АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.04.2017 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, -

В С Т А Н О В И Л А

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 2004 року по 2014 року позивач та відповідач проживали однією сім'єю як чоловік і дружина без реєстрацію шлюбу. За час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., позивач і відповідач дійшли спільної згоди щодо присвоєння донці прізвища матері, тобто, «ОСОБА_4», однак у відомостях про батька дитини помилково було зазначено прізвища батька «ОСОБА_2» замість вірного «ОСОБА_2», а тому позивач просив суд визнати його - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язати Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві внести зміни до актового запису про народження № 432 від 23.03.2006 у Книзі реєстрації народжень відповідно до рішення суду.

Справа № 761/26390/15-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/6110/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.04.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н..

Зобов'язано Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві внести зміни до актового запису про народження № 432 від 23.03.2006 у Книзі реєстрації народжень відповідно до рішення суду, а саме: у відомостях про батька дитини ОСОБА_4, вказати ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 974,40 грн.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду особою, яка не брала участь у справі ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, так як вважає, що рішення ухвалене за обставин, що не відповідають дійсності. Апелянт зазначає, що він є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується свідоцтво про народження від 13.01.2016 серії НОМЕР_1. Свідоцтво є чинним та дійсним. За таких умов, визнання батьківства за позивачем є неможливим, так як первинний актовий запис про її народження № 432 від 23.03.2006 - вже змінено і предмет оспорювання на час розгляду справи був відсутній. Оскаржуване рішення прийнято відносно актового запису № 432 від 23.03.2006 в який вже були внесені зміни, згідно до яких батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1, тобто суд допустив повторну зміну вже зміненого актового запису та не врахував при цьому існування іншого чинного актового запису, яким вже було змінено первинний актовий запис. Судом не перевірено та не витребувано у третьої особи, інформацію щодо актового запису 432 від 23.03.2006 відносно ОСОБА_4 на час розгляду справи. Між тим, третій особі була відома інформація про внесення даних про батька ОСОБА_4, адже саме третя особа в січні 2016 року вносила зміни до актового запису про батька дитини та видавала нове свідоцтво про народження дитини. Позивач про всі викладені обставини був обізнаний, однак приховав їх, суду про них не повідомив, в якості співвідповідача ОСОБА_1 у справі не зазначав. На підставі викладеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив про її задоволення.

Підтримала доводи апеляційної скарги представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Позивач та його представник ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи ОСОБА_10 залишила вирішення справи на розсуд суду, проте вказала на неможливість виконання рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

В порядку ч.1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Перевіряючи обставини справи апеляційним судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації записів актів цивільного стану про народження Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зроблено актовий запис № 432 від 23.03.2006.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її матір'ю є ОСОБА_3, а батьком записаний ОСОБА_11 (а.с.3).

За даними Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, які були надані суду в якості письмових пояснень від 27.10.2015, реєстрація народження була проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька дитини внесені на підставі заяви матері ОСОБА_3 від 23.03.2006 (а.с.31).

З матеріалів справи вбачається, що судом було двічі призначено у справі судово-генетичну експертизу ухвалами суду від 25.01.2016 та від 30.08.2016 для з'ясування питання чи є ОСОБА_2 біологічним батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.. Проте, експертиза проведена не була у зв'язку з відсутністю біологічних зразків дитини (а.с.54, 93).

Тому керуючись положеннями ст.ст. 128,130 СК України, ч. 1 ст.146 ЦПК України, враховуючи ухилення відповідача від участі в експертизі, суд вважав за можливе визнати факт того, що ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н..

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставини справи, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Так, згідно з актовим записом № 432 від 23.03.2006, на підставі заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 13.01.2016 були внесені зміни до актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме змінені відомості про батька дитини, ним вказаний ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінено по-батькові дитини на «ОСОБА_4» (а.с.191-207). Ці дані були внесені до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.181-185).

Таким чином, станом на час ухвалення рішення суду, дані про батька ОСОБА_4 були внесені на підставі ст.ст. 126,134 СК України, за заявою осіб, які не перебувають у шлюбі між собою, що унеможливлює встановлення батьківства за рішенням суду в порядку передбаченому ст. 128 СК України.

Положення ч. 1 ст. 130 СК України вказують на те, що вона підлягає застосуванню у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини. А тому застосування судом першої інстанції положень ч. 2 цієї норми є помилковим.

Крім того слід погодитись з доводами апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1, оскільки на момент ухвалення рішення судом першої інстанції він був визнаний батьком дитини, тобто набув батьківських прав, проте не був залучений до участі у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що допущене судом першої інстанції неповне з'ясування обставин справи є наслідком недобросовісної поведінки учасників судового розгляду, оскільки факт встановлення батьківства за спільною заявою чоловіка і жінки був відомий відповідачу та третій особі у справі, проте суду не був повідомлений. Однак, суд в порядку ст.ст.10,11 ЦПК України, хоча і обмежений принципами змагальності і диспозитивності, зобов'язаний сприяти повному і всебічному з'ясуванню обставин справи. Тобто суд задовольняючи вимоги про внесення змін до актового запису, мав вжити заходів щодо отримання його копії.

В порядку ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ч. 1, п.п. 1, 2, 3 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; недоведеність висновків суду обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, так як в ході розгляду справи апеляційним судом було встановлено неповне з'ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Тому, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03.04.2017 - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Шевченківський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: