Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, прокурора Мікаєлян Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Комунальної установи «Маріупольська міська лікарня №9 медико-санітарна частина працівників Департаменту морського флоту», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року позивач ОСОБА_7 звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 05 травня 2015 року він був доставлений до міської лікарні №9 з приступом хвороби жовчного міхура та направлений до стаціонарного хірургічного відділення, де після обстеження лікарів 08 травня 2015 року в екстреному порядку був прооперований із видаленням жовчного міхура. В період перебування у хірургічному відділенні здійснював витрати на придбання ліків та послуги лікарів. Після проведеної операції ОСОБА_7 відчув оніміння правої руки та у зв'язку із цим з 16 червня 2015 року до 01.07.2015 року знаходився на лікуванні у неврологічному відділенні тієї ж лікарні із діагнозом наявності змін в області плечових нервових сплетінь з обох сторін - плексіт. В період лікування в неврологічному відділенні ніс витрати на придбання ліків та медичне обстеження (МРТ). Після відсутності позитивних результатів лікування його було направлено до в КЗ «Міська лікарня №8», де він перебував з 02.07.2015 року по 22 липня 2015 року та ніс витрати на проїзд. У період з 23.07.2015 року по 11.09.2015 року продовжував стаціонарне лікування у міській лікарні №2. За результатами огляду МСЕК 16.09.2015 року позивача було визнано інвалідом третьої групи внаслідок двосторонньої брахіоплексопатії із вираженим парезом згибателів правого передпліччя, легким парезом згибателів лівого передпліччя, вираженим порушенням правої руки, порушенням функції самообслуговування. Вказує, що з вини працівників, які допустили халатність при підготовці до операції, він став інвалідом, не може виконувати важку працю та вимушений був звільнитися із роботи. Вимушений прикладати зусилля для подальшого тривалого лікування руки. Нести матеріальні витрати Заподіяння інвалідності та неможливість виконувати роботу і утримувати сім'ю, завдає йому моральну шкоду. На підставі цього просив стягнути з Комунального закладу Маріупольська міська лікарня №9 МСЧ працівників Департаменту морського флоту Міністерства охорони здоров'я України на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди - 13967,00 гривень та моральної шкоди - 100 000,00 гривень.

В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали, наголошували на безпосередньому причинному зв'язку між проведеною операцією з видалення жовчного міхура та плексітом правої руки, який відбувся внаслідок незручної пози на операційному столі та здавлюванні руки.

Представники відповідача позовні вимоги не визнали, вказували, що в лікарні ОСОБА_7 була проведена невідкладна операція з видалення жовчного міхура та лікарі діяли в умовах крайньої необхідності. Операція була проведена успішно. Необхідні ліки ОСОБА_7 купував самостійно за рекомендацією лікарів. Після проведеної операції було виявлено ознаки оніміння правої руки, проте це не пов'язано із операцією, оскільки у ОСОБА_7 були встановлені прояви хронічного захворювання хребта-остеохондроз, спондилоартроз, що на думку представника могли спровокувати виникнення оніміння руки.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти позову, вказала, що до операції позивач висловлювався про наявність у нього захворювання хребта, яке після операції було підтверджено та діагностовано. Вказане захворювання носило хронічний характер та розвивалось протягом тривалого періоду та призвело до інвалідності. Операція з видалення жовчного міхура проводилася за її участю, де вона виконувала лише обов'язки лікаря - анестезіолога та наголошувала на відсутність будь-якого взаємозв'язку між введеною в ліву руку анестезією та онімінням правої руки. Наголошувала на безкоштовності проведеної операції.

Третя особа ОСОБА_8, яка працює завідуючою хірургічного відділення міської лікарні №9, в судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що 05 травня 2015 року до хірургічного відділення в екстреному порядку з холециститом надійшов ОСОБА_7 та 08 травня 2015 року був ургентно прооперований. Будь-яких скарг на біль у руці до операції не висловлював. Операція пройшла вдало, але після операції 11 травня 2015 року скаржився на зниження функції руки та в той же день був оглянутий невропатологом. Запис лікаря-анестезіолога у медичній картці ОСОБА_7 про існування у нього хвороби хребта був зроблений після його оперування. Стосовно вартості послуг наголосила на їх безкоштовності, але відзначила, що пацієнти купують медикаменти добровільно, про що їм перед операцією роз'яснюється. Також зазначила, що відсутні були протипоказання для проведення операції з видалення жовчного міхура, але навіть за їх наявності операція була життєво необхідна, оскільки в іншому випадку пацієнт би помер, тому вона зобов'язана була оперувати.

Третя особа ОСОБА_9, який працює лікарем-хірургом міської лікарні №9, заперечував проти позову та в судовому засіданні пояснив, що в 2015 році приймав участь у оперуванні ОСОБА_7 з приводу гострої хірургічної патології - гострого калькульозного холециститу. Операція пройшла стандартно без ускладнень. До операції пацієнт був оглянутий лікарями на загальному обході та після цього було прийнято рішення оперувати. Були здані необхідні аналізи та проведено УЗД. Під час оперування пацієнт був розташований на хірургічному столі в стандартній позі з фіксацією стегон та рук в променезап'ястковій частині марлевими мотузками.

Третя особа ОСОБА_10, яка працює медичною сестрою міської лікарні №9, позовні вимоги не визнала та пояснила, що операцією із ОСОБА_7 вже не пам'ятає, але при таких операціях пацієнт розташовується на операційному столі стандартно: руки на підлокітники під кутом 90 градусів, голова прямо, руки та ноги фіксуються спеціальними пов'язками, руки фіксуються в променезап'ястковій частині.

Вислухавши учасників, свідків, експертів, дослідивши письмові матеріли справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних причин.

Так судом встановлено, що 05 червня 2015 року ОСОБА_7 доставлений бригадою швидкою допомоги до стаціонару хірургічного відділення Маріупольської міської лікарня №9 медико-санітарна частина працівників Департаменту морського флоту із скаргами на біль в епігастральній області після вживання жирної, гострої їжі, рвоту (хворіє протягом останніх 13 годин), що підтверджується медичної карткою стаціонарного хворого №3678-545 та випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 15 червня 2015 року (а.с.11). В цей же день позивач був обстежений, проведено УЗД, ОБП, аналізи крові та сечі.

Також 05 червня 2015 року позивач письмово був проінформований і надав добровільно згоду на проведення діагностики, лікування та проведення операції, що підтверджується відповідним листом в медичній картці та особистим підписом ОСОБА_7 (форма №003-6/о). Крім того, відповідно до письмової форми №17 ОСОБА_7 був особисто проінформований лікарем про стан здоров'я та роз'яснені права, передбачені статтями 6, 34, 39, 39-1, 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» № 2801-XII від 19.11.1992 року. Також в добровільному порядку надав свою згоду забезпечити за власний рахунок придбання призначених йому лікарських препаратів та витратний матеріал.

08 червня 2015 року завідуючим хірургічного відділення ОСОБА_8 була проведена операція - лапароскопична холецистектомія, дренування черевної порожнини. Призначено післяопераційне лікування.

11 червня 2015 року ОСОБА_7 був оглянутий невропатологом через скарги на слабкість в правій руці, почуття оніміння пальців рук. Пацієнту виставлений діагноз позиційна брахіоплексопатія справа.

15 червня 2015 року ОСОБА_7 був виписаний із хірургічного відділення та 16 червня 2015 року переведений до неврологічного відділення цієї ж лікарні із скаргами на слабкість в праві руці, в основному у м'язах плеча. В період з 16 червня 2015 року по 01 липня 2015 року проходив відповідне обстеження та лікування. Встановлений діагноз ішемічна брахіоплексопатія справа, ураження «Ерба-Дюшена». 01 липня 2015 року був виписаний з наступним лікуванням у ФТБ, що підтверджується відповідною випискою №3967/477 від 01.07.2015 року та медичною карткою стаціонарного хворого №3967-466 (а.с.9 ).

Згідно виписки із медичної картки №555 Комунального закладу «Міська лікарня №8» ОСОБА_7 в період з 01 липня 2015 року по 22 липня 2015 року проходив лікування. При надходженні та виписуванні мав діагноз: посттравматична брахіоплексопатія з помірним парезом правої руки з вираженим больовим та м'язово-тонічним синдромом (а.с.10).

Відповідно до виписки №1729 від 10.09.2015 року ОСОБА_7 в період з 03 вересня 2015 року по 11 вересня 2015 року проходив лікування в Комунальному закладі «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» з приводу скарг на різку біль в правій руці і обмеження рухів через біль у шийному відділі хребта та правому ліктьовому суглобі; біль в потиличній частині; оніміння пальців правої кісті. Після отримання курсу лікування був виписаний. Також відповідно до даної виписки позивач проходив лікування на денному стаціонарі з 10.08. по 26.08.2015 року (а.с.12).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серія АВ 0592193 від 16.09.2015 року ОСОБА_7 була встановлена третя група інвалідності на строк до 01 жовтня 2016 року (а.с.17).

Отже з наведеної медичної документації вбачається, що одразу після проведеної 08 червня 2015 року операції з видалення жовчного міхура у ОСОБА_7 було виявлено ішемічну брахіоплексопатію справа, ураження Ерба-Дюшена, що полягало у слабкості в правій руці, почуття оніміння пальців рук, паралічі плечових м'язів.

Для покладення відповідальності на відповідача за вказану хворобу слід встановити причину її виникнення, наявність неправомірних дій або бездіяльності лікарів відповідача та безпосередній зв'язок між неправомірними діями лікарів та наслідками, що настали.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ч.1 ст.1166 ЦК України міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов'язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій, або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність).

Аналогічні положення передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, наявності шкоди, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд, згідно вимог ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

