Справа № 559/290/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Федчук А.А.

за участі представника відповідача Дубенського МВ ДВС ГТУЮ - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дубенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07 грудня 2011 року він, ОСОБА_2, за довіреністю придбав у ОСОБА_3 легковий автомобіль марки «OPEL VIVARO», 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний № НОМЕР_2. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 249515 виданого ВРЕР ДАІ м. Дубно УДАІ УМВС України в Рівненській області від 24.11.2011, власником вищевказаного транспортного засобу зазначено ОСОБА_3.

ОСОБА_3 передав у його розпорядження вищевказаний транспортний засіб, а він передав продавцю кошти за транспортний засіб в сумі 96 тисяч гривень (девяносто шість тисяч ) гривень

Договір купівлі-продажу вказаного транспортного засобу 07 грудня 2011 року не оформлявся, а тільки було видане доручення на керування та розпорядження транспортним засобом. Перед тим, як купити вищезазначений транспортний засіб, ним було перевірено в органах ДАІ чи він не перебуває в розшуку або під арештом. 07 лютого 2017 року звернувся в органи МРЕВ для переоформлення даного транспорту на себе, але йому повідомили, що 16 липня 2013 року на даний транспортний засіб накладено арешт, а тому не можуть зняти його з обліку та переоформити. Як стало відомо, 16 липня 2013 року та 14 липня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_4 було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3. Наклавши арешт на вказаний транспортний засіб, порушено його право на володіння та користування даним автомобілем і у нього відсутні правовстановлюючі документи на право власності на автомобіль, а тому я змушений захищати своє право у судовому порядку.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не передбачено договором або законом._

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає майно і зобовязується сплатити за нього певну грошову суму. Між ОСОБА_3 та ним був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, де ОСОБА_3 передав йому вищезазначений автомобіль, а він ОСОБА_3 кошти, згідно домовленості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Предмет договору - автомобіль, який був переданий покупцю, продавець отримав кошти за автомобіль і претензій продавця до покупця немає, і навпаки.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Та обставина, що діяв добросовісно, свідчать його дії по обовязковому страхуванню цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, які проводив з 2012 року, тобто задовго до прийняття рішення органом виконавчої влади про стягнення з ОСОБА_3 боргу.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та дав аналогічні пояснення.

Представник відповідача ОСОБА_5 міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в зал судового засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 6 від 27 серпня 1996 року (з наступними змінами) Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту), розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження відповідно до яких особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Судом встановлено, що з метою розрахунку за автомобіль марки «OPEL VIVARO», 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний № НОМЕР_2, який належав ОСОБА_3, ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 96000 (девяносто шість тисяч) гривень, що підтверджується розпискою від 07.12.2011, та відповідачем було передано позивачу розписку, в якій останній вказав, що отримав вказані кошти від позивача за продаж автомобіля. Проте коли ОСОБА_3 звернувся в органи МРЕР з метою зняття транспортного засобу з реєстраційного обліку і подальшої реалізації, з'ясувалося, що державним виконавцем Христюк М.К. ВДВС Дубенського МУЮ накладено арешт на належний йому транспортний засіб.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачу дійсно належить майно, на яке накладено арешт в рахунок стягнення боргу іншим боржником, суд вважає за необхідне задоволити позов.

А тому, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, підстав для накладення заборони на відчуження автомобіля на даний час немає, тому суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог, зняття арешту з автомобіля марки «OPEL VIVARO», 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_1, реєстраційний № НОМЕР_2.

Керуючись ст.ст. 321, 387, 391 ЦК України, ст. 60 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 197,212-215 ЦПК України,, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дубенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з транспортного засобу задоволити.

Зняти арешт з транспортного засобу - легкового автомобіля марки "OPEL VIVARO", 2004 року випуску, кузов №WOLF7ABA55V604858, реєстраційний № НОМЕР_2, накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області від 16.07.2013 року №38755573.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: