АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3185/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1762/17Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Карпушина Г.Л., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11 травня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який змінив прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_6. Позивач зазначає, що ОСОБА_6 проживає з нею та перебуває на її утриманні. До досягнення сином повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дитини, але після досягнення дитиною повноліття, відповідач припинив сплату аліментів, не зважаючи на те, що дитина продовжує навчання, який на даний час навчається на першому курсі денного відділення Полтавського політехнічного коледжу НТУ «ХПІ» на контрактній основі. Загальна вартість навчання за 1 рік становить 5 000 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Відповідач в даний час проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатися, в зв'язку з чим ОСОБА_2 потребує матеріальної допомоги. При цьому, позивач вказує, згідно договору про навчання № 7/141-Е/16 від 12.08.2016 року нею було сплачено вартість І семестру навчання у розмірі 2 500,00 грн., але вона не має можливості самостійно забезпечити повноцінне навчання сина та його утримання, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_7, 28.07.2011 року, від шлюбу зареєстрованого у 2009 році, який також перебуває на її утриманні. Зважаючи на вказані обставини, позивач просила стягнути на утримання сина ОСОБА_6 з відповідача аліменти у частці від усіх видів доходів заробітку останнього до досягнення дитиною 23-х років за умови навчання сина та просила стягнути з відповідача на її користь половину вартості навчання сина в розмірі 2 500,00 грн. (вартість 2-го семестру навчання).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11 травня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у твердій грошовій сумі щомісячно, у розмірі 500 грн. з усіх видів доходів заробітку ОСОБА_4, починаючи з 12 вересня 2016 року і до досягнення дитиною 23-х років за умови навчання дитини.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено за безпідставністю та недоведеністю.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення піддано до негайного виконання.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, яка посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнути з ОСОБА_4 на її користь на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання ? частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 12 вересня 2016 року і до досягнення дитиною 23-х років, за умови навчання ОСОБА_6.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серії І -КЕ № 068208, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, сторони від спільного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 7).

Згідно свідоцтва про зміну імені, серія НОМЕР_1, виданого 06 листопада 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, змінив прізвище на ОСОБА_6, про що здійснено 06 листопада 2014 року актовий запис №136 (а.с. 9).

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 є студентом ІІ курсу 27 групи денного відділення спеціальності 5.05070104 «Монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд» Полтавського політехнічного коледжу НТУ «ХПІ» , наказ про зарахування № 96-СТ від 08.08.2016 року, навчається за кошти фізичних та юридичних осіб з оплатою 5 000,00 грн. на рік, термін навчання до 30.06.2019 року (а.с. 3). 29.03.2017 року позивач здійснила оплату за 2-й семестр навчання у розмірі 2 500 грн.

21.10.2009 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, від даного шлюбу має сина ОСОБА_10, який також перебуває на її утриманні (а.с. 5,6.).

На утриманні відповідача ОСОБА_4 перебувають двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 33,34).

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти щомісячно у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх доньок - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 31 серпня 2016 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 28).

Згідно листа філії «Управління магістральних газопроводів «Черкаситрансгаз» Кременчуцьке лінійне виробниче управління магістральних газопроводів за № 517/14 від 14.03.2017 року «Про заплановане вивільнення» попереджено ОСОБА_4 про те, що у зв'язку зі змінами до штатного розпису працівників лінійно експлуатаційної служби Кременчуцького промислового майданчика Кременчуцького ЛВУМГ (лист ПАТ «Укртрансгаз» від 13.03.2017 року № 3324/4-002 «Щодо змін до штатного розпису»), відповідно до ст. 49-2 КЗпП, про його вивільнення з 16 травня 2017 року на підставі п. 1 ст. 40 КзпП України, інших вільних місць по спеціальності відповідача адміністрація підприємства не має можливості запропонувати відповідачу (а.с. 62).

Задовольняючи частково вимоги в частині стягнення аліментів, місцевий суд виходив з того, що є обґрунтованими твердження представника відповідача про зміну форми сплати аліментів з частки на тверду грошову суму, оскільки з 16 травня 2017 року відповідач буде звільненим з постійного місця роботи. Крім цього, з огляду на фактичні обставини справи, матеріальне становище сторін по справі та приймаючи до уваги той факт, що розмір суми за навчання за 1 рік згідно договору про надання освітньої послуги від 12.08.2016 р. становить 5 000 грн., то розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, повинен становити 500 грн., та є співмірним та таким, що в повному обсязі покриває витрати на навчання сина з розрахунку (500 грн. (щомісячний платіж аліментів) х 12 місяців навчання = 6000 грн.).

Відмовляючи у стягненні додаткових витрат 2 500 грн., місцевий суд виходив з того, що законодавець не встановив самостійного окремого від аліментних зобов»язань обов»язку батьків брати участь у додаткових витратах на утримання повнолітніх дітей.

Як встановила колегія суддів, такі висновки місцевого суду є правильними, оскільки суд дійшов їх після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо неповнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, згідно вимог діючого законодавства обов»язок відповідача утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності вищевказаних юридичних обставин, які місцевим судом були встановлені та враховані при ухваленні судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи і відповідач підтвердив цю обставину колегії суддів, що наказом від 13.05.2017 року він звільнений з роботи з 16.05.2017 р. за попереднім місцем у зв»язку зі скороченням, відповідач має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на користь яких зобов»язаний сплачувати за судовим рішенням аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу), тобто у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1020 грн., на якій наполягає позивач.

Як пояснила позивач у суді апеляційної інстанції, вона не може надати належні та допустимі докази про доходи відповідача у даний час, але він їх має.

Доводи позивача про те, що відповідач повинен сплачувати аліменти у розмірі 1020 грн., не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені доказами.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим не вбачається підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11 травня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

СУДДІ: