overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
пр. № 2/759/4282/17
ун. № 759/9523/17
У Х В А Л А

26 червня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П'ятничук І.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаною заявою до відповідача та просить суд постановити рішення, яким встановити факт, що вона-ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В заяві посилається на те, що дана заява не подається нею в порядку окремого провадження як того вимагає ст. ст. 235, 256 ЦПК України оскільки задоволення заявлених вимог про встановлення факту призведе до виникнення спору про право між сторонами, а тому у відповідності до ч.6 ст.235 ЦПК України дана справа не може розглядатись в порядку окремого провадження.

Однак, відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК України вказано, що якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічна позиція викладена і в п.2 ППВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» де крім іншого вказано, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (1618-15) (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Однак, позивачем та його представником, в даному випадку не надано жодних доказів які б свідчили про те, що між сторонами існує спір про право.

За таких обставин, позовна заява про встановлення факту родинних відносин, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем та/або його представником даної ухвали.

У разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 759/5081/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц/796/123/2017Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

29 червня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Гарматюк О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д., Шебуєвої В.А. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Садівничого товариства «Бучанка», Гостомельської селищної ради, третя особа: Відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві про визнання запису про батьківство в свідоцтві про народження дитини недійсним та спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні ОСОБА_2 заявила відвід колегії суддів мотивуючи заяву тим, що колегія суддів є упередженою оскільки відмовила у задоволенні заяви про відтворення звукозапису судового засідання від 29.03.2012 по справі № 2-805/12 Ірпінського міського суду.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши доводи заяв про відвід, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами.

Колегія суддів, перевіривши доводи заяви, приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 20 ЦПК України, для відводу колегії суддів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 20, 24 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід колегії суддів у складі суддів ОніщукаМ.І., Українець Л.Д., Шебуєвої В.А. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва
Справа №200/9046/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Родіна», ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики та поруки, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська знаходилася вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 23.06.2017 року позовні вимоги залишені без розгляду за заявою позивача.

Разом з цим, ухвалою суду від 02.06.2017 року по зазначеній справі були вжиті заходи забезпечення позову, а саме: до вирішення спору по суті накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно, належне на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Родіна», , Дніпропетровська обл., Покровський район, смт.Покровське, вул.Соборна, 230 в межах ціни позову 9 223 472,30 грн.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують принцип непорушності права власності.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте, суд може одночасно з ухваленням судового рішення постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи, що позовні вимоги залишено без розгляду, необхідність у вжитих заходах забезпечення позову відпала, у звязку з чим, останні належить скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.154 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Родіна», ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики та поруки - скасувати.

Арешт з усього рухомого та нерухомого майна, належного на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Родіна», , Дніпропетровська обл., Покровський район, смт.Покровське, вул.Соборна, 230 в межах ціни позову 9 223 472,30 грн. зняти.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В.Шевцова
Справа № 209/1101/17
Провадження № 2/209/874/17
УХВАЛА

про заочний розгляд справи

20 червня 2017 року м. Кам′янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого Маслова Д.В.

при секретарі Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 13861,85 грн. та судові витрати в розмірі 1600,000 грн. покласти на відповідача.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі згідно заявлених позовних вимог, згоден на заочний розгляд справи та винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надійшло, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, необхідність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно правових позицій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ стосовно трактування положень ч.4 ст.169 та ч.1 ст.224 ЦПК України: - ч.1 ст.224 ЦПК України урегульовує питання ухвалення заочного рішення, при цьому, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання і не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи; у ч.4 ст.169 ЦПК України йдеться дещо про інше, у разі повторної неявки відповідача, повідомленого про дату судового засідання, тобто незалежно від поважності причин його неявки, навіть якщо вони є поважними, суд на підставі наявних у справі доказів вирішує справу (постановляє заочне рішення), останні слова взяті в дужки і це означає лише як альтернативне вирішення справи: або ухвалення звичайного рішення, якщо позивач не погоджується на заочне рішення.

