Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/156/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

21 серпня 2017 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Кописєвої О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28 травня 2009 року він є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1. У вказаному житловому будинку також зареєстрований, але з моменту реєстрації, з 15 листопада 2012 року, фактично не проживає відповідач ОСОБА_2, який не є родичем позивача.

Посилаючись на вищевикладене, а саме на те, що відповідач до цього часу залишається зареєстрованим у будинку позивача, що перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, а також з огляду на те, що відповідач відмовляється знятися з реєстрації в добровільному порядку, позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, при цьому 21.08.2017 представник позивача ОСОБА_3 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала і просила задовольнити їх у повному обсязі, також просила розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи 21 серпня 2017 року був повідомлений у порядку ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), через оголошення у пресі, а саме: газеті "Южная правда" № 87 від 05 серпня 2017 року.

Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

Відповідно до п. п. 1.1. п. 1 копії Договору дарування житлового будинку серії ВМС № 783197 від 14 квітня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіоновою С.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 813, громадянка ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_1 прийняв у дар цілий житловий будинок з усіма прилеглими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, (а.с. 6 - 8).

Згідо з Витягом № 22866141 від 28 травня 2009 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСОБА_1, на підставі Договору дарування житлового будинку від 14 квітня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіоновою С.А., зареєстрованого в реєстрі за № 813, є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 (а.с.5).

У вказаному будинку, який належить позивачу ОСОБА_1, зареєстрований відповідач - ОСОБА_2, який не є членом сім'ї позивача, що підтверджується довідкою від 23.01.2017 про склад сім'ї, засвідченої Селищним головою та паспортистом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області (а.с. 9).

Згідно з Актом про проживання від 23 січня 2017 року, складеним та підписаним депутатом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області Білим О.О, у присутності сусідів, відповідач - ОСОБА_2, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, але не проживає з 2012 року (а.с.10).

Стаття 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за відповідачем, який хоча і правомірно вселився у будинок позивача, при цьому на час розгляду справи не є членом сім'ї позивача.

З огляду на те, що наявність реєстрації відповідача у будинку позивача, створює позивачу перешкоди у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, суд вважає, що право власності позивача підлягає захисту, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За таких обставин, позовні вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 215, 224 - 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви відповідачем про перегляд заочного рішення, або позивачем - апеляційної скарги.

Суддя Н.О.Шаронова

21.08.2017