Провадження № 2/331/1052/2017
04.07.2017 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Світлицької В. М.
при секретарі Богач А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав, влаштування дітей та стягнення аліментів з батьків на утримання дітей, -
Районна адміністрація ЗМР по Олександрівському району як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав, влаштування дітей та стягнення аліментів з батьків на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що малолітні діти ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з жовтня 2016 року перебувають на обліку служби (управління) у справах дітей ЗМР як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах. Наразі діти проживають з бабою ОСОБА_7 та знаходяться на повному її утриманні. ОСОБА_10 та ОСОБА_5 неодноразово попереджались письмово про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків та про можливість звернення органу опіки та піклування до суду з позовною заявою про позбавлення їх батьківських прав відносно дітей. Однак батьки на письмові виклики не з'являються, постійно ухиляються від зустрічей зі спеціалістами відділу. З батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_6 вдалось провести телефонну бесіду, під час якої він повідомив, що знає про ймовірність позбавлення його батьківських прав стосовно ОСОБА_1 та не заперечує проти цього. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи інтереси дітей, просить суд позбавити ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6 батьківських прав, стягнути з них аліменти на утримання дітей та передати малолітніх дітей органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району для подальшого влаштування.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, заперечень не надали. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних матеріалів в справі достатньо для розгляду її суті.
Третя особа ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її присутності за станом здоров'я, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до роз'яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3, 30.03.2007, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.
За тими ж роз'ясненнями, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
В абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_10 та ОСОБА_6 є батьками малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 347 від 29.08.2006 року.
Відповідачі ОСОБА_10 та ОСОБА_5 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 331 від 10.10.2013 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 202 від 11.06.2015 року.
Малолітні діти ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9 перебувають на обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як діти, що перебувають у складних життєвих обставинах, що підтверджується листом № 448/03-0 Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ЗМР від 20.02.2017 року.
Відповідно до характеристики № 051 від 23.03.2017 року, виданої директором ЗЗОШ № 5, в якій навчається ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зазначено, що батьки дитини ОСОБА_10 та ОСОБА_6 не беруть участі у навчанні та вихованні дитини, до школи жодного разу не з'явилися. Вихованням займається бабуся ОСОБА_12, яка в силу свого фізичного стану спілкується з класним керівником тільки в телефонному режимі.
З довідки № 01-6/1485, виданої КП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №1» від 13.10.2016 року, вбачається, що батьки в обстеженні, лікуванні, вакцинації та оздоровленні дітей участь не приймають, за дітьми доглядає бабуся ОСОБА_7 Соціально-побутові умови для життя незадовільні, батьки зловживають алкогольними напоями.
ОСОБА_10 притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; до 2016 р. до Олександрівського РВ не однократно від ОСОБА_7 та ОСОБА_13 надходили скарги про те, що ОСОБА_10 в стані алкогольного сп'яніння вчиняє сварки вдома, що підтверджується інформацією, наданою Олександрівським відділенням Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за № 4517/42/04/06-2017 від 28.04.2017 року.
Як вбачається з довідки № 578/01-07 від 14.11.2016 року, 07.11.2016 р. відділом по Вознесенівському району С(У)СД ЗМР спільно з представниками ЗМЦСССДМ потрапити до помешкання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, не виявилось можливим, оскільки двері не відчинили. Проте 08.11.2016 року, була проведена профілактично-виховна бесіда з ОСОБА_5 та ОСОБА_14, де вони ознайомились з відповідальністю за ухилення від виконання батьківських обов'язків.
Згідно з інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді за № 448/03-0 від 20.02.2017 року, спеціалістами ЗМССССДМ з березня 2016 року розпочато роботу з родиною ОСОБА_1, за зверненням бабусі дітей ОСОБА_7 Встановлено, що троє дітей проживають разом з ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_15, батьки дітей протягом декількох місяців не відвідують їх та не приймають участі в їх вихованні. В останнє обстеження за місцем проживання бабусі з дітьми відбулось 26.01.2017 року. Під час візиту було з'ясовано, що суттєвих змін не відбулося, батьки дітей не відвідують, від утримання дітей відмовляються. Робота з родиною продовжується на умовах обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах.
З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що є всі правові підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки вони свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, зловживають спиртними напоями, матеріально дітей не утримують.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до вимог 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, позбавлення батьківських прав, це спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.
Як роз'яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Пленум Верховного Суду України в п. 15 зазначеної вище постанови роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Пленум Верховного Суду України в постанові N 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.
Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а також те, що відповідачі по справі в добровільному порядку не піклуються про утримання малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що відповідачі мають можливість та зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей. Проте, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідачів.
За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на утримання дітей аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 23.05.2017 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Такий їх розмір відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.
Відповідачі не надали суду жодних заперечень з приводу позовних вимог позивача, а докази, наявні в матеріалах справи вказують на те, що ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунулись від виконання батьківських обов'язків та не виявляють до дітей ніякої уваги та турботи, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання, утримання дітей, їхньої долі, стану здоров'я, умовами виховання не цікавиться, матеріально дітей не утримують, тобто свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками.
Враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи і підлягають частковому задоволенню.
Крім того, позовні вимоги позивача в частині передання малолітніх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Олександрівському району для подальшого влаштування також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч. 5 ст.167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.
Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно трьох малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно двох малолітніх дітей ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь фізичної чи юридичної особи, на утриманні якої знаходитимуться діти ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.05.2017 року до досягнення кожного з дітей повноліття.
Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь фізичної чи юридичної особи, на утриманні якої знаходитимуться діти ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.05.2017 року до досягнення кожного з дітей повноліття.
Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь фізичної чи юридичної особи, на утриманні якої знаходитиметься ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття.
Передати малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_3, органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району для подальшого влаштування.
Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в дохід держави судовій збір у розмірі по 213,34 грн. з кожного.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.М. Світлицька