АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/245/17 Номер провадження 22-ц/786/1829/17Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Панченка О.О., Бутенко С.Б.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року

по справі за поданням заступника начальника Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року заступник начальника Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 52680126 з виконання: виконавчого листа № 2/541/443/2016 виданого 06 травня 2016 року Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського 7973,10 грн. відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину. Виконавче провадження відкрито 18 травня 2016 року та постанову направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням 26 травня 2016 року; виконавчого листа № 2/541/442/2016 виданого 17 червня 2016 року Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2на користь фінансового управління Миргородської РДА 6574,70 грн. відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину. Виконавче провадження відкрито 15 липня 2016 року та постанову направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням 04 серпня 2016 року; виконавчого листа № 2/541/442/2016 виданого 17 червня 2016 року Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2на користь держави 1378 грн. судового збору. Виконавче провадження відкрито 23 червня 2016 року та постанову направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням 08 липня 2016 року.

Зобовязання на сьогоднішній день боржником не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення, та на даний час фактичне місце проживання, перебування боржника невідомо.

Державним виконавцем було вжито всіх заходів для примусового виконання зобовязань, проте не дивлячись на це, боржник ухиляється від їх виконання.

У звязку з вищевикладеним заступник начальника Миргородського МР ВДВС просив суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року подання заступника начальника Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон : серії ЕS №099145, документований 15 серпня 2014 року органом видачі 5332 зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено.

Обмежено громадянина ОСОБА_2, у праві виїзду за межі території України без вилучення паспорту до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчими документами:

виконавчого листа № 2/541/443/2016 виданого 06 травня 2016 року Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського 7973,10 грн. відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину;

виконавчого листа № 2/541/442/2016 виданого 17 червня 2016 року Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2на користь фінансового управління Миргородської РДА 6574,70 грн. відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого від злочину;

виконавчого листа № 2/541/442/2016 виданого 17 червня 2016 року Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2на користь держави 1378 грн. судового збору.

З ухвалою суду не погодився представник боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову якою у задоволенні подання відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу заступника начальника Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області просить ухвалу суду залиши без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважає, що ухвала постановлена, із дотриманням вимог закону, крім того, просить розглядати справу без участі представника Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області.

В судове засідання представник Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції, керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України та виходив із того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх зобовязань та законних вимог державного виконавця.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На переконання колегії суддів, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, субєктом подання не надано суду переконливих доказів умисних дій боржника (дії або бездіяльність), спрямованих на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості.

При цьому, встановлення факту відсутності майна, на яке може бути звернено стягнення та встановлення тієї обставини, що боржник за цивільно-трудовими угодами не працює, пенсії не отримує, відкритих рахунках у банках та інших фінансових установах не має, не може вважатися ухиленням від виконання рішення суду, оскільки само по собі відсутність майна на яке може бути звернено стягнення при виконанні судового рішення не свідчить про ухилення від виконання зобовязання.

Факт навчання у Варшавському економічному університеті, республіка ОСОБА_4 не дає підстав для обмеження виїзду за кордон тому, що не спростовані пояснення представника апелянта, що боржник навчається за кошти батьків, але останні не зобовязані за нього сплачувати борги кредиторам.

Крім того, у матеріалах справи відсутні переконливі докази про те, що боржник працює у Варшавському Економічному університеті чи ОСОБА_4.

Посилання суду першої інстанції на те, що боржник ОСОБА_2 не зявлявся до державного виконавця не може бути підставою для задоволення подання, оскільки відсутні докази щодо направлення виклику державного виконавця божнику.

З урахуванням вищевикладеного, ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року по справі за поданням заступника начальника Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 слід скасувати з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

УхвалуМиргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 лютого 2017 року скасувати.

У задоволенні поданням заступника начальника Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження права виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.О. Панченко

ОСОБА_5