АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4471/17 Головуючий 1 інст. Скотар А.Ю.
Справа № 643/4593/17-ц Доповідач Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» липня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_2 Леду до ОСОБА_3 про зобовязання виконати умови договору,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 ОСОБА_2 Леду звернувся до суду з позовом, в якому просив зобовязати ОСОБА_3 виконати умови договору завдатку щодо продажу квартири № 264, по вул. Героїв Праці, буд. № 68 в м. Харкові.

Разом із позовом подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просив до вирішення справи по суті накласти арешт на вказану квартиру, яка фактично є предметом договору завдатку, оскільки невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_2 Леду про забезпечення позову.

Накладено арешт на квартиру № 264, по вул. Героїв Праці, буд. 68 в м. Харкові, яка належить ОСОБА_3

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою ОСОБА_1 через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу судді від 06 квітня 2017 року скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_2 Леду про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм процесуального права. Вважала, що суд не звернув увагу на те, що зазначеною ухвалою порушено її право власності, яке вона набула за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 березня 2014 року про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на спірну квартиру та рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2016 року про витребування у ОСОБА_3 на її користь спірної квартири та фактично зупинив їх виконання.

До суду апеляційної інстанції особи, які беруть участь у справі не зявилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вимог частини 2 статті 305 ЦПК України, а також того, що справа по суті не розглядається, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності не зявившихся осіб.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши виділені матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу судді від 06 квітня 2017 року скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом позову є зобовязання виконання умов договору завдатку, а саме продажу квартири № 264, по вул. Героїв Праці, буд. № 68 в м. Харкові.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 березня 2014 року визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 264, по вул. Героїв Праці, буд. № 68 в м. Харкові, яка належала померлому родичу ОСОБА_1 ОСОБА_4

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 травня 2016 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 29 вересня 2016 року, витребувано у ОСОБА_3 на її користь спірну квартиру.

Відповідно до частиною 1 статті 151 ЦПК України за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити передбачені цим кодексом заходи забезпечення позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до розяснень, що містяться у пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обовязком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Накладаючи арешт на квартиру № 264, по вул. Героїв Праці, буд. № 68 в м. Харкові, суд першої інстанції не пересвідчився, чи дійсно на час розгляду заяви спірна квартира належить ОСОБА_3; чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; не зясував обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та залучивши до участі у справі ОСОБА_1, забезпечив позов, не звернувши увагу на те, що спірна квартира не належить ОСОБА_3

Оскільки порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення, судова колегія вважає за необхідне скасувати ухвалу судді, а апеляційну скаргу задовольнити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст.313, п.6 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_2 Леду про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя Судді колегії