Справа № 716/637/17
Провадження №2/716/324/2017
11.07.2017 року м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Стрільця Я.С.
за участю секретаря Климус Г.В.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю і підтвердив викладені в позовній заяві обставини. Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань передбачених договором позики.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд розглядає дану справу у заочному порядку на підставі ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.
Судом встановлено, що згідно розписки (а.с.5), написаної відповідачем 06 листопада 2015 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 5220 доларів США та 500 євро, які зобовязалась повернути протягом 2016 року.
15.08.2016 року та 17.01.2017 року ОСОБА_3 звертався до відповідача ОСОБА_2 з вимогами виконати боргові зобовязання щодо повернення позичених грошових коштів (а.с. 6, 7), однак остання вимоги проігнорувала та на момент звернення до суду із вказаним позовом не виконала умов договору позики.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Також відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того договір може передбачати забезпечення повернення грошей періодично частинами. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.
Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях.
Вищевказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 27 січня 2016 у справі за №6-771цс15.
Що стосується стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми, то суд виходить з наступного. Формула за якою здійснюється розрахунок трьох відсотків річних наступна 3% х 191 день (прострочені дні починаючи з 01.01.2017 року по 11.07.2017 року) / 365 днів х 155090 гривень (загальна сума боргу) = 2435 гривень. Наведений позивачем розрахунок трьох відсотків річних від простроченої суми в позовній заяві проведений не вірно, а тому сума яка додатково підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_3 складає 2435 гривень.
Відповідно до задоволених позовних вимог та ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10,11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором позики від 06.11.2015 року, що складається з основної суми боргу в розмірі 155090 (ста пятдесяти пяти тисяч девяноста) гривень та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 2435 (дві тисячі тридцять пять) гривень, а всього 157525 (сто пятдесят сім тисяч пятсот двадцять пять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2745 (дві тисячі сімсот сорок пять) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ: