Справа № 729/141/17 Провадження № 22-ц/795/1262/2017 Головуючий у I інстанції - Демченко Л. М. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

із секретарем: Зіньковець О.О.

за участі: представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до територіальної громади в особі Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися з позовом, в якому просили:

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 бабусі ОСОБА_7 та на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_8;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_8;

- визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_8.

В обґрунтування свого позову зазначали, що вони є спадкоємцями за законом у зазначених вище частинах житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Їх намагання отримати свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальних конторах закінчилися винесенням державними нотаріусами державних нотаріальних контор постанов про відмову у їх видачі по причині втрати оригінала свідоцтва на право власності на житловий будинок. Позивачі зазначають, що вони з метою отримання оригіналу або дублікату втраченого свідоцтва на право власності на житловий будинок звертались до Комунального підприємства «Ніжинське МБТІ», Кобижчанської сільської ради, але їм було відмовлено по причині смерті власників майна. Вказують, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять скасувати вказане рішення районного суду та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з 01.01.2013 територіальні бюро технічної інвентаризації, органи місцевого самоврядування позбавлені повноважень видачі оригіналів та дублікатів свідоцтв про право власності на нерухоме майно. Згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ №868 від 17.10.2013, функції державної реєстрації прав на нерухоме майно здійснюють реєстраційні служби Міністерства юстиції України та нотаріальні органи України. Заявники зазначають, що померла особа не може бути заявником для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, а листом Кобижчанського сільського голови повідомлено, що ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не врегульовано порядок видачі дублікатів свідоцтв на право власності взамін втрачених, зіпсованих.

Заявники наголошують, що на даний час реєстраційна служба Міністерства юстиції України не існує, а порядок видачі дублікатів свідоцтв на право власності взамін втрачених, зіпсованих на померлих спадкодавців жодним законом не врегульовано і з даних підстав державні нотаріуси, не маючи законних підстав для реєстрації, винесли обґрунтовані постанови про відмову у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, так як відсутній оригінал або дублікат правовстановлюючого документу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачів ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивачів по справі відсутні перешкоди для повторного звернення до нотаріальної контори з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка є документом, що підтверджує набуття права власності на майно спадкодавцями та перешкоди для оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку.

Однак з таким висновком районного суду не може погодитись апеляційний суд через неправильне застосування судом норм матеріального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Судом по справі встановлено та підтверджено матеріалами спадкових справ наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (а.с. 24), після смерті якого 15 серпня 2009 року в Бобровицькій районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області було заведено спадкову справу № 476/2009. Із копії спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини за законом звернулись діти померлого - ОСОБА_2 та ОСОБА_8 Дружиною померлого - ОСОБА_7 було подано заяву про відмову від прийняття спадщини за законом.

19.07.2016 ОСОБА_2 звернулася до Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_6

Постановою державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори Романенко Н.М. від 19.07.2016 за вих. № 1735/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно у зв'язку з ненаданням заявницею жодного з документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8, який на день смерті мешкав за адресою АДРЕСА_2. Згідно матеріалів спадкової справи (а.с. 63-93), заведеної після його смерті 28 вересня 2016 року, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняли спадщину його дружина ОСОБА_4 та дочки - ОСОБА_3 та ОСОБА_5, як спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

28.07.2016 ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулись до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на їх ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/12 частині кожному у житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Прядко Т.А. від 28.09.2016 у зв'язку з відсутністю у спадкоємців необхідних документів (правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві), відмовлено ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках кожній після смерті їх чоловіка та батька - ОСОБА_8, на 1/4 частину домоволодіння № АДРЕСА_1, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_6, спадкоємцем якого був його син - ОСОБА_8, який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7, після смерті якої в Бобровицькій районній державній нотаріальній конторі Чернігівської області 25.03.2016 було заведено спадкову справу № 90/2016. Із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7 звернулась рідна онука спадкодавиці - ОСОБА_3 Із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом звернулась дочка спадкодавиці - ОСОБА_2

Двічі, 30.08.2016 та 18.11.2016, ОСОБА_3 зверталася до Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявами про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 бабусі ОСОБА_7

Постановами державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області Кучерявець Л.О. від 01.09.2016 та 18.11.2016 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину вказаного будинку відмовлено та роз'яснено порядок отримання дублікату втраченого свідоцтва про право власності на будинок.

По справі беззаперечно встановлено, що оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я померлих спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 14.11.2005, виданого виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради на підставі рішення №104 від 21.09.2005, втрачений, у позивачів наявна копія даного свідоцтва та копія витягу НОМЕР_1 від 14.11.2005 про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно, виданого Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с. 40, 41).

У зв'язку із втратою свідоцтва про право власності на зазначений вище житловий будинок в газеті «Наше життя» № 31 від 06.08.2016 позивачами зроблено відповідне оголошення (а.с. 33).

Згідно відповідей КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» на адвокатські запити, запит державного нотаріуса та заяву ОСОБА_3, від 07.09.2015 №01/34/-835, 02.12.2016 №01/34-806, 14.12.2016 №01/34-831 та 27.03.2017 №01/34-251, виготовлення та видача свідоцтв про право власності на нерухоме майно не входить до компетенції БТІ (а.с. 30, 31).

У відповідь на запит щодо можливості видачі виконкомом сільської ради при втраті правовстановлюючих документів на житлові будинки, оригіналів свідоцтв на право власності на житлові будинки на померлих, Виконавчий комітет Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області листом від 12.08.2016 № 03-08/470 повідомив, що нормативно-правовими актами стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 не врегульовано порядок видачі дублікатів свідоцтв на право власності взамін втрачених, зіпсованих; щодо реєстрації права власності на померлих осіб, зазначив, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення останнього до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, що не можливо зробити від імені померлої особи (а.с. 32).

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п.6 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст.2 вказаного Закону заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Пунктом 53 вказаного Порядку передбачено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об'єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подаються:

1) копія примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно;

2) оголошення про втрату документа у друкованих засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження або місцевої чи регіональної сфери розповсюдження за місцезнаходженням нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа).

Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав в інформаційних системах, державна реєстрація прав в яких здійснювалася до 1 січня 2013 р., або на паперових носіях інформації, ведення яких здійснювалося підприємствами бюро технічної інвентаризації.

У п. 66 Порядку зазначено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб'єкта права власності - спадкодавця з обов'язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Підпунктом 4.15 п.4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій від 22.02.2012 р. № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Підпунктом 4.18 п. п.4 гл. 10 розділу ІІ цього ж Порядку встановлено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Виходячи із системного аналізу вказаних вище норм законодавства, апеляційний суд вважає, що у позивачів наявні перешкоди для оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку у зв'язку із відсутністю в них оригіналу свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.11.2005, оскільки порядок видачі дублікатів свідоцтв на право власності взамін втрачених, зіпсованих органами місцевого самоврядування законодавчо не врегульовано, а позивачі в розумінні п.3 ч. 1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не є заявниками, заявниками мали б бути померлі ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Як вбачається із змісту ст. 392 ЦК України самостійна вимога власника про визнання його права власності на певне майно передбачає володіння власником спірним майном та наявність сумнівів інших осіб щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації власником свого права власності через такі сумніви чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Судовою практикою визнається можливість подання позову про визнання права власності за ст. 392 ЦК України, за відсутності іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права, зокрема, у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, за відсутності можливості одержати у відповідних органах дубліката правовстановлюючого документа.

Частиною п'ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно із частиною другою статті 1220 цього Кодексу є день смерті особи.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною.

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Проте, відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» або правовстановлюючого документа не зумовлює позбавлення особи прав щодо майна, а ст. 1296-1298 ЦК України визначено, що питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, враховуючи, що позивачі позбавлені можливості оформити спадщину через відмову нотаріусів у видачі свідоцтва про право на спадщину та реалізувати свої права на успадковане майно в досудовому порядку, визнання за ними права власності на успадковане майно можливе лише судом.

У судовому засіданні апеляційного суду було оглянуто матеріали інвентаризаційної справи №1914 на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, надісланого на запит суду КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації», де міститься другий екземпляр свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14.11.2005 Виконавчим комітетом Кобижчанської сільської ради згідно рішення №104 від 21.09.2005, згідно якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є власниками по 1/2 частині кожен житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, на підставі якого Ніжинським МБТІ було проведено реєстрацію за померлими права власності.

З матеріалів інвентаризаційної справи вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 має загальну площу 65,0 кв.м, житлову площу 34,7 кв.м.

За викладених обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2017 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до територіальної громади в особі Кобижчанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 бабусі ОСОБА_7 та на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_8.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: