Справа № 369/3618/17
Провадження № 2/369/2275/17
21 червня 2017 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
за участю секретаря Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, -
У червні 2017 р. позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до відповідача ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав.
Так позивач вказує, що з вересня 2011 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб.
Надалі сімейне життя між ними не склалось та в серпні 2016 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Київ в серпні 2016 року.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 26.11.2016 р., виданого Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом зі ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на його матеріальному утриманні, вихованням дитини займається самостійно.
14 березня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Києво- Святошинській райдержадміністрації Київської області було розглянуто питання щодо визнання доцільності (недоцільноті) позбавлення батьківських прав матері - гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Так позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, що виражаються, у тому, що вона не піклується про фізичний та духовний стан дитини, його навчання, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для утримання нею освіти.
Посилаючи на вищевикладене та норми закону, позивач просив суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належ.ним чином, причини неявки суду не повідомляли.
Представник третьої особи Києво-Святошинська районна державна адміністрація в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся належним вином. Надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.
За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що між рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 16.08.2016 року у справі № 760/8231/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 видане Солом»янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2729.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 26.11.2016 р., виданого Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом зі ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, та знаходиться на його матеріальному утриманні.
На сьогоднішній день вихованням та утриманням доньки займається позивач ОСОБА_1.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації від 14 березня 2017 року (протокол № 4) орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація), вважає за доцільне позбавлення батьківських прав матері - гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
Вищезазначене свідчить про невиконання ОСОБА_2, вимог ст.ст.150, 180 Сімейного кодексу України, яким передбачено обов'язок батьків виховувати та утримувати дитину. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України, це є підставою для позбавлення батьківських прав. З огляду на те, що відповідач не виконує своїх прямих обов'язків, щодо виховання дитини, не піклуються її здоров'ям, фізичним, моральним та духовним розвитком, матеріально не забезпечують.
Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як встановлено вище, відповідачі не займаються вихованням сина, його матеріальним утриманням, не підтримують з ним ніяких стосунків, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не виявляють до дитини батьківської уваги та турботи.
Суд вважає доведеним, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, оскільки він протягом тривалого часу не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, стан здоров'я, підготовку до самостійного життя.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Враховуючи наведене та керуючись Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року ст. 51 Конституції України, Законом України "Про охорону дитинства", Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 7, 19, 66, 79,141, 150, 155, 164, 165, 167, 180, 181, 182, 184,191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,58, 208, 212-215, 224-226, 232-233, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,
Позбавити ОСОБА_2, батьківських прав відносно малолітньої сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання ним копії заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов