№ 201/8653/17
провадження 2о/201/107/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Пухловою О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Соборний у м. Дніпрі відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 червня 2017 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документу та допущеної помилки в цьому документі. Заявник у своїй заяві посилалася на те, що вона, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Жидачів Дрогобичської області, у

свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 21 серпня 1952 року, внесені дані про батька ОСОБА_2 , у графі національність якого зазначено: «білорус», та матір ОСОБА_3 , у графі національність якої зазначено» «гречанка»; в актовому записі про її народження та про шлюб вже її, заявника національність вказані як «білоруска». Заявник вважає вказане помилковим, оскільки вказане зроблене без її відома і згоди, вона ж завжди вважала своїм правом визначити в цьому сенсі свою приналежність саме до грецького народу, а оскільки у батьків були різні національності, то вона сама може визначити свою національність відповідно до одного з батьків, чого зроблено не було. Допущена помилка невірність запису не дозволяє заявнику в повній мірі реалізувати своє прагнення до етнічної приналежності до вказаного народу, викликає певні незручності при оформленні документів та інш.. Факт родинних стосунків заявниці та її батьків, матері підтверджується свідоцтвом про народження. Вона вирішила упорядкувати документи своєї родини, звернулася до Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питанням виправлення вказаного, але виявилося, що всіх (інших) документів заявника і матері для підтвердження родинних відносин немає, а ті що є (паспорти, свідоцтва про народження та інш.), мають неточності та помилки в правописі і виправити їх зараз немає можливості. На підтвердження цього факту про родинні відносини є та будуть інші документи і для їх впорядкування та вирішення питань про стосунки та з майном і документами потрібно довести вказані відносини та наявність помилки. Просила встановити юридичний факт допущення помилки у актовому записі № 2624 від 16 вересня 1972 року про шлюб, складений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, та № 1914 від 29 березня 1973 року про народження, складену Львівським міським палацом урочистої реєстрації новонароджених, де у графі національність зазначено «білоруска», та внести зміни у актовий запис № 2624 від 16 вересня 1972 року про шлюб, складений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, та № 1914 від 29 березня 1973 року про народження, складену Львівським міським палацом урочистої реєстрації новонароджених, де зазначити у графі національність «гречанка» замість «білоруска» щодо неї як заявника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнивши заяву в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Соборний у м. Дніпрі відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вимоги заяви фактично визнав, погодився з доводами і викладеними в ній обставинами, позицією заявника. В судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Вказаним, на думку суду, просив справу розглянути за наявними матеріалами справи по закону без його участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника вказаної зацікавленої особи відповідно до ст. 169 ЦПК України.

З`ясувавши думку заявника і зацікавленої особи, оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, за наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у м. Жидачів Дрогобичської області, у свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 21 серпня 1952 року, внесені дані про батька ОСОБА_2 , у графі національність якого зазначено: «білорус», та матір ОСОБА_3 , у графі національність якої зазначено» «гречанка»; в актовому записі про її народження та про шлюб вже її, заявника національність вказані як «білоруска». Заявник вважає вказане помилковим, оскільки вказане зроблене без її відома і згоди, вона ж завжди вважала своїм правом визначити в цьому сенсі свою приналежність саме до грецького народу, а оскільки у батьків були різні національності, то вона сама може визначити свою національність відповідно до одного з батьків, чого зроблено не було. Допущена помилка невірність запису не дозволяє заявнику в повній мірі реалізувати своє прагнення до етнічної приналежності до вказаного народу, викликає певні незручності при оформленні документів та інш.. Факт родинних стосунків заявниці та її батьків, матері підтверджується свідоцтвом про народження. Заявник вирішила упорядкувати документи своєї родини, звернулася до Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питанням виправлення вказаного, але виявилося, що всіх (інших) документів заявника і матері для підтвердження родинних відносин чи вказаної помилки немає, а ті що є (паспорти, свідоцтва про народження та інш.), мають неточності та помилки в правописі і виправити їх зараз немає можливості. Стосовно вказаних питань вже було інше звернення до суду і воно задоволене. На підтвердження цього факту про родинні відносини є і інші документи і для їх впорядкування та вирішення питань про стосунки та з майном і документами потрібно довести вказані відносини та наявність помилки.

Тому для упорядкування документів і можливого вирішення питань з майном, документами та ін. заявник вимушений був звертатися до суду з заявою про встановлення вказаного юридичного факту.

Суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у м. Жидачів Дрогобичської області, у свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 21 серпня 1952 року, внесені дані про батька ОСОБА_2 , у графі національність якого зазначено: «білорус», та матір ОСОБА_3 , у графі національність якої зазначено» «гречанка»; в актовому записі про її народження та про шлюб вже її, заявника національність вказані як «білоруска». Заявник вважає вказане помилковим, оскільки вказане зроблене без її відома і згоди, вона ж завжди вважала своїм правом визначити в цьому сенсі свою приналежність саме до грецького народу, а оскільки у батьків були різні національності, то вона сама може визначити свою національність відповідно до одного з батьків, чого зроблено не було. Допущена помилка невірність запису не дозволяє заявнику в повній мірі реалізувати своє прагнення до етнічної приналежності до вказаного народу, викликає певні незручності при оформленні документів та інш..

ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , у м. Львів, у її свідоцтво про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 29 березня 1973 року, внесені дані про батька - ОСОБА_5 та матір - ОСОБА_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 , нею (заявником) було отримано паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, у якому її прізвище було внесено на підставі раніше виданих документів, у тому числі свідоцтва про народження - ОСОБА_4 . При видачі паспорту Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, 03 лютого 2000 року, серії НОМЕР_4 була допущена описка, а саме не вірно зазначено прізвище матері заявника - ОСОБА_1 , замість ОСОБА_6 . Окрім того, при видачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон також була допущена описка, внаслідок описки при видачі паспорту громадянина України та прізвище ОСОБА_1 було зазначено як - « ОСОБА_7 /Туtагсhuк»(паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_5 ), а не « ОСОБА_8 / Тіtагсhuк»(паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_6 ), як зазначено у паспорті громадянина для виїзду за кордон, що був виданий на ім`я ОСОБА_4 .. Тобто допускалися і раніше помилки при формуванні та видачі документів заявнику та членам її сім`ї, що також може свідчити про обґрунтованість цієї заяви.

Суд приймає до уваги також і ті обставини, що заявник з її матір`ю мають спільне прізвище (до одруження), мешкали в одному населеному пункті, родинні стосунки знайшли своє підтвердження в ході судового засідання (мешкання, спільне господарство, анкетні дані, свідоцтва про шлюб та народження та ін. співпадають та відповідають дійсності). Саме по собі не вірне тлумачення та написання правописно прізвищ заявника та матері в документах при перекладі з російської мови на українську (паспорт, свідоцтва про народження) або відповіді різних організацій і відомств (нотаріальні контори, військові комісаріати, військові частини, відділи РАЦС та інш.) чи не вірно посилання на національність не може бути підставою для відмови в задоволенні цієї заяви, оскільки вони спростовуються наданими доказами та матеріалами справи.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявник заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно зацікавлених осіб (крім передбачених законом), не законні дії відносно нього та предмета спору, а зацікавлена особа не довела зворотнього, можливе твердження вказаної особи про наявність будь-яких інших зобов`язань стосовно вимог заяви є припущенням.
При таких обставинах суд вважає можливим заяву задовольнити та встановити юридичний факт допущення помилки у актовому записі № 2624 від 16 вересня 1972 року про шлюб, складений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, та № 1914 від 29 березня 1973 року про народження, складену Львівським міським палацом урочистої реєстрації новонароджених, де у графі національність зазначено «білоруска», та внести зміни у актовий запис № 2624 від 16 вересня 1972 року про шлюб, складений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, та № 1914 від 29 березня 1973 року про народження, складену Львівським міським палацом урочистої реєстрації новонароджених, де зазначити у графі національність «гречанка» замість «білоруска» щодо заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином обставини заяви про встановлення юридичних фактів знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, доведені, а тому заява обгрунтована і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт допущення помилки у актовому записі № 2624 від 16 вересня 1972 року про шлюб, складений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, та № 1914 від 29 березня 1973 року про народження, складену Львівським міським палацом урочистої реєстрації новонароджених, де у графі національність зазначено «білоруска», та внести зміни у актовий запис № 2624 від 16 вересня 1972 року про шлюб, складений Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, та № 1914 від 29 березня 1973 року про народження, складену Львівським міським палацом урочистої реєстрації новонароджених, де зазначити у графі національність «гречанка» замість «білоруска» щодо заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -