Справа № 300/148/17
У Х В А Л А

про відвід судді

27.06.2017 смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді Софілканич О. А. , при секретарі судового засідання Балецькому С.М., з участю позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, розглянувши заяву про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Міжгірської селищної ради про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, скасування рішення виконавчого комітету Міжгірської селищної ради та виділення 2/3 частки майна у спільній частковій власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності,

встановив:

В провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

В судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 заявив відвід судді Софілканич О.А., який мотивував тим, що суддя неналежно, на його думку, проводить розгляд справи, і дана обставина викликає сумнів в її об'єктивності та неупередженості.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявлений відвід підтримав.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 проти задовлення відводу судді заперечили.

Заслухавши сторони, дослідивши заявлений відвід, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу, якщо є обставини, які викликають сумнів в об"єктивності та неупередженості судді.

У відповідності до вимог ст.23 ЦПК України передбачено, що за наявності підстав зазначених у ст. 20 ЦПК України судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з"ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Твердження позивача про те, що справа перебуває в провадженні понад два місяці з причин, незалежних від сторін, не відповідає матеріалам справи.

Так, дана справа надійшла до провадження судді 20.02.2017 року та була призначена до розгляду на 09.03.2017 року.

09.03.2017 року судове засідання було відкладено за заявою представника відповідача ОСОБА_4 на 21.03.2017 року. При цьому, позивач ОСОБА_1 в дане засідання також не з»явився.

21.03.2017 року судове засідання було відкладено на 03.04.2017 року за клопотанням саме представника позивача ОСОБА_2, як і розгляди справи 03.04.2017 року- на 19.04.2017 року, 19.04.2017 року- на 10.05.2017 року та 02.06.2017 року- на 27.06.2017 року.

З приводу того, що суддя повинна була ознайомитись з матеріалами справи до початку розгляду справи по суті, то дане твердження також безпідставне, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі, а не в момент її надходження до провадження.

Щодо розгляду справи за відсутності представника Міжгірської селищної ради, то у матеріалах справи наявна заява про слухання справи за його відсутності, що не суперечить вимогам ст. 27 ЦПК України, в якій передбачено право осіб брати участь у судових засіданнях, а не їх обов"язок.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.

Розкриваючи зміст вищевказаної статті, Європейський суд з прав людини у своїй практиці (Справа «Білуха проти України» (Заява N 33949/02, п. 49); Справа Гаусшильта (HAUSCHILDT CASE), п. 46 «ОСОБА_1 проти Австрії» (Fey v. Austria), п.п. 27, 28; справа «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII)), зазначив, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає заявлений відвід невмотивованим, не підтвердженим доказами, однак зважаючи на те, що позивач наголошує про відсутність у нього довіри до судді Софілканич О.А., сумнів щодо її об'єктивності при розгляді справи, у зв'язку з чим суд не має можливості забезпечити умови, за яких у позивача не виникало б сумнівів у безсторонності та неупередженості судді, з метою недопущення цих обставин відвід слід задоволити.

Керуючись ч.1 п.4 ст.20, ст. ст. 23-25, 210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Софілканич Оксани Антонівни - задоволити.

Передати справу №300/148/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Міжгірської селищної ради про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, скасування рішення виконавчого комітету Міжгірської селищної ради та виділення 2/3 частки майна у спільній частковій власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності, до канцелярії Воловецького районного суду для перерозподілу в порядку визначеному законом.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Софілканич О.А.