АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря Григор»євої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2017 року за позовом публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопада 2015 року публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

Позивач зазначив, що 03 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за яким останній отримав грошові кошти в розмірі 15 259,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом , яку додатковою угодою було змінено до 14,5 %, та кінцевим строком погашення 03 червня 2015 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено відповідно договір поруки, за умовами якого останній поручився за виконання позичальником зобов'язань щодо умов кредитного договору.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 06 жовтня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 13 710,72 доларів США, з яких 12 665,69 доларів США - сума кредитної заборгованості, 1045,03 доларів США - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, сума нарахованої у зв'язку із цим пені складає 1 703 403,23 грн., з яких 1 573 569,97 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 129 833,26 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, та сума трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості у розмірі 43 717, 64 грн., з яких 40 026,16 грн. - сума трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту, 3 691,48 грн. - сума трьох відсотків річних від суми прострочених процентів за кредитом .

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за договором про надання споживчого кредиту.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2017 року Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (рахунок № 1 в в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву та Київській області, код ЄРПОУ 14349442, МФО 321712, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3) заборгованість за кредитним договором № 35.3/АА-00010.08.2 від 03 червня 2008 року у розмірі 13 710,72 доларів США (тринадцять тисяч сімсот десять доларів США 72 центи), з яких 12665,69 доларів США - сума кредитної заборгованості, 1045,03 доларів США - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 170 430,30 грн. (сто сімдесят тисяч чотириста тридцять грн. 30 коп.), з яких 157 357 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 12 983,30 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, суму трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості у розмірі 43 717, 64 грн., з яких 40 026,16 грн. - сума трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту, 3 691,48 грн. - сума трьох відсотків річних від суми прострочених процентів за кредитом.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в частини стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

В інший частині рішення не оскаржуєтся.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за яким останній отримав грошові кошти в розмірі 15 259,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом , яку додатковою угодою було змінено до 14,5 %, та кінцевим строком погашення 03 червня 2015 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 03 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено відповідно договір поруки, за умовами якого останній поручився за виконання позичальником зобов'язань щодо умов кредитного договору.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 06 жовтня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 13 710,72 доларів США, з яких 12 665,69 доларів США - сума кредитної заборгованості, 1045,03 доларів США - сума заборгованості за процентами за користування кредитом, сума нарахованої у зв'язку із цим пені складає 1 703 403,23 грн., з яких 1 573 569,97 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 129 833,26 грн. - пеня за прострочення сплати процентів, та сума трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості у розмірі 43 717, 64 грн., з яких 40 026,16 грн. - сума трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту, 3 691,48 грн. - сума трьох відсотків річних від суми прострочених процентів за кредитом .

Розмір заборгованості за кредитом підтверджується відповідним розрахунком, є належним чином обґрунтованим, розмір пені визначено за ставкою 1,60 % (а.с.5-7).

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1).

Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 541 ЦК України передбачає, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя

Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки

Частиною 1 Статтею 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про задоволення позову та стягнення солідарно з відповідачів заборгованість по поверненню кредитних коштів, оскільки божник неналежно не виконував умов договору про надання споживчого кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість , та дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з позичальника та поручителя солідарно на підставі статей 526, 559, 1048, 1050, 1054 ЦК України цієї заборгованості . При цьому суд вважав, що строк пред'явлення вимоги до поручителя, передбачений статтею 559 цього Кодексу, позивач не пропустив з огляду на те, що строк повного погашення заборгованості за кредитом - 03. 06. 2015 року, а з позовом до суду банк звернувся у листопаді 2015 року.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст.209, ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: