Справа № 347/327/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі головуючого судді Гордія В.І., з секретарем Корбутяк Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

Зустрічним позовом: ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання неукладеним договору застави транспортного засобу, визнання недійсним кредитного договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди;

Зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору застави транспортного засобу неукладеним.

в с т а н о в и в :

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання неукладеним договору застави транспортного засобу, визнання недійсним кредитного договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

ОСОБА_2 також звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору застави транспортного засобу неукладеним.

В судове засідання представник позивача не зявився та подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги мотивував тим, що 03.03.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 327/08-К3 терміном по 03.03.2011 року, згідно якого відповідачу було надано кредит на суму 54 390 грн. зі сплатою 13.5 % річних за користування кредитом. На забезпечення вимог, які виникають з даного кредитного договору між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно до якого поручитель солідарно відповідає перед банком за виконання ОСОБА_1 зобовязання. Згідно кредитного договору відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту згідно графіку розрахунків № 327/08-К3 до кредитного договору, який є його невідємною частиною. Однак відповідачі умов кредитного договору у визначений термін не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 454 878,94 грн.

Представник відповідачки по первинному позову ОСОБА_3 в судовому засіданні просить застосувати до позовних вимог Банку строк позовної давності, вважає що позовну давність слід застосувати до кожного чергового платежу по кредитному договорі, оскільки позичальник ОСОБА_1 зобовязана була здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. І на підставі спливу позовної давності відмовити позивачу у позові.

Зустрічний позов ОСОБА_1 в судовому засіданні представник підтримала та суду пояснила, що у 2011 році ОСОБА_1 було визнано недієздатною, а у 2016 році судом її поновлено в дієздатності і весь цей час справа розглядалась без неї та її законного представника, опікуна. На даний час при ознайомленні з матеріалами справи виявилося, що документи представлені банком є підробленими, а автомобіль придбаний ними по даному кредиту є несправним і навіть після дорогих ремонтів залишається несправним. ОСОБА_1 є інвалідом ІІ-ї групи почала добирати все до себе і через це не спала ночами, що дуже негативно вплинуло на її стан здоровя, тому вона вважає, що їй було завдано матеріальну та моральну шкоду, а самий кредитний договір укладений з порушенням вимог чинного законодавства просить його визнати недійсним а договір застави неукладеним.

Відповідач по первинному позові ОСОБА_2 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову Банку до нього, як поручителя, оскільки порука припинилася після закінчення строку, встановленого в договорі поруки згідно ч.4 ст. 559 ЦК України У договорі Поручительства від 03.03.2008 року вказано, що поручитель зобовязується перед кредитором відповідати по 03.03.2011 рік.

Зустрічний позов підтримав та суду пояснив, що був укладений кредитний договір для придбання вантажного промтоварного автомобіля, на його думку документи банку є підроблені , неправдиві та вчинені шахрайським способам, тому він вважає договір застави неукладеним та просить його зустрічний позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до такого переконання:

У відповідності з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно кредитного договору № 327/08-К3 від 03.03.2008 року (а.с.5-7), позивач надав позичальнику кредит на суму 54 390 грн. під 13.5 % річних зі строком користування до 03.03.2011 року.

У відповідності до положень ч.2 ст.1054 ЦК України та згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора забовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Термін дії кредитного договору закінчився 03.03.2011 року, а позивач звернувся до суду 05.02.2014 року.

В кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіка погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту й процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, а тому загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений у договорі графіком платежів.

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як видно з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними (пункт 7.2 кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту до 03.03.2011 року так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 10 числа місяця наступного за місяцем користування кредитними ресурсами В розмірі 1510, 83 грн. (пункт 3.2.2 Кредитного договору).

Позичаьник сплачує проценти за користування Кредитними ресурсами щомісяця, у строк до 10 числа кожного місяця, наступного за місяцем, в якому Позичальник користувався Кредитними ресурсами (п. 4.3 Кредитного договору).

Позичальник щомісяця в строк до 10 числа кожного місяця, сплачує щомісячну комісійну винагороду за надання Кредитних ресурсів у розмірі 81, 59 гривень. У зазначений термін сплачується комісійна винагорода за попередній календарний місяць. (п. 4.7 Кредитного договору).

Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобовязань, так і строки виконання зобовязань із щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню у строк до 03.03.2011 року.

Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої повязано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

До окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору (пунктами 3.2.2, 4.3, 4.7) позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та строки, визначені договором, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом і комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів, а також спалити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 10 числа кожного місяця наступного за місяцем користування кредитними ресурсами, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Як встановлено судом ОСОБА_1 перестала виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у звязку із чим у неї утворилась заборгованість за кредитним договором. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом до неї 05 лютого 2014 року.

Отже , аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Тому підлягають частковому стягненню заборгованість по сплаті кредиту, в межах позовної давності яка становить 3 021, 66 грн., заборгованість по відсоткам, яка становить 407 , 92 та заборгованість по щомісячній комісії, яка становить 163, 18 грн.

Щодо стягнення пені в сумі 353 285 грн., то у задоволенні цієї вимоги слід відмовити в повному обсязі, застосувавши спеціальну позовну давність строком 1 рік, на якій наполягає відповідач.

Згідно ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені).

03.03.2008 року у забезпечення повернення кредитних коштів з відсотками позичальником на користь банку між відповідачами та банком був укладений договір поручительства. Відповідно до умов цього договору поручитель (ОСОБА_2М.) на добровільних засадах взяв на себе зобовязання відповідати за зобовязаннями боржника ОСОБА_1

Згідно п.1 цього договору поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати по 03 березня 2011 р., укладеного Кредитором і Боржником в сумі 54 390 грн. та процентах за користування кредитом (а.с. 8).

Таким чином строк виконання зобовязання настав 03.03.2011 року.

Згідно із ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», як кредитор, наполягає у своєму позові саме на солідарному стягненні вищезазначеної заборгованості за кредитним договором як з позичальника так й з його поручителя.

Суд погоджується із доводами, відповідача, як поручителя, в обґрунтуванні його заперечень проти позову банку.

Згідно із ст. 559 ч.4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Встановлено, що як видно із змісту позову банку строк виконання зобовязання за вищезазначеним кредитним договором настав 03.03.2011 року.

Банк звернувся до суду з позовом до поручителя лише у лютому 2014 року, тобто поза межами шестимісячного строку від настання строку основного зобовязання за кредитним договором.

Отже позов слід задовольнити частково та стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 3 592, 76 грн. з отримувача кредитних ресурсів ОСОБА_1, а правових підстав для солідарного стягнення боргу з поручителя ОСОБА_2 немає.

Тому у задоволенні позовних вимог позивача до ОСОБА_2 як поручителя за кредитним договором слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А тому, взвязку із зменшенням загальної суми стягнення, з відповідача слід стягнути відповідно 243, 60 грн. судового збору.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_1 стосовно кредитного договору № 327/08-К3 недійсним то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки навіть в поданій до суду заяві про застосування строку позовної давності позивач по зустрічному позові просить застосувати до вимог банку позовну давність і з цих підстав відмовити у позові, а не наводить підстав , для визнання договору недійсним, не долучає ніяких доводів з цього приводу.

Також не підлягає задоволенню і вимога про визнання договору застави транспортного засобу недійсним та стягнення моральної та матеріальної шкоди, оскільки ця вимога не підтверджена в судовому засіданні.

Також не підлягає задоволенню і зустрічний позов ОСОБА_2 в звязку з тим, що він не надав до суду ніяких підтверджень до своїх вимог, крім того ним було долучено лист з якого видно, що між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_1 ніколи не укладався договір застави транспортного засобу марки Богдан ДФ-25 (Т.№ 5 а.с. 91).

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставі своїх вимог чи заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін.

Отже підстав для задоволення зустрічних позовів не має.

.

На підставі наведеного, ст.ст. 252 - 259, 261, 267, 559, 611, 615, 631, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Старі Кути, вул. Шевченка, 62, Косівського району, Івано-Франківської області паспорт серія СС № 268618, ідент. код НОМЕР_1, користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (, МФО 336235) заборгованість по кредитному договору № 327/08-К3 від 03.03.2008 року в розмірі 3 592, 76 (три тисячі пятсот девяносто дві) грн. 76 коп., а також оплачений судовий збір у розмірі 243, 60 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Врешті позовних вимог відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання неукладеним договору застави транспортного засобу, визнання недійсним кредитного договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору застави транспортного засобу неукладеним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

.

Суддя: В.І.Гордій