В ході судового розгляду справи з метою з'ясування причин та умов хвороби ОСОБА_7 судом призначалася експертиза та згідно висновку експерта №210-КЕ/2016/пп відділу комісійних судово-медичних експертиз Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 26 січня 2017 року було встановлено, що згідно медичної карти стаціонарного хворого за № 3678 КУ «МЛ №9 МСЧ ДМФ» м. Маріуполя на ім'я ОСОБА_7, відомо, що його було госпіталізовано до лікарні 05.06.2015 з діагнозом: «Гострий калькульозний холецистит». За результатами первинного огляду було встановлено діагноз «Гострий калькульозний холецистит» та було призначено план обстеження і лікування. План обстеження складав: загальні аналізи крові (ЗАК) та сечі (ЗАС), ультразвукове дослідження органів черевної порожнини, аналіз крові на вміст цукру, амілази та білірубіну, рентгенографію органів грудної клітки та черевної порожнини, електрокардіографічне дослідження, фіброоезофагогастродуоденоскопію. За день до операційного втручання, а саме, 07.06.2015 хворий ОСОБА_7 був оглянутий лікарем - анестезіологом, з щоденникового запису огляду якого відомо, що, враховуючи скарги хворого «на проблеми в грудному відділі хребта (не може спати на спині, так як це викликає біль в руці)», йому було рекомендовано консультацію невропатолога та відзначено, що хворий готується до операції в ургентному порядку, було призначено премедикацію за 40 хвилин до операції. Але, не дивлячись на вище вказану рекомендацію щодо консультації невропатолога, консультацію спеціаліста до операції проведено не було. 08.06.2015 з 12.25 до 14:20 год. гр. ОСОБА_7 було проведено оперативне втручання, а саме, холецистектомію лапароскопічним методом. Метод анестезії (знеболювання) був обраний вірно: внутрішньовенний багатокомпонентний наркоз з міорелаксантами та ШВЛ (штучна вентиляція легень). Течія анестезіологічного посібника гладка, без особливостей. Венозний доступ, а саме, пункційна катетеризація лівої кубітальної вени, виключає травматичну дію на праву верхню кінцівку. Післяопераційний перебіг - без особливостей. Комісія зазначає, що метод операційного забезпечення і ведення хворого, як до, так і після оперативного втручання стосовно основного захворювання були обрані вірно відповідно до Наказу МОЗ України №297 від 02.04.2010 «Про затвердження стандартів та клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальності «Хірургія». У післяопераційному періоді, 11.06.2015 при огляді невропатологом у гр. ОСОБА_7 з'являються скарги на біль в правій руці, відчуття оніміння пальців І та II з обох боків. Із анамнезу вказано, що «впродовж декількох років гр. ОСОБА_7 відзначав оніміння шиї, спини та рук після короткочасного положення лежачи на спині. Спочатку зауважив, що турбував біль в шийному відділі хребта, потім біль припинився, але залишилося відчуття оніміння кисті справа, надалі, слабкість у проксимальних відділах правої руки». На момент огляду, відсутні рухи в проксимальних відділах, не може зігнути руку в ліктьовому суглобі, різко обмежені рухи в плечовому суглобі, відзначається гіпестезія І та II пальців. Лікарем-невропатолгом був встановлений діагноз: «Позиційна брахіоплексопатія справа, параліч «Дюшена -Ерба». Цей діагноз було встановлено 11.06.2015 на підставі скарг і клінічного огляду хворого та не було підтверджено інструментальними методами дослідження (рентгенографічного, електроміографічного, комп'ютерно-томографічного). Надалі, було призначено рентгенографію шийного відділу хребта. За результатами якої, від 12.06.2015, були встановлені наступні рентгенологічні зміни: «На рентгенограмах шийного відділу хребта: звуження міжхребетного простору, утовщення, уплотнение, нерівність, загострення замикающіх пластин тіл позвонков, в дуге - рентгенологічні ознаки спондилоартрозу, висновок: остеохондроз, спондилоартроз шийного відділу хребта». Також в медичній карті міститься запис стосовно рентгенологічного обстеження правого плечового суглобу хворого від 17.06.2015 (дата виписки 15.06.2015), з якого відомо: «На рентгенограмі правого плечового суглобу: без видимих травматичних пошкоджень кісної системи». 15.06.2015 ОСОБА_7 було виписано з заключним клінічним діагнозом: «Гострий калькульозний холецистит», відсутні відомості щодо наявності супутніх захворювань.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого №3967 КУ «МЛ №9 МСЧ ДМФ» на ім'я ОСОБА_7 відомо, що останній був госпіталізований 16.06.2015 з діагнозом при госпіталізації: «Ішемічна брахіоплексопатія справа, ураження Ерба-Дюшена». В ході проведення первинного огляду локально було встановлено: активні рухи - підняття руки доверху, згинання в ліктьовому суглобі, заведення руки за спину практично відсутні, активні рухи в пальцях кисті, променево-зап'ястковому суглобі в повному обсязі, сила в кисті справа - 5 балів, сила в плечі и передпліччі - 0 балів, гіпотонія м'язів плеча і передпліччя справа. Було встановлено діагноз: «Посттравматична брахіоплексопатія справа Параліч «Ерба-Дюшена». Було призначено план обстеження, який вміщував МРТ шийного відділу хребта, електрокардіографічне дослідження. З висновку магнитно- резонансної томографії шийного відділу хребта відомо, що у гр. ОСОБА_7 встановлені МР-ознаки сколіозу, начальних проявів остеохондрозу, спондилоартрозу, деформуючого спондильозу шийного відділу хребта, протрузії міжхребцевих дисків СЗ- С4, С5-С6, С6-С7. Вище вказані зміни в ділянці плечових сплетінь з обох боків, але більше справа, вірогідно, мають запальний характер (плексит). Рентгенографія правого плечового суглобу від 17.06.2015. Було призначене лікування. 01.07.2015 хворого ОСОБА_7 було виписано з заключним клінічним діагнозом: «Ішемічна брахіоплексопатія справа, ураження Дюшена-Ерба».

Згідно акту №1606 огляду медико-соціальною експертною комісією від 16.09.2015 відомо, що гр. ОСОБА_7 працює штукатуром, із запису невролога відомо, що обмежені рухи в правому плечовому і ліктьовому суглобах, гіпестезії правого передпліччя і кисті, гіпотрофія, гіпотонія, м'язова сила в згиначах правого передпліччя знижена на З бали, лівого - на 1 балл, пальце-носову пробу не виконує із-за парезу.

Згідно направлення на медико-соціально-експертну комісію від 04.09.2015 стан хворого при направленні на МСЕК відзначений як задовільний, обмежені рухи в правому плечовому суглобі, гіпотонія, гіпотрофія правого плеча, ускладнений підйом правої руки вище горизонтального рівня, виражений парез згиначів правого передпліччя, сила в кисті - 1 бал, легкий парез лівого згинача, сила в руці 4 бали, діагноз при направленні на МСЕК: «Позиційна двобічна брахіоплексопатія з вираженим парезом згиначів правого передпліччя, легким парезом згинача лівого передпліччя, виражене порушення функції правої руки, порушенням функції самообслуговування, остеохондроз шийного відділу хребта з протрузією дисків СЗ-С4, С5-С6, С6-С7».

Експертна комісія зауважила, що згідно медичної карти № 3678 КУ «МЛ №9 МСЧ ДМФ» (час перебування 05.06.2015-15.06.2015) при проведенні обстеження і встановленні діагнозу «Позиційна проксимальна правобічна брахіоплексопатія» не було проведено рентгенографії правого плечового суглобу, електроміографічного дослідження, що є вкрай необхідними при встановленні діагнозу брахіоплексопатії, так як дозволяє визначитися щодо рівня ураження. При наступній госпіталізації й встановленні групи інвалідності також відсутнє електроміографічне дослідження. Також, звертає на себе увагу той факт, що діагноз «Позиційна проксимальна правобічна брахіоплексопатія» не винесений в заключний клінічний діагноз. Згідно медичної карти стаціонарного хворого №3967 КУ «МЛ №9 МСЧ ДМФ», було встановлено діагноз при госпіталізації «Ішемічна брахіоплексопатія справа, ураження Ерба-Дюшена», при виписці встановлений заключний клінічний діагноз «Посттравматична брахіоплексопатія справа, параліч Ерба-Дюшена». При встановленні групи інвалідності від 16.09.2015 був встановлений діагноз «Позиційна двобічна брахіоплексопатія з вираженим парезом згиначів правого передпліччя, легким парезом згиначів лівого передпліччя, вираженим порушенням функції правої руки, порушенням функції самообслуговування, остеохондроз шийного відділу хребта з протрузією дисків СЗ-С4, С4-С5,С5-С6».