Керуючись ч.4 ст.169, ч.1 ст.224, ст.225 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - розглянути заочно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Маслов
Справа № 202/3361/17
Провадження № 2-о/202/95/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 червня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Шишлянніков О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Лівобережне обєднане управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки колгоспника, посилаючись на те, що у трудовій книжці колгоспника було помилково зазначено дату його народження як «1962 рік» у той час, як у паспорті зазначено дату народження як «1963 рік». Встановлення даного факту потрібно заявнику для подачі документів до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Дніпрі. Заявник просив встановити факт належності йому трудової книжки колгоспника, виданої 14 травня 1981 року колгоспом «Прогрес» Могилівської сільради Царичанського району Дніпропетровської області .

Заявник у судове засідання зявився, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи по встановленню факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначені в свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник вступив у члени колгоспу «Прогрес» Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області у 1980 році. У травні 1981 року він був прийнятий на посаду водія колгоспу, про що йому було видано трудову книжку колгоспника, в якій рік народження заявника було зазначено як «1962». Згідно паспорту ОСОБА_1 він народився 22 лютого 1963 року. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення. Згідно трудової книжки заявника, заведеної 22 серпня 1984 року, його загальний трудовий стаж до працевлаштування в Управлінні механізації будівництва № 2 складав 4 роки 2 місяці та 19 днів.

За таких обставин суд вважає, що вимоги заявника законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки колгоспника, виданої 14 травня 1981 року колгоспом «Прогрес» Могилівської сільради Царичанського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко
19.05.2017 Єдиний унікальний номер 205/3076/17
Провадження № 2/205/2130/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м.Дніпро

Суддя Ленінського районного суду Шавула В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2017 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даною позовою заявою.

Відповідно до ст.122 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.119-120 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява відповідає вимогам ст.ст.119-120 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Призначити судовий розгляд по справі на 21 липня 2017 року о 08 год. 30 хв. у приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська (м. Дніпропетровськ, вул. Коробова, 6, зал судових засідань 116).

Про час та місце судового розгляду сторін повідомити судовим викликом.

Зобовязати позивача надати суду для огляду оригінали документів, копії яких було долучено до позовної заяви.

Розяснити сторонам, що у відповідності до ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Зобовязані повідомляти суд повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.2 ст.27, ст.131 ЦПК України, сторони зобовязані до початку розгляду справи по суті: повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору; для підтвердження своїх вимог або заперечень подати свої докази суду. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених ч.1 ст.131 ЦПК України, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Відповідач, згідно до ч.1 ст.123 ЦПК України, має право предявити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Копію ухвали негайно надіслати сторонам по справі та надіслати копію позовної заяви із додатками відповідачу.

Ухвалу може бути оскаржено лише в частині правил підсудності, протягом пяти днів із дня одержання її копії. В іншій частині ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Шавула
20.06.2017 Єдиний унікальний номер 205/2451/17
Р І Ш Е Н Н Я 205/2451/17

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Скрипник К.О.,

при секретарі - Молчанові Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, у письмовому провадженні, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВиВ:

Позивач 21 квітня 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2013 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить розірвати шлюб, у звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2016 року.

Від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Від представника відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила задовольнити.

Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2013 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 517 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сімї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з грудня 2016 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60,174, 212-215 ЦПК України, суд,- ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 червня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис за № 517. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя К.О. Скрипник
Справа № 182/1560/17
Провадження № 2/0182/2083/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.03.2017 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

Він з 20.12.2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносин між ними припинені з причини відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя. Вже місяць вони разом не проживають. Спільне господарство ними не ведеться. Вони проживають за різними адресами. Відповідач та діти залишились проживати у їх будинку. Фактично їх сімя припинила своє існування. Вважає, що примирення між ними неможливе. Просить шлюб розірвати.

Позивач у судове засідання не зявився, у прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, оскільки він періодично знаходиться у відрядженнях (а.с.2).

Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.13). Вказала, що шлюбні відносини припинені з лютого 2017 року. Між нею та позивачем наявний майновий спір, який буде вирішуватись окремо. Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Пушкар.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 20.12.2003 року зареєстрували шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-7).

Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з лютого 2017 року з причини відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення між ними неможливе.

Як вбачається з заяви відповідача (а.с.13), між сторонами наявний майновий спір. Вимог щодо майнового спору в цьому провадженні заявлено не було.

Діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем.

За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 110,112 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 20.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 1040, від якого є дві малолітні дитини розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянину ОСОБА_3 залишити прізвище „Пушкар, громадянці ОСОБА_4 залишити прізвище „Пушкар.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1