4-с/225/20/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивована)

29 червня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В. В.,

за участю секретаря Петрової С. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька Донецької області скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний», заінтересовані особи Торецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2017 року представник заявника звернувся до суду із скаргою на дії Торецького міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій просив визнати незаконним та скасувати постанову старшого державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачеві від 22.06.2016 року, визнати незаконним та скасувати повідомлення старшого державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 29.11.2016 року та зобовязати начальника Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавче провадження відновити.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 19.07.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області видано виконавчий лист по справі № 2/225/1146/2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості в розмірі 1901,17 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Торецького МУЮ від 22.06.2016 року повернено виконавчий документ стягувачу в межах виконавчого провадження № 49523262 на тій підставі, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. 23.11.2016 року на адресу ВДВС Торецького МУЮ було надіслано клопотання та заява про відкриття виконавчого провадження без сплати авансового внеску. На адресу банку 29.05.2017 року з ВДВС Торецького МУЮ. надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Заявник вважає, що Державною виконавчою службою було порушено права стягувача на повторне пред'явлення виконавчого листа, оскарження дій посадових осіб, оскільки постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал виконавчого листа надійшли на адресу банку 31.10.2016 року. З зазначеним повідомленням та постановою про повернення виконавчого провадження ПАТ «Банк Фамільний» не згоден.

Представник заявника надав суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав.

Представник Торецького міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не прибула з невідомих причин, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Судом встановлено, що 19.07.2013 року Дзержинським міським судом Донецької області видано виконавчий лист по справі № 2/225/1146/2013 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості в розмірі 1901,17 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Торецького МУЮ від 22.06.2016 року повернено виконавчий документ стягувачу в межах виконавчого провадження № 49523262 на тій підставі, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З Постанови державного виконавця не вбачається чи було перевірено майновий стан боржника, чи було виконано всі виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», також до Постанови про повернення виконавчого листа не долучено акт державного виконавця.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, можливо прийти до переконання, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження», заінтересованою особою не подано жодних належних доказів, які б свідчили про вжиття усіх, передбачених Законом, заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ст. 129-1 Конституції України.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал виконавчого листа надійшли на адресу ПАТ «Фамільний» 31.10.2016 року (а.с.3).

Таким чином, державною виконавчою службою було порушено права стягувача на повторне пред'явлення виконавчого листа, оскарження дій посадових осіб, оскільки він був повідомлений про вчинені ДВС дії через 4 місяці.

05.10.2016 року, набрала чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ст. 4 ч. 4 п. 8 - виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо, зокрема, стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Заявником було надіслано клопотання з проханням відкрити виконавчі провадження без сплати авансового збору, однак державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання оскільки не надано підтвердження сплати авансового внеску.

З цього приводу, суд зазначає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал виконавчого листа були прийняті 22.06.2016 року, а надійшли на адресу ПАТ «Фамільний» 31.10.2016 року (а.с.3). Так як надсилання виконавчих листів стягувачу з порушення строків їх відправлення покладається на ВДВС Торецького МУЮ, то державний виконавець під час здійснення виконавчих дій повинен був керуватись Законом України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21 квітня 1999 року.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що державним виконавцем під час виконання виконавчого провадження не було вжито всіх заходів необхідних та достатніх для виконання рішення суду, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, ст. ст. 11, 47 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний», заінтересовані особи Торецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати постанову старшого державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачеві від 22.06.2016 року.

Визнати незаконним та скасувати повідомлення старшого державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 29.11.2016 року.

Зобовязати начальника Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавче провадження відновити.

На ухвалу суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: