АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа номер 654/997/16-ц Головуючий в І інстанції Францішко Ю.В.
Номер провадження №22-ц/791/796/2017 Доповідач Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року червня місяця 22 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі секретаряОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу спілки співвласників майна «Мрія» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 травня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до спілки співвласників майна «Мрія» про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є власником 122 штук залізобетонних плит огорожі загальною вартістю 25187 грн., розташованих на території колишнього КСП «Сонячне» в с. Новофедорівка Голопристанського району Херсонської області, які на даний час перебувають у незаконному користуванні спілки співвласників майна (далі ССМ)«Мрія» і голова спілки ОСОБА_6 створює перешкоди у демонтажу плит.

Під час судового розгляду справи позивач змінив позовну вимогу і просив зобовязати ССМ «Мрія» в особі її голови ОСОБА_6 не чинити йому перешкоди у користуванні та розпорядженні залізобетонними плитами огорожі у кількості 122 штуки, які розташовані по периметру земельної ділянки колишнього ПСП «Сонячне» та ССМ «Мрія».

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 26 травня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ССМ «Мрія» в особі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Апелянт зазначає про те, що судом не перевірено, чи належать їй ці плити і які перешкоди позивачу нею створюються.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу інша сторона її доводи не визнає, вважає судове рішення законним.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є власником спірних плит на підставі рішення комісії по врегулюванню майнових відносин ПСП «Сонячне» від 09.10.2008 року, накладної №10 від 22.10.2008 року та акту прийому-передачі майна. Доказів того, що ССМ «Мрія» в особі ОСОБА_6 перешкоджає позивачу користуватися спірним майном суд у своєму рішенні не навів.

З рішенням суду колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст.328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У даній справі, звертаючись до суду, позивач зазначає у позовній заяві, що спірні плити являють собою огорожу території підприємства «Мрія» і знаходяться у незаконному користуванні останньої.

Зазначених доводів районний суд не перевірив та не зясував, на якій підставі ССМ «Мрія» користується спірними плитами огорожі, чи не є вони складовою частиною єдиного майнового комплексу і, якщо так, то хто є власником цього комплексу. Крім того, надаючи позивачу за судовим рішенням право безперешкодного користування плитами, суд не перевірив, хто є власником земельної ділянки, на якій вони розташовані.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зазначені плити є предметом спору між тими ж сторонами з 2008 року, про що свідчать чисельні судові рішення як на користь однієї, так і на користь іншої сторони (а.с.152-153, 154, 158).

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 25.02.2013 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ССМ «Мрія» про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно визнано дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна свино-товарної ферми (далі СТФ), що був укладений у 2010 році та визнано за ОСОБА_7 право власності на нерухоме майно, яке складається зі сторожки, обладнання СТФ, будівлі для забою скота з прибудовою, кормоцеха СТФ, свинарника, свинарника-маточника з прибудовою, свердловини для подачі води (а.с. 240 -242).

На підставі цього рішення за ОСОБА_7 двічі здійснювалась реєстрація речових прав на нерухоме майно. При чому, у витягу з державного реєстру від 30.04.2013 року до складу обєкту нерухомого майна огорожа не увійшла, а у витягу з державного реєстру від 14.05.2015 року включено й огорожу, довжина якої за даними оціночного акту складає 2051 метр. При цьому, суд першої інстанції не перевірив, чи є складовою огорожі, а відповідно й єдиного майнового комплексу, спірні плити.

Крім того, з матеріалів інвентарної справи на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою вул. Леніна, 119 (колишня свиноферма ПСП «Сонячне») та матеріалів цивільної справи вбачається, що на даний час земельна ділянка, на якій знаходяться спірні плити належить ОСОБА_8, яка передана нею у фермерське господарство «Владислава» (а.с.167, 180-183).

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

З аналізу даної норми слідує, що відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого предявити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

З досліджених в суді апеляційної інстанції доказів вбачається, ССМ «Мрія» не є ні власником, ні користувачем спірних плит огорожі, а також не є власником земельної ділянки, на якій вони улаштовані, а тому вона не повинна відповідати за позовом.

Отже, ОСОБА_5 предявив позов до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

Оскільки справу судом першої інстанції розглянуто у неналежному субєктному складі та в апеляційного суду відсутні повноваження щодо заміни неналежного відповідача на належного в порядку ст. 33 ЦПК України, а відтак, виходячи з повноважень апеляційного суду визначених ст. 307 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити по даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову, що не перешкоджає позивачу звернутися з новим позовом, в якому вказати належного відповідача.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу спілки співвласників майна «Мрія» задовольнити частково.

Заочне рішення Голопристанського суду Херсонської області від 26 травня 2016 року скасувати, і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до спілки співвласників майна «Мрія» про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 27 червня 2017 року

Рішення набрало законної сили 22 червня 2017 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання ОСОБА_4