Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №333/863/15 Головуючий у 1 інстанції: Ярошенко А.Г.
Провадження № 22-ц/778/182/17 Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Воробйової І.А.,

Бєлки В.Ю.,

суддів: Онищенка Е.А.,

при секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року та додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача.

В позові зазначала, що між нею та ФОП ОСОБА_3 06.08.2014 р. було укладено договір підряду № 06/08. За вказаним договором Підрядник зобов'язаний провести монтажні роботи об'єкта, а замовник взяв на себе зобов'язання надати Підряднику майданчик (фронт робіт), прийняти об'єкт та оплатити роботи. Предмет підряду розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Вона належним чином оплатила рахунки №269 від 06.08.2014 р. на суму 94446,35 грн. та № 269-2 від 06.08.2014 р. на суму 49630,00 грн., які були виставлені Підрядником та включали в себе вартість матеріалів, необхідних для виконання робіт за Договором. Даний факт підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 06.08.2014 р. на суму 50 000,00 грн. та квитанцією до прибуткового касового ордера № 2 від 06.08.2014 р. на суму 45 000,00 грн., а також відміткою на рахунку-фактурі №269 «передоплата 50 000 грн.» під якою стоїть підпис ФОП ОСОБА_3 скріплений його печаткою.

Актом № 1 від 16.09.2014 р. Замовник зафіксував, що Підрядник виконав приблизно 25% від загального об'єму Робіт. Актом № 2 від 07.10.2014 р. Замовник зафіксував, що Підрядник виконання взятих зобов'язань за Договором не виконує, роботи призупинені, працівники Підрядника тривалий час не з'являються на об'єкті.

Підрядник отримав 100% оплати по Договору в розмірі 145 000 грн., але належним чином роботу не виконав.

В результаті невиконання робіт в розумний строк, а також суттєвого порушення будівельних і технічних норм, 24 вересня 2014 року в результаті випадіння опадів в момент відсутності покрівлі предмету підряду була завдана шкода в розмірі в розмірі 184968,80 грн. з яких: шкода завдана об'єкту підряду (нерухомому майну) становить 137 992,80 грн.; шкода завдана рухомому майну (меблі та інше обладнання і оздоблення об'єкту підряду) становить 46 976 грн.

06 жовтня 2014 року Підряднику була направлена претензія про негайне виконання зобов'язань за Договором та вимога повідомити про графік проведення будівельних робіт та посадових осіб, відповідальних за їх проведення. Вказаною претензією було встановлено строк виконання робіт до 01 грудня 2014 року.

Станом на 27.01.2015 року прострочення виконання зобов'язання Підрядником становить 57 днів.

Посилаючись на викладене, просила суд розірвати Договір підряду №06/08 від 06.08.2014 року, укладений між нею та ФОП ОСОБА_3 Стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її користь суму, сплачену за договором підряду №06/08 від 06.08.2014 року в розмірі 145 000 грн. Стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її користь збитки завдані внаслідок неналежного виконання Договору підряду №06/08 від 06.08.2014 року в розмірі 184968,80 грн., з яких збитки завдані об'єкту підряду - 137 992,80 грн.; збитки завдані рухомому майну (меблі та інше обладнання) - 46 976 грн. Стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її користь неустойку в розмірі 170 367,30 грн.

У квітні 2015 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В зустрічному позові зазначав, що 06 серпня 2014 року між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір підряду №06/08.

06 серпня 2014 року ним було виставлено рахунок-фактуру №269 на матеріали від 06.08.2014 року до ОСОБА_4 на суму 94446,35 грн. в той же день ОСОБА_4 здійснила оплату будівельних матеріалів за цим рахунком

26 серпня 2014 року, відповідно до товарно-транспортних накладних №Е-25, Е-26, Е27 та однієї ТТН б/н, до вищезазначеного об'єкту робіт також було доставлено будівельні матеріали.

24 вересня 2014 року у м. Запоріжжя пройшли сильні дощі (максимальна швидкість вітру - 28 м.с.). Дане стихійне метеорологічне явище потягнуло за собою значні пошкодження об'єкту робіт, в результаті чого, перший поверх будинку був затоплений. Захисні засоби, вжиті працівниками, згідно до технології захисту покрівлі, виявились неспроможними витримати буревій, так як така технологія не розрахована на навантаження такого рівня. ОСОБА_3 було запропоновано ОСОБА_4 провести ремонтно-будівельні роботи з усунення шкоди з використанням її матеріалів, за рахунок решти робіт. Але від даної пропозиції ОСОБА_4 відмовилась, натомість почала вимагати з ОСОБА_3 кошти у розмірі 92000 грн. за начебто завдані збитки, загрожувати розправою та не допускала працівників до об'єкту робіт. У зв'язку із цим він був вимушений припинити монтажні роботи та залишити на об'єкті власні інструменти та обладнання (будівельні ліси вартістю 10000 грн.).

13 жовтня 2014 року він звернувся до начальника Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області із заявами про внесення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомостей про протиправну поведінку громадян ОСОБА_4 та особи, що назвалася братом ОСОБА_4, які здійснили дії, щодо протиправного утримання належного заявникові майна, а також вимагали безпідставної передачі їм 92000 грн., застосовуючи насильство, що виразилось в нанесені ударів долонями рук по обличчю і супроводжувалось погрозами застосування більш тяжкого насильства. Відомості, що містяться в заяві ОСОБА_3 від 13.10.2014 року, яку зареєстровано в Шевченківському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області 15 жовтня 2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почато досудове розслідування.

Щодо відсутності бажання вирішити конфліктну ситуацію шляхом переговорів також свідчить те, що 07, 09, 10 жовтня, ОСОБА_4 були направлені до нього претензії. 19 жовтня 2014 року ним було направлено до ОСОБА_4 відповідь на претензію, в якій також містилася пропозиція, щодо планування зустрічі для врегулювання спірного питання. Проте вказані пропозиції були проігноровані ОСОБА_4

Шляхом переговорів уникнути або вирішити конфліктну ситуацію не вбачається за можливе. Замовник відмовляється оплатити роботи, які вже були виконані ним та повернути інструменті та обладнання, яке йому належить та знаходиться на території об'єкта.

Сума заборгованості без урахування індексу інфляції складає 36710 грн. За весь період прострочення індекс інфляції складає 110,59 %, отже з урахуванням вимог ч.2 ст. 625 ЦК України сума боргу складає 40597,58 грн.

Також, відповідно до вищенаведеної норми, Відповідач повинен сплатити 3 відсотки річних від простроченої суми за 136 днів прострочення платежу, а саме 367,11 грн.

Відповідно до п. 7.2. Договору підряду у разі невиконання або неналежного виконання Замовником обов'язків за пунктами Договору, останній сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, що діяла на момент прострочення, за кожен день затримки.

Таким чином, у зв'язку із тим, що відповідно до Договору за кожен день затримки повинна виплачуватись пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості та з урахуванням того, що з того моменту, коли ОСОБА_4 повинна була сплатити кошти за проведені роботи до дати подання цієї позовної заяви минуло 115 днів, пеня за укладеним між сторонами договором становить 1 182 062 грн. Приймаючи до уваги приписи ч.3, ст.551 ЦК України, вважає що сума пені, яка повинна бути виплачена йому з урахуванням негативних економічних змін, які мали місце за період прострочення платежу, дорівнює 23290 грн.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано договір підряду № 06/08 від 06.08є2014 року, укладений між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму, сплачену за договором підряду №06/08 від 06.08.2014 року в розмірі 145 000 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 збитки завданні внаслідок неналежного виконання договору підряду №06/08 від 06.08.2014 року в розмірі 184968,80 грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойку в розмірі 170 367,30 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

01 листопада 2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено додаткове рішення суду. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду та додатковим рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити, зустрічні позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення суду в повній мірі не відповідає.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

За змістом ч. ч. 1,2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Судом першої інстанції встановлено, щоміж ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 06.08.2014 р. було укладено договір будівельного підряду № 06/08 щодо проведення монтажних робіт об»єкта, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Договору підрядні роботи здійснюються відповідно до проектно-кошторисної документації, що визначає обсяг, зміст, ціну робіт та є невід»ємною частиною договору згідно з рахунком -фактурою №269 від 06.08.2014 та №269-2 від 06.08.2014 року. Будівельні роботи виконуються із матеріалів Підрядника. Підрядник виконує роботи власним інструментом.

Згідно умов Договору Замовник зобов'язується надати майданчик, оплатити роботи та вартість витрачених матеріалів.

Оплата робіт регулюється розділом 4 Договору, яким закріплено: вид розрахунків: готівковий (п. 4.1. Договору); замовник вносить передплату за матеріали в розмірі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) грн. оплата за монтажні роботи складає 49630,00 грн. (п. 4.З. Договору).

Строк виконання роботи у договорі сторонами не визначено. Проте зазначено, що договір підряду діє до моменту остаточного виконання.

Замовник оплатив рахунки, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 від 06.08.2014 р. на суму 50 000,00 грн. та квитанцією до прибуткового касового ордера № 2 від 06.08.2014 р. на суму 45 000,00 грн., відміткою на рахунку-фактурі №269 «передоплата 50 000 грн.» під якою стоїть підпис ФОП ОСОБА_3, скріплений його печаткою.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Частиною 2 ст. 849 ЦК України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача ґрунтуються на повільному та неякісному виконанні робіт, що призвело до завдання збитків в результаті випадіння опадів в момент відсутності покрівлі предмету підряду.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала.

Разом з тим згідно зі ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження якості виконаних відповідачем робіт, встановлення наявності вини відповідача у недоліках виконаних ним робіт та причин їх виникнення. Для з»ясування вказаних обставин позивачем не заявлялось клопотання про призначення у справі відповідної експертизи, а було надано лише експертний висновок щодо вартості відновлювального ремонту об»єкту, який не може бути визнаний судом належним доказом , виходячи із положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України.

Суд першої інстанції вказавши узагальнюючу фразу про вину відповідача, не зазначив у чому саме полягає порушення, яке він вчинив протиправне діяння та який причинний зв'язок його дій із завданою позивачу шкодою.

Дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, колегія суддів виходить із недоведеності та необґрунтованості вказаних позовних вимог, оскільки, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження якості виконаних відповідачем робіт, встановлення наявності вини відповідача у недоліках виконаних ним робіт та причин їх виникнення. А тому апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року у цій справі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_3 не підтверджено факт порушення зобов»язання щодо сплати виконаних робіт та не доведено вартість компенсації за будівельні ліса. Під час апеляційного розгляду доводи апеляційної скарги в цій частині свого підтвердження не знайшли, підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Керуючись ст.ст.307,308,309,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року у цій справі скасувати й ухвалити нове рішення наступного змісту. В задоволенні позову ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача відмовити.

Додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

Єдиний унікальний №333/863/15 Головуючий у 1 інстанції: Ярошенко А.Г.

Провадження № 22-ц/778/182/17 Суддя-доповідач: Воробйова І.А.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

07 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Воробйової І.А.,

Бєлки В.Ю.,

суддів: Онищенка Е.А.,

при секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року та додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2016 року у цій справі скасувати й ухвалити нове рішення наступного змісту. В задоволенні позову ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача відмовити.

Додаткове рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2016 року у цій справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: