11 липня 2017 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за Кредитним договором №381/1/07 від 27.12.2007 року у розмірі 140821,55 грн.
В судовому засіданні представник позивача не з'явився, але подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника банку за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Бачинська А.В. у судове засідання повторно не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти прийняття заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
За приписом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, засада змагальності у цивільному процесі є засадою особистої автономії сторін у цивільному процесі. Від волевиявлення сторін повинні залежати дії суду в доказовій діяльності. Активне втручання суду в доказову діяльність сторін без волі на те суперечить суті і природі цивільних прав, які особа здійснює вільно, на власний розсуд.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (внаслідок вступу в силу Закону України «Про акціонерні товариства» змінена на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №381/1/07, відповідно якого Позичальник отримав кредит у розмірі 9720 дол.США, на придбання автотранспортного засобу марки DAEWOO, модель LANOS TF69Y, № кузова Y6DTF69Y080118917, строком по 26 грудня 2014 року, із сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 12,5% річних та щомісячною платою за обслуговування кредиту в розмірі 63,78 грн., що становить 0,13% від суми кредиту.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктами 1.4 та 2.4 Додаткового договору за користування коштам встановлена плата в вигляді процентів річних, які нараховуються за ставками, встановленими відповідно до наступного правила: Річна ставка становить 20 двадцять відсотків річних. Проценти розраховуються, виходячи з фактичної суми наданих кредитних коштів і фактичний час користування такими коштами із розрахунку рік рівний - 360 дням, місяць рівний 30 діб та сплачується Позичальником згідно з п. 2.5. Договору. Розрахунок процентів за користування кредитними коштами здійснюється у валюті кредиту щомісячно у день оплати, який визначений у Графіку, наведеному у Додатку №1 до цього Договору. При розрахунку процентів, враховується день видачі кредитних коштів та виключається останній день строку повернення кредитних коштів, згідно п. 1.2. цього Договору. В будь-якому випадку, при повному поверненні суми Кредиту, розраховані проценти повинні сплачуватись одночасно з поверненням Кредиту. При простроченні повернення Кредиту, проценти за користування простроченими до повернення сумами нараховуються в порядку визначеному в п.п. 2.4.1., 2.4.2. Договору.
Відповідно до п.2.5.1. Договору Позичальник зобов'язується щомісячно до дати, встановленої в графіку, поповнювати свій транзитний рахунок визначений в п. 2.1.2. шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку та безготівковим перерахуванням, у сумі не меншій суми чергового погашення частини Кредиту, процентів та інших плат, відповідно до умов цього Договору.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
В порушення умов Договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України Позичальник ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконує, не здійснює погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.
Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Пунктами 4.3 та 4.4 Додаткового договору визначено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, Позичальник сплачує штраф у розмірі 5,00 % від суми кредитних коштів зазначених у п.1.1 цього Договору. За неналежна виконання грошових зобов'язань Позичальник сплачує штраф 20% від суми неналежно виконаного зобов'язання
Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позовна заява від ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» була подана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною М.А., яка у відповідності до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду - 21.08.2015 року) була звільнена від сплати судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення позивача до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що з відповідача, пропорційно до задоволених вимог, на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1408,22 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (мешк. АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) на користь держави судовий збір у розмірі 1408,22 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В.Фазикош