Таким чином, враховуючи дані з наданої медичної документації, в тому числі встановлення діагнозів, що відрізняються за етіологічним чинником (позиційна, ішемічна, посттравматична), за стороною ураження (однобічна, двобічна), різні дані неврологічного стану під час проведення обстежень (різна сила в кінцівках, рівень обмеження рухів, різний ступінь парезу й локалізації, тощо), неповний обсяг інструментальних досліджень не дозволяють комісії визначитися щодо терміну початку захворювання, етіологічного чинника (причини виникнення), локалізації патологічного процесу та обгрунтованості встановлених діагнозів. А, приймаючи до уваги відсутність медичної карти амбулаторного хворого за місцем мешкання гр. ОСОБА_7 за період часу за 1996 - 2015 роки з відомостями щодо стану здоров'я останнього, а саме, перенесених травм, захворювань плечових суглобів, інфекцій; впливу основного виду трудової діяльності (робота в умовах фізичного перенавантаження у якості штукатура; відсутності вказівки на положення тіла під час оперативного втручання від 08.06.2015 в медичній карті стаціонарного хворого № 3678 КУ «МЛ №9 МСЧ ДМФ» м. Маріуполя; висновку медичної комісії військкомату стосовно придатності його до військової служби; відмови гр. ОСОБА_7 від огляду експертною комісією з проведенням додаткового інструментального електроміографічного дослідження, комісія не має можливості об'єктивно відповісти на питання № 1,4,5 даної Ухвали судді стосовно причини виникнення у ОСОБА_7 двобічної брахіоплексопатії та наявності причинно-наслідкового зв'язку між проведенням операції з видалення жовчного міхура та втановленням діагнозу «Позиційна двобічна брахіоплексопатія з вираженим парезом згиначів правого передпліччя, легким парезом згиначів лівого передпліччя, вираженим порушенням функції правої руки, порушенням функції самообслуговування» у зв'язку з невизначеністю клінічної картини, неповним обсягом клінічних і лабораторних обстежень, а також у зв'язку з відмовою гр. ОСОБА_7 від додаткового огляду у відповідності до пп. 4.13.1, 4.13.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Експертна комісія зазначила, що після проведення повного клінічного й інструментального обстеження ОСОБА_7 та вивчення медичної документації, що наведена вище (яка не була надана), не виключається можливість надати відповіді на питання №1,4,5 ухвали судді (т.2 а.с.107-128).

Отже з наведеного висновку експертної комісії вбачається, що із наявних у справі документів та зібраних даних щодо стану здоров'я ОСОБА_7, як до так і після операції, неможливо зробити висновки про причини виникнення брахіоплексопатії, терміну її початку, локалізації патологічного процесу та обгрунтованості встановленого у ОСОБА_7 діагнозу. Крім того, у зв'язку з невизначеністю клінічної картини, неповним обсягом клінічних і лабораторних обстежень, а також у зв'язку з відмовою ОСОБА_7 від додаткового огляду комісія не змогла об'єктивно встановити причину двобічної брахіоплексопатії та наявності причинно-наслідкового зв'язку між проведеною операцією з видалення жовчного міхура та встановленням даного діагнозу.

Крім того, при дослідженні мотивувальної частини висновку експерта, де викладені консультативні підсумки лікарів-фахівців за участю котрих проводилася експерта комісія, виявлено, що лікар-невропатолог ОСОБА_11 не встановив взаємозв'язок між позиційною брахіоплексопатією та оперативним втручанням з приводу холециститу, зокрема через відсутність даних за минулі роки життя ОСОБА_7 та його неприбуттям до експертної установи для огляду і додаткового обстеження. Лікар -хурург ОСОБА_12 повідомив про відсутність об'єктивних даних, які б підтверджували причино-наслідковий зв'язок між діями хірурга (як до операції, так під час і після неї) і брахіоплексопатією. Обстеження пацієнта перед операцією проведено в достатньому обсязі. Лікувальна тактика розцінена правильно. Лікар -нейрохірург ОСОБА_13 після вивчення медичної документації також надала консультативний висновок, що причина виникнення двосторонньої брахіоплексопатії не пов'язана з проведеною операцією - холецистектомією; можливо має місце професійне захворювання. Крім того, лікар- невропатолог ОСОБА_14 дійшла висновку, що у ОСОБА_7 даних за двосторонню проксимальну брахіоплексопатію не має, так як оцініть ступінь вираженості порушення функцій обох рук не виявляється можливим, у зв'язку із тим, що в історії хвороби №3967 та №1729 мається ряд суперечностей: вказівка на різну ступінь парезу та його локалізацію. Крім того, ОСОБА_7 відмовився від консультативного огляду та проведення контрольної електроміографії для уточнення діагнозу. Описанні скарги не вкладаються в клінічну картину двосторонньої брахіоплексопатії, відсутня повнота обстеження.

