Справа №591/6888/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/993/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Левченко Т. А. , Семеній Л. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_5 просила суд розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_3 08.12.1990 року, зареєстрований відділом РАЦСу міськвиконкому у м. Суми, актовий запис № 2771, залишивши прізвище після розірвання шлюбу «Линник», вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що з 08.12.1990 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох синів: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає окремо, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з батьками та після розірвання шлюбу зможе сам вирішити з ким проживати з батьків. Позивач бажає припинити подружні стосунки, так як у подружжя відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу є неможливим. На даний час сумісне сімейне проживання припинено і позивач не бажає підтримувати сімейні відносини, оскільки між сторонами розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття поваги та любові.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15.05.2017 року позов ОСОБА_5 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 08.12.1990 року у відділі ЗАГС міськвиконкому м. Суми, актовий запис № 2771. Залишено позивачу ОСОБА_5 після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище «Линник». Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що відповідач проти розірвання шлюбу категорично заперечував, вважає за можливе збереження шлюбу, зважаючи на тривалий термін перебування в шлюбі, наявність спільних дітей. Вказує на психологічну травму дитини у зв'язку з розлученням батьків. Крім того, наданий судом місячний строк для примирення є занадто малий, адже відповідачем було заявлене клопотання про надання тримісячного строку для примирення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, пояснивши, що з боку відповідача у наданий судом час на примирення було вжито заходів та подаровано 1/2 частка квартири у м. Києві, оскільки подружжям було проведено обряд вінчання за православними канонами.

Представник позивача просив залишити рішення без змін, оскільки на примирення після сплину наданого судом для цього часу, позивач залишилась на позиції розірвати шлюб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони з 08.12.1990 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_6, 26.08.1991року народження, та Нікіту, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-12).

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частина 3 ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 110 СК України визначене право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сімейні відносини у сторін не склалися, між ними відсутнє взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам вказаних норм СК України.

Відповідно до заявлених сторонами клопотань судом першої та апеляційної інстанцій надавався строк на примирення, який нажаль не надав позитивного результату і сімейні відносини у сторін не склалися, між ними відсутнє взаєморозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Протилежного, відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідачем не доведено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що подальше спільне життя та збереження сімї стало неможливим, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність незадоволення клопотання відповідача про надання тримісячного терміну для примирення не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до змісту ст. 111 СК України та ч. 5 ст. 191 ЦПК України, вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно зясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судом постановлено обґрунтоване рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: