Справа № 0538/6475/2012
Провадження № 2-п/265/18/17
У Х В А Л А

11 липня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря судового засідання Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя Донецької області ухвалене заочне рішення, яким було задоволено позовні вимоги ПАТ «ПУМБ», а саме було стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в сумі 612 521,81 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 4 895 886,80 грн. та пеню в сумі 185 521,59 грн., а також з відповідачів стягнуто судовий збір в розмірі 3219 грн. по 1073 грн. з кожного.

29.06.2017 року до суду надійшла заява, в якій представник відповідача ОСОБА_2 за договором ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення з тих підстав, що відповідачка не приймала участі в розгляді справи, про винесення заочного рішення їй стало відомо у 2017р. Вказувала на те, що ОСОБА_2 під час розгляду справи була вимушена виїхати до м.Київа, тому не зявилась у судове засідання 22.01.2013р., про дати наступних судових засідань не повідомлялась жодного разу, а також зазначала, що судом при винесенні рішення не було враховано усіх обставин, зокрема факт припинення дії договору поруки.

В судове засідання сторони, будучи повідомленими про час та місце розгляду заяви, не зявилися. Від представника заявниці надійшла письмова заява з проханням розглядати заяву без її участі.

Дослідивши викладені в заяві обставини та перевіривши матеріали цивільної справи, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду справи про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку або залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч.1 ст.232 ЦПК України випливає, що заочне рішення підлягає скасуванню лише за наявності двох підстав одночасно, а саме:

- якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, та

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином зі змісту ст. 232 ЦПК випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зазначене розуміння ч.1 ст.232 ЦПК України узгоджується з позицією Верховного Суду України висловлене ним в узагальненні «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» від 01.05.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка неодноразово викликалася до суду за адресою її реєстрації: м.Маріуполь, пр.Будівельників,62-42, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Копія судового рішення також була направлена відповідачу рекомендованим листом із повідомленням за вказаною адресою. Однак адресат жодного разу до поштового відділення для отримання кореспонденції не прибув, конверти були повернуті суду за закінченням строків зберігання.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2012 року ОСОБА_2 зверталася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового розгляду, що свідчить про те, що останній було достеменно відомо про розгляд у суді даної цивільної справи.

Отже, як свідчать матеріали справи, відповідачка ОСОБА_2, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи по суті і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, тим самим не оспорювала підстави позову.

Крім того суд зауважує, що до суду з заявою про скасування судового рішення, заявниця звернулася більше ніж через чотири роки після його ухвалення, незважаючи на її обізнаність про розгляд справи в суді.

Таким чином, суд проходить до висновку, що відсутність сукупності умов, передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України, є підставою для відмови у задоволенні заяви про скасування заочного рішення, що не позбавляє відповідача оскаржити рішення в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Розяснити, що заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України до Апеляційного суду Донецької області.

Ухвала набирає чинності з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.М.Міхєєва