Справа № 415/2146/17
Провадження № 2/415/1002/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплаченої суми грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплаченої суми грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до поярку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ № 509 від 01.10.2014 р. Управлінням праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради, взято на облік ОСОБА_1, який зареєстрований в м. Лисичанськ, якій видана довідка про взяття на облік № 924019539 від 26.03.2015р..

На підставі наданих заяв на сім'ю ОСОБА_1 призначалась грошова допомога відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 р.. з 26.01.2016 по 25.07.2016 р.

В результаті проведеної перевірки достовірності інформації, наданої заявником для призначення допомоги, встановлено, що дружина відповідача ОСОБА_2, 19.05.2016 придбала житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 68924757 від 26.09.2016р.

Таким чином, ОСОБА_1 не мав права на отримання грошової допомоги з 01.06.2016 по 25.07.2016 р.. Виплата відповідачу була припинена з 25.07.2016 р. Розмір надміру перерахованої грошової допомоги складає 3638,19 грн. Відповідач був інформований про суму надміру перерахованої грошової допомоги. Станом на день звернення до суду добровільно кошти не повертає.

На підставі вищезазначеного просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь УПСЗН для зарахування в дохід держбюджету надміру перераховану суму щомісячної адресної допомоги у розмірі 3638,19 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмову заяву в якій просила розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з рішенням про призначення/відмову призначення державної соціальної допомоги № 610636 від 28.09.2016р., вирішено ОСОБА_1 допомогу переміщеним особам на проживання, відшкодувати надміру виплачену допомогу за період з 01.06.2016 по 25.07.2016 з в сумі 3638,19 грн., у зв'язку з тим, що має у володінні житлове приміщення розташоване в регіонах інших ніж райони проведення АТО.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст. 2 ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються, зокрема Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505.

Відповідно до п.1 цього Порядку, він визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», фінансування витрат, пов'язаних з наданням щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, здійснюється за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету та коштів, що надходять до державного бюджету як благодійна або міжнародна допомога.

Також, судом встановлено, що на підставі «Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції», затвердженого Постановою КМУ № 509 від 01.10.2014 року, відповідач отримав довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, від 15.01.2016 року № 924019539. Дружина відповідача ОСОБА_2 отримала довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, від 15.01.2016 року № 924019538. Обидва в довідках зазначили, що не мають у власному володінні або будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення.

Відповідно до п. 2 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 8 зазначеного вище Порядку - уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім'ї заяви та документів, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім'ї.

Судом встановлено, що Рішенням про призначення допомоги переміщення особами на проживання, відповідачу була призначена адресна допомога.

Відповідно до п. 10 зазначеного вище Порядку передбачено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Суд також встановив, що управління праці та соціального захисту населення, з метою підтвердження інформації, викладеної відповідачем у заяві на призначення грошової допомоги, 26.09.2016 р. звернулося до Державної реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області.

26.09.2016 р. від Державної реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції Луганської області надійшла інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 68934757, відповідно до якої встановлено, що за ОСОБА_4 зареєстрована 1/1 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Топчий Н.В. від 19.05.2016 р. за реєстром № 698.

Згідно з довідкою, наданою Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради, ОСОБА_1 виплачувалась допомога переміщеним особам на проживання з червня 2016 р. по липень 2016 р. в розмірі 3638,19 грн.

Відповідно до п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014р., грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до п.п.4 п.12 цього Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

У даному випадку підставою для припинення виплати позивачеві грошової допомоги слугувало неповідомлення відповідачем ОСОБА_1 позивача про наявність у власності житлового приміщення (1/1 частки квартири, загальною площею 49.4 кв.м. (житловою площею 27,4 кв.м.), за адресою: АДРЕСА_1, що було розцінено посадовими особами Управління соціального захисту населення Лисичанської міської ради як подання недостовірної інформації позивачем при зверненні із заявою про виплату грошової допомоги.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач не мав права на отримання грошової допомоги.

Відповідно до п. 11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014р., суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судового порядку.

Суд встановив, що сума грошової допомоги, яку відповідач отримував з 01.06.2016 по 25.07.2016 і яка підлягає поверненню позивачу, складає 3638,19 грн.

На підставі викладеного, дослідивши у сукупності докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради вищевказану суму грошової допомоги у сумі 3638,19 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.1,4 Закону України, «Про зайнятість населення», ст.ст.36,39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради до ОСОБА_6 про відшкодування надміру виплаченої суми грошової допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради для зарахування в дохід держбюджету надміру перераховану суму щомісячної адресної допомоги у розмірі 3638 (три тисячі шістсот тридцять вісім) гривень 19 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА