Справа № 397/658/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2017 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Д.В.,

при секретарі Петренко Л.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ Держгеокадастру в Олександрівському районі Кіровоградської області про визнання договору оренди землі недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агроконтракт-Н» в якому просив визнати недійсним договір оренди землі № 243 від 03.12.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Агроконтракт-Н», щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0278, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що в грудні 2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Агроконтракт-Н» укладено договір оренди землі на строк 10 років. ОСОБА_4 помер 24.08.2016 року і після його смерті спадщину на земельну ділянку отримала його дружина ОСОБА_1

У травні 2016 року на зборах пайщиків та ТОВ «Агроконтракт-Н» з?ясувалося, що строк дії договору змінено, а саме його збільшено пункт 9 договору викладено в іншій редакції, замість «договір укладено на 10 (десять) років. Дія договору закінчується 3 грудня 2017 року» зазначено «Договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації…».

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених в позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що після смерті ОСОБА_4 право на спадщину прийняла його дружина ОСОБА_1 Між ОСОБА_4 та відповідачем в грудні 2007 року було укладено договір оренди строком на 10 років. Дія даного договору закінчується в грудні 2017 року. ОСОБА_4 отримано його копію з відділу Держгеокадастру в 2016 році і виявлено, що було замінено перший аркуш договору, в яких строк його дії продовжено до 2020 року. Строк дії договорів до 2017 року був обумовлений сторонами і не було волевиявлення ОСОБА_4 на продовження строку його дії. Те, що 1-ий аркуш договорів було замінено підтверджується інформацією ТОВ "Імекс-ЛТД", який виготовляв заказ-наряд в грудні 2009 року. А тому, ОСОБА_4 не міг знати текст договору, які було відруковано в 2009 році. ОСОБА_4 до 2016 року не звертався до відповідача, так як не було претензій щодо виконання умов договору.

ОСОБА_4 звертався до суду з позовом до ТОВ «Агроконтракт-Н» про визнання вищевказаного договору недійсним, проте у зв'язку з його смертю провадження у справі було закрито.

Оскільки порушення було виявлено в серпні 2016 року, тому строк звернення до суду не пропущено.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, до початку судового розгляду надав заперечення проти позовної заяви та пояснив у судовому засіданні, що твердження представника позивача про те, що перший аркуш договору був замінений є безпідставними та необґрунтованими. На час підписання договорів сторонами та їх державної реєстрації він не працював у відповідача, але, згідно інформації керівництва, заміна 1-го аркуша договору не проводилася. При укладанні договору сторони дійшли згоди щодо їх істотних умов, у тому числі строку та початок його перебігу. Хоч оспорюваний договір був підписаний у 2007 році, але ОСОБА_4 і позивач знали, що дія попередніх договорів від 2004 року закінчується наприкінці 2009 року, тому строк даних договорів має рахуватися з 2010 року.

Також, з моменту підписання договорів до 2016 року, ОСОБА_4 не заявляв про порушення його прав щодо земельної ділянки, щорічно отримував орендну плату.

Крім того, згідно журналу реєстрації договорів та державної реєстрації оспорюваного договору, ОСОБА_4 після державної реєстрації своєчасно отримав свій примірник договору у грудні 2010 року, тому просив застосувати строк позовної давності, про що зазначав також в запереченнях. Вважає, що позивач бажає передати свою земельну ділянку іншому орендарю і це є основною підставою звернення до суду з позовом.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги представника позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, кадастровий № :02:000:0278, площею 5,42 га, яка розташована на території Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, ділянка № 278. Вказана земельна ділянка належала на праві власності її чоловікові ОСОБА_4, який помер 24.08.2016 року, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 437088 від 25.05.2003 року. Відповідно п. 40 договору оренди земельної ділянки № 243, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «Агроконтракт-Н», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов договору або його розірвання. ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, перейшло право власності на спадщину спадкодавця ОСОБА_4, а саме на вищевказану земельну ділянку. Тому до неї перейшли права та обовязки за договором оренди (а.с. 10-11).

03.12.2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Агроконтракт-Н», в особі директора ОСОБА_5, укладено договір оренди земельної ділянки № 243, який зареєстрований у Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 86 від 15.12.2010 року. Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 03.12.2007 року орендодавець передав, а орендар - ТОВ «Агроконтракт-Н», в особі директора ОСОБА_5, прийняв земельну ділянку № 278, розташовану на території Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі зазначеного договору оренди (а.с. 8-9). Оригінали вказаного договору та акту прийому-передачі земельної ділянки оглянуто у судовому засіданні.

Згідно п.п. 9, 43 вказаного договору - договір укладено на 10 років, починаючи з дати його державної реєстрації після підписання сторонами, тобто сторони дійшли згоди про те, що договір укладається на 10 років. Проте, здійснивши державну реєстрацію оспорюваного договору - 15.12.2010 року, відповідач фактично збільшив термін його дії до 13 років, що не відповідає домовленості сторін при укладенні договору терміном на 10 років. Встановлені обставини свідчать про відсутність волевиявлення ОСОБА_4 щодо укладання договору на умовах, які передбачені у п. 9, з наступних підстав.

Так, на звороті перших аркушів договорів внизу є текст з інформацією щодо його друку - «Друк «Імекс-ЛТД», м. Кіровоград, вул. Декабристів, 29, тел. (0522) 32-17-05, 22-79-30 ЗН 6331-09» .

При візуальному огляді оригіналу договору з актом, судом встановлено, що рукописний текст заповнений різними почерками та кольорами пасти.

Згідно довідок ТОВ «Імекс-ЛТД» № 277 від 05.09.2016 року та від 03.10.2016 року, заказу наряду № ЗН-0006331 від 09.12.2009 року, заказ наряд № 6331-09, який був сформований 09.12.2009 року (через дефіс в номері ЗН вказуються останні цифри року), на замовлення ТОВ «Агроконтракт-Н» було віддруковано бланк А4 формату, накладом 1500 екземплярів з двостороннім друком з використанням оперативного друкарського японського обладнання торгової марки RISO, на газетному папері. При оформленні в програмі 1-С менеджер помилково оформила заказ-наряд не на ТОВ «Імекс-ЛТД», а на СПД-ФО ОСОБА_6, який є засновником даного підприємства (а.с. 12-13, 28).

З витягу з ЄДРПОУ встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Імекс-ЛТД» є юридичною особою; розташоване в м. Кіровограді по вул. Декабристів, 29; засновники та бенефіціарні власники - ОСОБА_7 та ОСОБА_6; види діяльності - поліграфічні послуги. Адреса ТОВ «Імекс-ЛТД» співпадає з адресою, зазначеною у договорі оренди землі, довідках ТОВ «Імекс-ЛТД» і витягу з ЄДРПОУ відносно вказаної юридичної особи - м. Кіровоград, вул. Декабристів, 29. Код ЄДРПОУ співпадає у довідках ТОВ «Імекс ЛТД» та витягу з ЄДРПОУ відносно вказаної юридичної особи - № 13768524 (а.с. 29-31).

Отже, суд приходить до висновку, що роздруківка першого аркушу оспорюваного договору здійснювалася ТОВ «Імекс ЛТД» у 2009 році за адресою: м. Кіровоград, вул. Декабристів, 29, тобто після дати укладення оспорюваного договору. Дані обставини свідчать про те, перша сторінка договору була замінена відповідачем, тобто були внесені зміни щодо умов договору без згоди ОСОБА_4

Згідно журналу реєстрації договорів оренди земельних ділянок ТОВ «Агроконтракт-Н» по Родниківському відділенню 2010 рік, у графі «№ договору п/п» під № 243, який співпадає з номером оспорюваного договору зазначено: ОСОБА_4, № ділянки, її площу, та у графі підпис від його імені міститься підпис (а.с. 49-50).

Однак, вказаний журнал має назву реєстрації договорів оренди, а не їх видачі; нумерація запису у ньому здійснювалася відповідно до номерів договорів, тобто це саме є журналом реєстрації договорів, а не їх отримання; у журналі відсутні графи з інформацією за що ставилися підписи та дату проставлення підпису. До того ж, як пояснила позивач у судовому засіданні, підпис ОСОБА_4, який міститься в журналі, йому не належав, тобто твердження представника відповідача, що вказана особа отримала примірник договору оренди є необґрунтованими.

Згідно договору оренди земельної ділянки № 177/р від 23.11.2004 року, ОСОБА_4 раніше надавав відповідачу в оренду земельну ділянку зі строком дії на 5 років з моменту державної реєстрації договору (а.с. 51-52).

Посилаючись на даний договір, представник відповідача зазначає, що його дія закінчувалася наприкінці 2009 року, а тому строк оспорюваного договору повинен рахуватися лише з 2010 року, а не з 2007 року. Це підтверджує необґрунтованість позиції представника позивача щодо заміни умов договору в частині його строку дії.

Але, з такими твердженнями представника суд не погоджується, так як умови договору не мають бути в обовязковому порядку логічно узгоджені між собою. Відповідач у договорі міг зазначити буд-які умови на власний розсуд.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 215, ч.ч. 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) наступних вимог: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2 ст.207 ЦК України).

Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Разом з тим, цивільні права та обовязки на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору. Зазначене свідчить про те, що строк дії договору починає текти з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його підписання, а не з моменту його державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Крім того, у правовій позиції ВСУ, висловленою у постанові від 19.02.2014 року (справа №6-162ц13), яка в силу положень статті 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування всіма судами України, на підставі аналізу ст. 18, ч.1 ст. 19, ст. 20 Закону України «Про оренду землі», ст.638 ЦК України зазначено, що сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Цивільні права та обовязки на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Отже, строк дії договору починається з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його підписання, а не з моменту його державної реєстрації. Наведеним доводиться порушення прав ОСОБА_4, а на теперішній час позивача, як власника земельної ділянки щодо вільного розпорядження нею.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частина 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» регламентує, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», однією із істотних умов договору є строк дії договору. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею є підставою для визнання договору недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 19 вказаного Закону, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

За змістом ст.ст. 18, 20 даного Закону, договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем, після підписання оспорюваного договору ОСОБА_4, перед направленням його для проведення державної реєстрації, було замінено перші аркуші без повідомлення та згоди орендодавця, чим було порушено його право як власника земельної ділянки щодо вільного розпорядження нею.

На даний час встановити який вигляд мав перший аркуш до його заміни на момент підписання договору, не представляється можливим. Докази того, що договір укладений в частині обрахунку його строку дії, на вказаних у п. 9 умовах, відсутні.

Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України, головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому суд приходить до висновку про відсутність вільного волевиявлення ОСОБА_4 на укладення договору на вказаних у ньому умовах та невідповідність його внутрішній волі. Правочин, який має дефект волі і волевиявлення його учасника, порушує суб?єктивні права останнього (право власності, право свободи договору), а тому порушене право підлягає захисту у спосіб вказаний у ст.ст. 215, 216 ЦК України.

Встановлені судом обставини спростовують презумпцію правомірності правочинів, встановлену ст. 204 ЦК України.

Так, договір оренди землі за згодою сторін було укладено строком на 10 років. Досліджені матеріали справи дають підстави дійти до висновку про те, що умова п. 9 спірного договору, де зазначено що відлік строку його дії починається з часу його державної реєстрації, сторонами погоджено не було.

На підставі положень ст.ст. 10,11, 60 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, суд вважає, що доводи представника позивача знайшли своє підтвердження, у договір оренди були внесені зміни без волевиявлення орендодавця. Внесений у договір запис «строк дії договору починається з часу його державної реєстрації», фактично змінює строк його дії, збільшує термін користування землею на невизначений час, оскільки на момент укладення договору дата реєстрації є невідомою. Відповідач здійснив державну реєстрацію спірного договору 15 грудня 2010 року, тобто фактично в односторонньому порядку збільшив термін дії до 13 років, що не відповідає домовленості сторін та розрахунку орендодавця щодо строку оренди.

Представник відповідача посилається на те, що ТОВ «Імекс ЛТД» не виконував замовлення за Заказ-нарядом № 6331-09, так як, у заказ-наряді у лівому верхньому кутку вказано СПД-ФО ОСОБА_6 (а.с. 13) .

Однак, суд враховує інформацію ТОВ «Імекс-ЛТД», що при оформленні в програмі 1-С менеджер помилково оформила заказ-наряд не на ТОВ «Імекс-ЛТД», а на СПД-ФО ОСОБА_6, який є засновником даного підприємства (а.с. 28-30).

Також, суд вважає необгрунтованими доводи представника відповідача про те, що був пропущений строк позовної давності при зверненні з позовом до суду.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).

У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10 червня 2015 року у справі №6-267цс15, зазначено, що для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як обєктивні (сам факт порушення права), так і субєктивні (особа дізналась або повинна була дізнатись про це порушення) моменти.

Так, підпис в журналі реєстрації договорів оренди не свідчить про отримання ОСОБА_4 примірнику договору, отже й обізнаності щодо його змісту. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 про обставини, які є предметом спору дізнався тільки після отримання у відділі Держгеокадастру України в Олександрівському районі Кіровоградської області копії договору у травні 2016 року, після чого звернувся до суду. Дані обставини не спростовані належними і допустимими доказами.

Тому, відповідно до вимог ст.ст. 256, ч. 1 ст. 261 ЦК України, строк звернення до суду з зазначеним позовом не пропущено.

Посилання представника відповідача на правові висновки ВСУ, викладені у постановах від 29.10.2014 року, 22.04.2015 року (справи № 6-152цс14, № 6-48цс15) тощо, суд не приймає до уваги, оскільки дані правові позиції вказують, що для правильного застосування ч. 1 ст. 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й обєктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

У даному випадку позивач та ОСОБА_4 обєктивно не могли бути проінформовані про заміну аркушу договору оренди земельної ділянки, а тому саме з часу їх обізнаності і необхідно рахувати перебіг строку позовної давності.

В той же час, відповідно до ст. 217 ЦК України, рекомендацій, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009 року № 9, правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише окремі його частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини.

Сторонами не заперечується і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 та відповідач дійшли згоди щодо істотної умови договору - термін на який його було укладено. Спірним є відлік часу дії договору. Так як, твердження представника позивача визнані доведеними, тому саме спірна частина п. 9 договору може бути визнана недійсною, як така що не відповідає вимогам закону щодо чинності правочину. В іншій частині договір не оспорюється, виконується сторонами, строк його дії не закінчився на час звернення до суду, тому відсутні підстави для визнання його недійсним у цілому.

Тому вимоги представника позивача про визнання спірного договору оренди недійсним підлягає задоволенню частково, оскільки права позивача, спадкоємця ОСОБА_4, порушенні тільки відсутністю волевиявлення останнього на укладення договору на умовах зазначених у пункті 9, а в іншій частині спірний договір відповідає волевиявленню ОСОБА_4 і стороною позивача зазначені обставини не заперечуються.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов представника ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ Держгеокадастру в Олександрівському районі Кіровоградської області про визнання договору оренди землі недійсним - задовольнити частково.

Визнати недійсним п. 9 договору оренди земельної ділянки № 243 від 03 грудня 2007 року, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н», який зареєстрований в Олександрівському офісі КРФ ДП «ЦДЗК» за № 86 від 15.12.2010 року, в частині «починаючи з дати його державної реєстрації».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. сплаченого нею судового збору.

На рішення суду, протягом 10 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя:/підпис/

Копія вірна.

Рішення набуло законної сили"_______"____________ року та підлягає негайному виконанню.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_8