Справа №442/3999/17
Провадження №2/442/1652/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом до відповідача, просить суд розірвати шлюб. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було укладено 22.10.1998 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Дрогобицького міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис № 475.Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стверджує, що спільне життя між ними погіршилося, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, Протягом протягом одного місяця подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведеться, примирення неможливе, просить шлюб розірвати.

В судове засідання сторони не зявилися, подали суду заяви про розгляд справи без їх присутності, на розірвання шлюбу згідні обоє.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані в сукупності по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22.10.1998 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Дрогобицького міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис № 475, та видане свідоцтво серії І СГ №070044 (а/с 5).

Так, згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 та 4 статті 56 вказаного Кодексу передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності до положень ст. 111 СК України суд повинен вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що протягом останнього часу подружжя не підтримує подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, розірвання шлюбу бажають обоє.

Враховуючи наведені обставини, та те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 81, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України та ст.ст.105, 110, 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстровано 22 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів громадського стану Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис № 475, свідоцтво серії І СГ №070044.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Нагірна О.Б.