Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2735/17 Головуючий у 1 інстанції: Олійник М.Ю.
Є.У.№ 321/383/17 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Волчановій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 04 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовм. який ґрунтував наступним. 27 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № ML-200/859/2008. Згідно з Кредитним договором, Банк надав ОСОБА_5 кредит в сумі 94 930,00 доларів США. Остаточний строк повернення кредитних коштів - 27 березня 2028 року. В порушення умов Кредитного договору, позичальником належні до сплати суми кредиту не погашалися. Влітку 2016 році ПАТ «ОТП Банк» стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_5 помер, у зв'язку з чим був направлений запит до нотаріальної контори. Згідно листа Приватного нотаріуса Ворожбянової Л.М. за № 675/02-14 від 02 вересня 2016 року, спадщину після померлого ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_3 Внаслідок невиконання зобов'язання по договору виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 69852,92 дол. США, яку позивач просить стягнути з відповідача.Заочним рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 04 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись зазначеним заочним рішенням суду ПАТ «ОТП Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до кредитного договору № ML-200/859/2008 27 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № ML-200/859/2008, згідно якого надав ОСОБА_5 кредит в сумі 94 930,00 доларів США (а.с. 4-8).

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № ML-200/859/2008 від 27 березня 2008 року станом на 16 грудня 2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 69852,92 дол. США ( а.с. 3).

У відповідності до повідомлення приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області від 02 вересня 2016 року № 675/02-14, нею була отримана претензія кредитора до спадкоємців ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була надіслана їй для виконання за належністю. Вищевказана претензія приєднана до спадкової справи № 79 за 2012 рік, яка зареєстрована 18 травня 2012 року після смерті ОСОБА_4 По вищевказаній спадковій справі 27 липня 2012 року за реєстровим №1062 та 06 вересня 2012 року за реєстровим номером 1283 були видані свідоцтва про право на спадщину спадкоємцеві, дружині спадкодавця - ОСОБА_3, яка проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 9).

З урахуванням обставин справи та посилаючись на вимоги ст. 1282 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд послався на положення які містяться в п.32 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" . За зазначеними роз'ясненнями при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з огляду на положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Обов'язок з відшкодування шкоди (яка в даному випадку для банку виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором) згідно зі ст.1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов'язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов'язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини.

Згідно відповіді нотаріуса спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_3, до якої і заявлено позов.

Разом з тим, порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобов'язань спадкодавця перед своїм кредитором визначений положеннями ст.1281 ЦК України, відповідно до яких спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності.

Тож суд першої інстанції ґрунтував свій висновок тим, що положення статті 1282 ЦК України застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (ч.2 ст.1282 ЦК України).

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33 цс15 та в силу ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Досліджуючи правильність висновків суду першої інстанції та обґрунтованість заперечень позивача проти законності судового рішення, судова колегія враховує наступне.

Між банком та позичальником ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальник зобов'язався сплачувати його щомісячними платежами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості за кредитом.

Відтак право вимоги, про яке йдеться у ст. 1281 ЦК виникло у позивача з моменту непогашення чергового щомісячного платежу.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що відсотки згідно розрахунку розраховані з 25 липня 2014 року, тобто навіть за позицією самого позивача з цього часу настав строк вимоги, а вимоги до спадкоємця та позов заявлені лише у 2016 та 2017 році.

Строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Незважаючи на наявність заборгованості, позивач звернувся з вимогою до спадкоємця у строк, який значно перевищує встановлений для заявлення вимог кредитора спадкоємця. так, до нотаріальної контори позивач звернувся в 2016 році, тоді як позичальник помер в 2011 році.

На час ухвалення рішення, позивачем не було надано ані доказів які б свідчили про повідомлення відповідача ОСОБА_3 про майнові вимоги банку одноразовим платежем (згідно ст. 1282 ЦК України), ані доказів отримання нею спадкового майна, ані про його вартість.

Крім зазначено, судова колегія враховує, що в справі відсутній розрахунок заборгованості, позивач обмежився лише довідкою про залишок заборгованості (а.с.3), при цьому несплачені відсотки за користування кредитом нараховувалися і після смерті позичальника, коли договірні відносини вже були припинені.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» -відхилити.

Заочне рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 04 травня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: