Провадження № 2/229/591/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківки цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2017 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КП «Приватбанк») звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 03 грудня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банку керувався п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає згоду банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач своєчасно не надавала грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31 січня 2017 року складає 29598,81 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати - судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_1 наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що позивач пропустив строк позовної давності для стягнення з нього заборгованості, оскільки дія кредитної картки закінчилася у грудні 2011 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що відповідно до анкети-заяви ОСОБА_2 від 03 грудня 2007 року між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачу ОСОБА_2 була оформлена та видана кредитна картка № 535897. Строк дії цієї картки до 31 грудня 2011 року (а.с. 124).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач, укладаючи договір, погодився з зазначеними в ньому умовами, оскільки заява (анкета) на оформлення кредитної картки, заява про відкриття рахунку і надання послуг з кредитування підписані ним, в тому числі і в графі щодо погодження з умовами і правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, про що виразив свою згоду.

Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг у разі порушення позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням більше ніж на 30 днів вона зобовязана сплатити банку судовий штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих прострочених процентів та комісій.

Станом на 31 січня 2017 року заборгованість за кредитним договором складає 29598,81 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом 1996,47 гривень;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом 22754,78 гривень;

- заборгованість за пенею та комісією 3200,00 грн.,

- штраф (фіксована частина) 250,00 гривень;

- штраф (процентна складова) 1397,56 гривень.

Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, сплати відсотків є такими, що ґрунтуються на законі.

Відповідач ОСОБА_2 заявив клопотання про застосування строку позовної давності при стягненні заборгованості за кредитним договором.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ч.2. ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 2 розд.І умов та правил надання банківських послуг установлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір кош¬тів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Відповідно до пп.3.1.1, 5.4 розд.ІІ документа строк дії картки вказано на лицевій стороні (місяць і рік), і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Суд встановив, що строк дії картки № 535897, яка була видана ОСОБА_2 при укладенні кредитного договору, становить 4 роки (а.с. 124).

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст.257 ЦК) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК).

Відповідно до умов договору, укладеного між ПАТ «КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2, кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки - до 31 грудня 2011 року (а.с. 124).

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, отже, продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобовязання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

При цьому суд вважає, що строк позовної давності не переривався, оскільки вже з січня 2012 року відповідачу ОСОБА_2 була видана нова кредитна картка №795168, і саме нею він продовжив користуватися в подальшому.

Позивач звернувся до суду з позовом 01 березня 2017 року, тобто після спливу трьохрічного строку позовної давності.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в звязку з пропущенням позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна