Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 2о-21/2011
Провадження № 22ц/782/433/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року липня «5» дня Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Яресько А.В.

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення

Старобільського районного суду Луганської області від 11 березня 2011 року

за заявою

Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання спадщини відумерлою

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року Шульгинська сільська рада Старобільського району Луганської області звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування своєї заяви посилалась на те, що на території Шульгинської сільської ради проживали: ОСОБА_4 яка померла 12.09.1996 року, ОСОБА_5 яка померла 27.01.2002 року, ОСОБА_6 яка померла 21.03.1999 року, ОСОБА_7, який помер 01.06.2003 року, ОСОБА_8, яка померла 15.02.1999 року.

Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді права на земельні частки (паї) площею 6,45 в умовних кадастрових гектарах кожен, що знаходяться в спільній частковій власності власників земельних паїв по КСП ім. Леніна Старобільського району, розташованих за межами населеного пункту. Вказані земельні ділянки (паї) знаходяться у резерві земель, що знаходяться за межами населеного пункту, та знаходяться у віданні Старобільської РДА. Зазначені особи до їх смерті постійно проживали на території Шульгинської сільської ради, спадкоємців після їх смерті немає. У звязку з чим просили суд визнати відумерлою спадщину та передати її у власність територіальній громаді Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області земельну ділянку (пай) площею 6,45 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в спільній частковій власності власників земельних паїв по КСП ім. Леніна Старобільського району, розташованих за межами населеного пункту, належну ОСОБА_4 померлій 12.09.1996 року; земельну ділянку (пай) площею 6,45 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в спільній частковій власності власників земельних паїв по КСП ім. Леніна Старобільського району, розташованих за межами населеного пункту, належну ОСОБА_5 померлій 27.01.2002 року; земельну ділянку (пай) площею 6,45 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в спільній частковій власності власників земельних паїв по КСП ім. Леніна Старобільського району, розташованих за межами населеного пункту, належну ОСОБА_6 померлій 21.03.1999 року; земельну ділянку (пай) площею 6,45 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в спільній частковій власності власників земельних паїв по КСП ім. Леніна Старобільського району, розташованих за межами населеного пункту, належну ОСОБА_7, померлому 01.06.2003 року; земельну ділянку (пай) площею 6,45 в умовних кадастрових гектарах, що знаходяться в спільній частковій власності власників земельних паїв по КСП ім. Леніна Старобільського району, розташованих за межами населеного пункту, належну ОСОБА_8, померлій 15.02.1999 року.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 11 березня 2011 року вирішено заяву Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання спадщини відумерлою задовольнити частково.

Визнати відумерлою спадщину земельні ділянки: ріллю зрошувану ділянка №591 площею 0,2900 га, ріллю богарну ділянка №408 площею 4,6847га., належні ОСОБА_6 померлій 21.03.1999 року.

Визнати відумерлою спадщину земельні ділянки: ріллю зрошувану ділянка №827 площею 0,5032га, ріллю богарну ділянка №182 площею 3,9266га, належні на підставі Державного акту №IV-ЛГ №023216 р/№398 від 25.05.2002 року ОСОБА_7, померлому 01.06.2003 року.

Визнати відумерлою спадщину земельні ділянки: ріллю зрошувану ділянка №567 площею 0,3327га, ріллю богарну ділянка №316 площею 4,2395га, належні ОСОБА_8, померлій 15.02.1999 року.

Передати у власність територіальній громаді Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області земельні ділянки: ріллю зрошувану ділянка №591 площею 0,2900 га, ріллю богарну ділянка №408 площею 4,6847га., ріллю зрошувану ділянка №827 площею 0,5032га, ріллю богарну ділянка №182 площею 3,9266га, ріллю зрошувану ділянка №567 площею 0,3327га, ріллю богарну ділянка №316 площею 4,2395га.

У задоволенні заяви Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 яка померла 12.09.1996 року відмовити.

