Справа № 712/8924/17
Провадження № 6/712/194/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Сагун Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси цивільну справу за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

18 липня 2017 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України.

Подання обгрунтоване тим, що у провадженні вказаного державного виконавця перебуває виконавче провадження № 34428453 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь «Кьоенінг унд ОСОБА_3» боргу в розмірі 673 690,27 євро (7 764 648 грн 81 коп.). Судове рішення про стягнення боргу боржником не виконується, а наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Під час виконавчого провадження державний виконавець, з його слів, вжив всі необхідні заходи для забезпечення реального виконання рішення суду, а саме: отримав відомості про відсутність у боржника рухомого та нерухомого майна, рахунків у банках, встановив місце роботи боржника у м.Києві, здійснив виходи за останнім відомим місцем проживання боржника у м.Черкаси, але він там не проживає тривалий час.

Оскільки протягом часу, наданого боржнику для самостійного виконання рішення суду, останнє не виконано, а державним виконавцем вжито всіх заходів для примусового виконання рішення суду, то є підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

У судовому засіданні державний виконавець Лисенко М.А. надав суду матеріали виконавчого провадження № 34428453 для огляду, а також пояснив, що у м.Черкаси боржника розшукати не вдалось, а за місцем його роботи у м.Києві працівники компанії, в якій працює ОСОБА_2, по телефону відмовляються спілкуватись із державним виконавцем щодо боржника. Із заробітної плати ОСОБА_2 частково стягується заборгованість за рішенням суду у розмірі 20 % від заробітку примусово на розрахунковий рахунок ДВС, але за весь час невиконання рішення суду стягнуто лише трохи більше 10 000 грн., як до того ж поки що не вдається конвертувати в іноземну валюту.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, матеріали матеріали виконавчого провадження № 34428453, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно із ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Положення ст. 6 Закону та ст. 377-1 ЦПК України дають підстави для висновку про те, що у судовому засіданні має бути доведено юридичний факт умисного ухилення особи від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, а обов'язок доведення цього факту покладено на державного виконавця.

Словосполучення "ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

З огляду на викладене, чинним законодавством передбачено юридичну санкцію у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а саме за ухилення від їх виконання; таке ухилення може статись як із обєктивних, так і субєктивних для боржника причин, які підлягають встановленню у судовому засіданні.

Судом установлено, що рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від11 травня 2012 року із ОСОБА_4 та ОСОБА_2Б стягнуто солідарно на користь «Кьоенінг унд ОСОБА_3» борг у розмірі 673 690,27 євро.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_5 від 19 вересня 2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 31 серпня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва.

Вказане виконавче провадження неодноразово закривалось.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 від 21 березня 2016 року відновлено виконавче провадження № 34428453, і з тих пір він вчиняє виконавчі дії для примусового стягнення заборгованості за рішенням суду із ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на 21 березня 2016 року) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно із ст. 24 нині чинного Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як встановлено судом, місце проживання боржника ОСОБА_2 у м.Черкаси не зареєстровано, а матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що в м.Черкаси він не перебуває, а майно у м.Черкаси також відсутнє.

Водночас, державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2 станом на 26 січня 2017 року працював у м.Києві, вул. Сімї Сосніних, 3 (Святошинський район).

Таким чином, державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 не має права вчиняти виконавчі дії з виконання виконавчого листа, виданого Оболонським районним судом м.Києва щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь«Кьоенінг унд ОСОБА_3» боргу в розмірі 673 690,27 євро.

Із матеріалів виконавчого провадження випливає, що Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області намагався у 2016 році передати матеріали виконавчого провадження до м.Києва, але листом від 16 березня 2016 року Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вказані матеріалм повернув через порушення порядку їх передачі.

З огляду на викладене, підстави для задоволення подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відсутні.

Копію цієї ухвали необхідно надіслати для долучення до матеріалів виконавчого провадження № 34428453 відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 10, 11, 13, 60, 209, 377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України в і д м о в и т и.

Ухвала може бути оскаржена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 до апеляційного суду Черкаської області протягом пяти днів із дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я.В. Пересунько