Справа № 520/8729/17
Провадження № 2/520/8407/17
Київський районний суд м. Одеси у складі :
Головуючого судді - Куриленко О.М.,
за участю секретаря - Баранової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Очаківської міської ради про позбавлення батьківських прав,
27 липня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити громадянина Південної Африки ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; позбавити громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; судові витрати покласти на відповідачів в рівній частині на кожного.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачами, в період яких народились діти. Позивач вказує на те, що на теперішній час припинені будь-які відносини з відповідачами, вони повністю ухиляються від виховання та матеріального забезпечення своїх дітей, не цікавляться їх станом здоров'я, всі матеріальні витрати по догляду за дітьми їй доводиться оплачувати самостійно.
Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та розгляд справи просила провести у її відсутність.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло.
Третя особа Служба у справах дітей Очаківської міської ради звернулася до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність, до якої було надано висновки органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2010 року було розірвано.
В період даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_5, що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1, виданого повторно 16 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області.
Згодом, позивач вийшла заміж за ОСОБА_3, та ІНФОРМАЦІЯ_3 народила доньку ОСОБА_6, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області було складено актовий запис № 33, що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2.
Спільне життя позивача ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_7 не склалося, у зв'язку з чим 01 липня 2013 року їх шлюб було розірвано, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського районного управління юстиції у Миколаївській області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 16.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що відповідачі ніяким чином не піклуються про своїх дітей, не проявляють заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавляться їх станом здоров'я, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються зі своїми дітьми та не виявляють до них інтересу.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Як роз'яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.
У судовому засіданні судом встановлено, що відповідачі самоусунулись від виховання та утримання своїх дітей, не надають жодної матеріальної допомоги на утримання, не цікавляться їх життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток.
Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В довідці № 41/01-24 від 04.07.2017 року, яка видана директором Навчально-виховного комплексу «дошкільний навчальний заклад-загальноосвітній навчальний заклад» «Сонечко» міста Очакова, вихователь І молодшої «В» групи НВК «Сонечко» м. Очакова Миколаївської області ОСОБА_8 засвідчує, що батько вихованки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, не займається вихованням своєї дитини. Батько ОСОБА_3 жодного разу не відвідував дитину в дитячому садку, не приходив на свята, не був присутнім на батьківських зборах. Не цікавився навчанням та вихованням ОСОБА_6.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
В матеріалах справи містяться: рішення Виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області № 137 від 10 серпня 2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також рішення Виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області № 138 від 10 серпня 2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Окрім того, орган опіки та піклування Очаківської міської ради Миколаївської області надав суду висновки про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні доведено той факт, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей, а тому вони повинні бути позбавлені батьківських прав відносно їх дітей.
При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідачі будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з'явились, доводи позивача жодним чином не спростували.
Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини.
Згідно вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішуються батьками спільно.
Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Норми Конвенції про права дитини, говорять про те, що кожна дитина має право на захист зі сторони держави від всіх форм фізичного або психологічного насильства, образи, відсутності піклування або недбайливого ставлення, грубого звернення або експлуатації.
При вирішенні даного спору велике значення, на думку суду, мають не матеріальні обставини, а почуття та емоції. Тому неможливо прийняти рішення суто механічно, лише враховуючи розмір грошових коштів, які витрачаються батьками на дитину. До обставин, що мають істотне значення відносяться умови, які кожен з батьків може створити для виховання й розвитку дитини. Велике значення має кількість часу, який кожен з батьків може та бажає приділити дитині.
Відповідно до вимог Сімейного законодавства України ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно ст.50 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Закон України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року у ст. 111 передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.
Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).
Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідачів підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Частиною 2 ст. 3 ЦПК України зазначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.
У зв'язку з вищевикладеним, на підставі повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з'ясування фактичних обставин, оцінивши наявні у справі докази, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Отже, з відповідачів на користь позивача також необхідно пропорційно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 640 гривень.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7,8,10, 11, 15, 130, 209, 212-215, 223-225 ЦПК України та ст. ст. 50, 166 , 180, 181 Сімейного Кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Очаківської міської ради про позбавлення батьківських прав,- задовольнити.
Позбавити громадянина Південно-Африканської Республіки ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позбавити громадянина України ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути пропорційно з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Куриленко О. М.