Справа № 199/2612/17
02 червня 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування запису про державну реєстрацію права власності,-
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування запису про право власності. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 1947р. його баба ОСОБА_3 придбала домоволодіння, розташоване у АДРЕСА_1, у якому все своє життя вона прожила разом із його матір'ю ОСОБА_4 до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 Після смерті баби ОСОБА_4 фактично господарювала у будинку та з 18.03.1975р. була зареєстрована у ньому, отримала рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська Дніпропетровської області №113/21 від 09.02.1990р. «Про узаконення жилого будинку по АДРЕСА_2», яким узаконено за гр. ОСОБА_5 (ПІБ вказано російською мовою) жилий будинок по АДРЕСА_2 з 3-ма жилими кімнатами площею 27,5 м2, сараї Б, В і погріб Д. 24.03.1990р. було видане свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок. Також позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 Він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, де дізнався, що на підставі підробленого свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.1990р. власником домоволодіння є ОСОБА_2, тоді як фактично таке свідоцтво згідно архівних даних ніколи не видавалось. Також вказує, що жилий будинок був оформлений за його бабою як «ОСОБА_3» помилково, оскільки усе своє життя вона прожила як «ОСОБА_3» та померла саме з таким іменем, при зверненні до нотаріуса, останній рекомендував позивачеві, зокрема, вирішити у судовому порядку факт належності права власності на житловий будинок бабі саме як «ОСОБА_3».
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у 1947р. ОСОБА_3 придбала у гр. ОСОБА_6 домоволодіння, розташоване у АДРЕСА_1, який складався з: дерев`яно-мазаного будинку, критого залізом розм. 2,0х9,0х3,0, коридору дерев`яно-мазаного будинку, критого залізом розм. 3,0х2,50х2,80, погребу цегляного розм. 4,0х3,0х1,50, що підтверджується Актом техніка Райкомунгоспу АНД району ОСОБА_7 від 02.04.1947р., довідкою Інспекції державного страхування від 08.04.1947р.
ОСОБА_3 проживала у вказаному домоволодінні (у подальшому назва вулиці та нумерація будинку змінились на АДРЕСА_2 разом із своєю дочкою - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.
Після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на належне їй майно, спадкоємцем майна якої є її дочка ОСОБА_4.
Правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 виникли в період 1975 року, тобто до набрання законної сили ЦК України 2004 року, вони регулюються нормами цивільного законодавства діючими на той час, а саме ЦК УРСР 1963 року.
За ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963 року - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Особою, що вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, вважається її дочка - ОСОБА_4, яка фактично господарювала у будинку та з 18.03.1975р. була зареєстрована у ньому, що підтверджується погосподарською книгою, а також підтверджується факт, що рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська Дніпропетровської області №113/21 від 09.02.1990р. «Про узаконення жилого будинку по АДРЕСА_2» на підставі заяви ОСОБА_4 вирішено: узаконити за гр. ОСОБА_5 (ПІБ вказано російською мовою) жилий будинок по АДРЕСА_2 з 3-ма жилими кімнатами площею 27,5 м2, сараї Б, В і погріб Д. 24.03.1990р. на ім`я «ОСОБА_3» було видане свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №531 за реєстровим №7.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_1, свідоцтво про розірвання шлюбу від 28.01.1975р.) ОСОБА_4, який після її смерті прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що також підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї.
В той же час судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.11.1990р., згідно якого власником домоволодіння є відповідач по справі, фактично згідно архівних даних Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори не видавалось, тому є недійсним.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із ч.5 ст..1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Тому суд, виходячи з вищевикладеного, приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3600,00 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 10, 212-218,224 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування запису про державну реєстрацію права власності,- задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на жилий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_2, виданого виконкомом Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська 24.03.1990 року на ім'я ОСОБА_3.
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 08 листопада 1990 року, в якому видавником зазначена Четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстровий №1-4290,про спадкування за законом ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3.
Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме запис НОМЕР_2 від 24.01.2017 року про проведену державну реєстрацію прав власності на житловий будинок АДРЕСА_2 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3.
Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на жилий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_2, які складаються з:житлового будинку літ.А-1 загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., сараїв літ.Б,В, погрібу літ.Д.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 3600 грн.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: