Справа № 202/2403/17
Провадження № 2/202/1506/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову зазначила, що позивач з 03 вересня 2010 року по 12 липня 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із позивачем. Зазначає, що відповідач участі у вихованні доньки не приймає, не піклується про її здоровя, фізичний, моральний та духовний розвиток. Також відповідач не надає належну матеріальну допомогу на виховання дитини. Згоди щодо добровільної виплати аліментів на утримання доньки сторони не досягли. В даний час коштів позивача не достатньо для належного виховання і утримання дитини в звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця до досягнення повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заперечень зазначив, що в межах своїх матеріальних можливостей, відповідач періодично надає матеріальну допомогу на утримання доньки. На теперішній час відповідач працює поваром у ТОВ «ОСОБА_4 Менеджмент» та отримує заробітну плату у розмірі 4000 грн. на місяць. На час розгляду справи відповідач перебуває у другому законному шлюбі, від якого має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також зазначає, що його дружина на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною трирічного віку, що підтверджується відповідною довідкою. Максимальна грошова сума аліментів, яку може відповідач надавати позивачу становить 500 грн. на місяць. Вважає, що наявність на утриманні відповідача ще двох неповнолітніх дітей та непрацездатної дружини є обставиною, що в розумінні ст.184 СК України має істотне значення для визначення розміру аліментів.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Судом встановлено, що з 03 вересня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2013 року був розірваний.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_2, 15 лютого 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №322240, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Після розірвання шлюбу дитина сторін залишилась проживати разом із матірю (позивачем по справі), що в судовому засіданні не оспорювалось сторонами.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб.

Доказів того, що відповідач систематично щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання сина в судовому засіданні надано не було.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідач працює на посаді кухаря в ТОВ «ОСОБА_4 Менеджмент».

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з цим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а саме якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З матеріал справи убачається, що на час розгляду справи відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №284619.

Від вищезазначеного шлюбу ОСОБА_2 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №530113 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №642425.

Крім того, з 20 червня 2017 року ОСОБА_7 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, що підтверджується наказом ФОП ОСОБА_8 №21 про надання відпустки.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що в розумінні ст.184 СК України, вищезазначені обставини мають істотне значення для визначення розміру аліментів, а тому суд приходить до висновку, що розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним, може надавати допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх задоволення і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 07 квітня 2017 року до моменту досягнення дитиною повноліття.

Разом з цим, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,174, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,(ІПН НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 квітня 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Повний текст рішення буде виготовлений до 07 липня 2017 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.