Справа №489/1222/13-ц
Провадження №2-зз/489/10/17
УХВАЛА

іменем України

04 липня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Матяєвої С.І., представника заявника ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, розглянувши заяву ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за договорами позики, інфляційних втрат та трьох відсотків річних та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договорів позики недійсними,

встановив:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15 квітня 2013 року частково задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову та заборонено ОСОБА_4 будь-яким способом відчужувати квартиру АДРЕСА_1 та транспортні засоби.

Заявник просить скасувати вищезазначені заходи забезпечення позову, оскільки набрало законної сили судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2017 року скасовано рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 13 червня 2014 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за договорами позики відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання договорів позики недійсними задоволено, визнано недійсними договори позики від 27 квітня та 20 серпня 2011 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2017 року у справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та зупинено виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2017 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Виходячи з аналізу ст.ст.151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи, що ухвалою суду касаційної інстанції зупинено виконання рішення, яким позивачу відмовлено у позові, та на час розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову судове рішення за касаційною скаргою не прийнято, потреба в забезпеченні позову не відпала, тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.154 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

постановив:

У задоволенні заяви відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя