КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3942/17
Провадження № 2/552/1287/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участі: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення юридичного факту спільного проживання,-

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Полтави із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення юридичного факту спільного проживання, які обґрунтовувала тим, що він є сином ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Протягом останніх трьох років він постійно проживав з батьками та доглядав їх оскільки, батько та мати хворіли та потребували стронього догляду. Батько був інвалідом ІІ групи та мав тяжке хронічне захворювання серцево-судинної системи. З березня 2014 року та до смерті батька вели спільне господарство та проживали разом за адресою: АДРЕСА_1. За життя батько був співробітником органів внутрішніх справ- служив у Полтавському слідчому ізоляторі. На час смерті ОСОБА_2 перебував на пенсійному обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. За життя батько недоотримав індексацію пенсії за період з 01.01.2010 року по 30.04.2016 року в сумі 9 321 грн. 92 коп. В травні 2017 року він звернувся до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про виплату йому недоодержаної пенсії за померлого ОСОБА_2 Розпорядженням від 29.05.2017 року № 03-52/3/498 підтвердженого наявність недоодержаної батьком пенсії та повідомлено, що для її отримання необхідно підвердити факт сумісного проживання з померлим за однією адресою. Просив встановити факт, що він постійно проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 з березня 2014 року та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача, ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області В.Ю. Гордієнко, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Установлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ( а.с.6).

За життя ОСОБА_2 недоотримав пенсію за період з 01.01.2010 року по 30.04.2016 року в сумі 9 321 грн. 92 коп., що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області ( а.с.8).

Причиною відмови ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої за життя ОСОБА_2 пенсії за період з 01.01.2010 року по 30.04.2016 року в сумі 9 321 грн. 921 коп. стало не надання позивачем довідки про сумісне проживання з померлим батьком за однією адресою, що є підставою для виплати недоотриманої пенсії.

Із показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 убачається, що позивач ОСОБА_1 з березня 2014 року та до смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 року фактично проживав зі своїм батьком за адресою: АДРЕСА_1 вели спільне господарство та син здійснював догляд за батьком.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім'ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім'ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Оскільки в іншому порядку позивач не може встановити вказаний факт, він підлягає встановленню у судовому порядку.

Аналізуючи зібрані докази суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 213-215,234, 256 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 з березня 2014 року та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Л.М. Васильєва