У задоволенні заяви Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 яка померла 27.01.2002 року, у вигляді права на земельну частку (пай) відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах недієздатного ОСОБА_9 та ОСОБА_3 просять рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11 березня 2011 року змінити, скасувати частково та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання відумерлої спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_7

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначили, що у ОСОБА_7 є два сина ОСОБА_9 та ОСОБА_3, які на момент відкриття спадщини із заявами про її прийняття не звертались. Діти жили окремо від спадкодавця в іншому селі. На час ухвалення рішення суду не було відомо про наявність спадкоємців.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду лише в частині заяви Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання спадщини, належної ОСОБА_7, померлому 01.06.2003 року, відумерлою.

Представник заявника в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності із положеннями ст. 74 ЦПК України, просив в заяві розглянути справу за відсутністю представника Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області.

Представник ОСОБА_10 доводи апеляційної скарги підтримала, просила скаргу задовольнити.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу. В межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 помер 01.06.2003 року, більше одного року тому, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок: рілля зрошувана ділянка № 827 площею 0,5032 га, рілля богарна ділянка № 182 площею 3,9266 га (державний акт №IV-ЛГ №023216 р/№398 від 25.05.2002 року), спадкоємці за заповітом та спадкоємці 1-5 черги спадкування за законом відсутні, а оскільки відповідно до ч. 1 ст.1277 у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, суд визнає спадщину відумерлою, заява Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 є законною і обґрунтованою.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі та матеріали справи у їх сукупності апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі судове рішення зазначеним вимогам закону в повному обсязі не відповідає.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Статтями 1258-1266 ЦК України визначена черговість спадкування за законом.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте, нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно довідок Шульгинської сільської ради ОСОБА_7 був зареєстрований, проживав у с. Шульгинка і вибув у звязку зі смертю.

Згідно відповіді Старобільської ДНК від 09.03.2011р. у справах Старобільської державної нотаріальної контори спадкової справи щодо майна померлого 01.06.2003 року ОСОБА_7 не заведено, спадкоємці до Старобільської державної нотаріальної контори не зверталися.

Відповідно до актового запису про смерть № 28 ОСОБА_7 помер 01.06.2003 року у с. Шульгинка Старобільського району Луганської області.

Згідно матеріалів технічної документації, ОСОБА_7 виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №008849 р/№925 від 25.11.1996 року.

Згідно матеріалів документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю власникам сертифікатів, затверджених розпорядженням голови Старобільської РДА від 04.04.2003 року №151, ОСОБА_7 виділено в натурі земельні ділянки: рілля зрошувана ділянка № 827 площею 0,5032га, рілля богарна ділянка № 182 площею 3,9266га, державний акт №IV-ЛГ №023216 р/№398 від 25.05.2002 року.

Відповідно до записів у свідоцтвах про народження: І-ЕД № 210500 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та І-ЕД № 210584 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, є синами ОСОБА_7

Викладене свідчить про те, що визнаючи спадщину після смерті ОСОБА_7 відумерлою, суд першої інстанції обмежився даними реєстру про відсутність спадкової справи, не перевірив наявність у спадкодавця спадкоємців і не вирішив питання про їх залучення до участі в справі.

За встановлених обставин підстави для визнання спадщини відумерлою відсутні.

Виходячи із зазначених норм матеріального і процесуального права та встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визнання спадщини в вигляді земельних ділянок, що належали померлому 01.06.2003 року ОСОБА_7, відумерлою та передачі ділянок у власність територіальній громаді Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви в цій частині.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, - підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11 березня 2011 року - змінити, скасувати у частині визнання відумерлою спадщини, передачі у власність Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області земельні ділянки: ріллю зрошувану ділянка № 827 площею 0,5032 га, ріллю богарну ділянка № 182 площею 3,9266 га, належні на підставі Державного акту № IV-ЛГ № 023216 р/№ 398 від 25.05.2002 року ОСОБА_7, померлому 01 червня 2003 року та в цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволені заяви Шульгинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, померлого 01 червня 2003 року відмовити за необґрунтованістю.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді: І.О. Дронська

ОСОБА_11