Справа № 487/3964/16-ц
Провадження № 2/487/177/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.06.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., при секретарі Єлишевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №695ВІ1 від 27.12.2013 року у розмірі 8342,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.12.2013 року між сторонами був укладений кредитний договір №695ВІ1, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 7283,08 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У зв'язку з тим, що відповідач належним чином зобов'язання не виконує, станом на 15.06.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 8342,64 гривень, яка складається з наступного: 4664,17 грн. - заборгованість за кредитом, 983,94 грн. - заборгованість за відсотками, 1887,82 пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 276,94 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 458,59 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом, 71,18 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, відповідного до якої підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та надав згоду на ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду предявленого до неї позову була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надходило.Зі згоди представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали страви, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено, що 27.12.2013 р. між сторонами був укладений договір кредиту №695ВІ1 (далі Договір), відповідно до якого відповідачу надано кредит у сумі 7283,08 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту до 26.12.2015 року.

Відповідно до п.1.1.Договору за користування кредитом відповідач сплачує проценти, виходячи зі ставки 15 % річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до цього Договору, що є його невідємною частиною, на умовах визначених Договором.

Згідно з п. 1.2 Договору кредит надано позичальнику по поточні потреби, а саме погашення заборгованості договору кредиту №0695/00001083 від 29.06.2011 р. (картковий рахунок №2730).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що у разі допущення позичальником прострочення строків сплати процентів в порядку та в розмірі, визначеному п.п.1.1, 2.4, 2.7, 2.9 Договору, комісій, передбачених умовами Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п.1.1. 3.2.3, 3.3.8 Договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав 27.12.2013 року, надавши відповідачу кредит у сумі 7283,08 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача від 27.12.2013 року.

У звязку з тим, що відповідач належним чином зобовязання не виконує, станом на 15.06.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 8342,64 гривень, яка складається з наступного: 4664,17 грн. - заборгованість за кредитом, 983,94 грн. - заборгованість за відсотками, 1887,82 пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 276,94 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 458,59 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом, 71,18 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками.

Розмір вказаної суми заборгованості за кредитом та правильність його розрахунку у судовому засіданні оспорені не були.

Враховуючи викладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству, дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 8342,64 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимо,г з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 8342,64 (вісім тисяч триста сорок дві грн. шістдесят чотири коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Рішення набирає законної сили через десять днів після його проголошення та може бти оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В.Щербина