Ухвала

іменем україни

03 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюка Золтана Золтановича, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання недійсним договору іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила визнати недійсним договір іпотеки від 25 вересня 2007 року, укладений між нею та ПАТ «ОТП Банк».

В обґрунтування вказаних вимог ОСОБА_4 зазначила, що згідно з п. 3.2 оспорюваного договору іпотеки, предметом іпотеки є житловий будинок загальною площею 279,40 кв. м та пп. 3.2.1.1 цього договору встановлено, що в іпотеку передано земельну ділянку площею 0,1285 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та яка стане її власністю в майбутньому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 25 вересня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З.

На час укладання спірного договору іпотеки вказана земельна ділянка на праві приватної власності їй не належала і в установленому законом порядку не реєструвалась, як окремий виділений в натурі об'єкт права власності. До того ж, на момент передачі земельної ділянки у власність їй не було відомо, що спірна земельна ділянка знаходиться в спільній частковій власності з ОСОБА_7 і ОСОБА_6, згоду яких на передачу вищезазначеної земельної ділянки в іпотеку отримано не було.

Вважає, що зазначені обставини є підставою для визнання договору іпотеки недійсним.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, які відповідно до ст. 203 ЦК України можуть бути підставою для визнання договору недійсним. Крім того, судом встановлено, що оспорюваний правочин не порушує права позивача.

Також судами встановлено, що 16 липня 2008 року ОСОБА_4 отримала державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,1285 га, виданий на підставі договору купівлі-продажу від 25 вересня 2007 року № 69К. При цьому, земельна ділянка виділена в натурі, визначені її межі, присвоєно новий кадастровий номер НОМЕР_1.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана Л.М. Мазур В.М. Коротун