомив МТСБУ про страховий випадок - дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 9 липня 2013 року внаслідок зіткнення автомобіля «ВАЗ 2114» номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля «ЗАЗ» номерний знак НОМЕР_2, про що складено два протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 126 КУпАП.

Того ж дня позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із пошкодженням автомобіля «ВАЗ 2114» номернийзнак НОМЕР_1.

Оскільки МТСБУ не виконало покладені на нього обов'язки з виплати страхового відшкодування, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на банківський рахунок компенсацію у сумі 578 496 грн10 коп, яка складається із страхової виплати у сумі 2 237 грн29 коп та пені у сумі 576 258 грн80 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнено з МТСБУ на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 1 864 грн41 коп.

У іншій частині заявлених вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року визнано неподаною і повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу і справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_1 апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року, суддя апеляційного суду правильно виходив із того, що заявник у встановлений строк не усунув зазначені в ухвалі суду від 8 квітня 2016 року недоліки, а саме не надав доказів оплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду. При цьому суддею апеляційного суду обґрунтовано роз'яснено заявнику відсутність підстав, визначених законодавством, для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судді апеляційного суду постановлена з додержанням вимог закону, а доводи касаційної скарги правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко

Судді: Т.Л.Ізмайлова

В.О.Кузнєцов