Також допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції судовий експерт ОСОБА_15 підтвердила висновки судової експертизи та пояснила, що прямого причинного зв'язку між операцією та наслідками (брахіоплексопатією) не має, але необхідно провести додаткове обстеження ОСОБА_7 з урахуванням його фаху та наявності в медичній документації протиріч, електроміографічне дослідження. Вцілому лапороскопійчний метод оперування, який мав місце у випадку із ОСОБА_7, є швидким оперативним втручанням (близько двох годин) і не мав у здорового хлопця спровокувати таких наслідків.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції лікар-невропатолог ОСОБА_11 пояснив, що операція з видалення жовчного міхура не може викликати брахіоплексопатію, оскільки передумови такої хвороби мали існувати до операції. Остеохондроз міг бути передумовою, але без електроміографії неможливо побачити ступінь ураження і локалізацію (периферичний або локальний парез). В його практиці не було жодних випадків виникнення брахіоплексопатії після такого виду операції. Наявність або відсутність валиків під головою ОСОБА_7 під час операції не могло вплинути на виникнення брахіоплексопатії, проте попередній фах (маляр) міг спровокувати певні зміни.

Також допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16, який працює завідуючим неврологічного відділення міської лікарні №2, пояснив, що ОСОБА_7 проходив лікування в його відділенні із діагнозом позиційна невропатія (флексопатія) правого променевого сплетіння на фоні шийного остеохондроза, протрузії дисків. Термін «позиційна» означає, що це провокатор, а причиною є остеохондроз, зміна судин, ішемія нервів. Одну причину, яка могла б призвести до виникнення таких наслідків, свідок назвати не може, проте причиною могло бути співпадіння всіх факторів в один момент: остеохондроз, судини, наркоз, інтоксикація та незручна позиція під час операції. При цьому фіксація кистей однозначно не могла вплинути на виникнення хвороби, а холецистит - це гнійна хвороба, яка також могла вплинути на стан, спровокувати або посилити набряк. Будь-яких порушень з боку хірурга, який проводив операцію, що могло б призвести до виникнення хвороби, свідок не бачить. За будь-яких умов операція холециститу повинна була проведена.

На підставі даних, отриманих від свідків, медичної документації, результатів проведеної судової експертизи та пояснень лікарів-фахівців, суд приходить до висновку про відсутність достовірних даних причинно-наслідкового зв'язку між проведеною ОСОБА_7 операцією з видалення жовчного міхура та брахіоплексопатією, паралічем «Ерба-Дюшена».

Так, позивачем не було доведено, що дії відповідача під час хірургічного втручання лапороскопічного методу операції не відповідали існуючим правилам та методиці. Як в доопераційний, так і після операційний період хірургом в повній мірі було проведено підготовку, обстеження та лікування пацієнта. Дії анестезіолога також відповідали встановленим правилам для такого виду операцій, наркоз обраний вірний. Отже операція з видалення жовчного міхура пройшла вдало, та в діях працівників відповідача не встановлено порушень діючого законодавства або неправомірної бездіяльності, які б вплинули на розвиток хвороби. Проведена операція з приводу гострого калькульозного холециститу була терміновою та життєве необхідною. Водночас відповідач зі свого боку зміг спростувати свою безпосередню причетність до виниклої хвороби, яка була наслідком хронічних захворювань, наявних у ОСОБА_7 до операції, та збігом негативних факторів в ході її проведення.

Щодо заявлених вимог про відшкодування вартості придбаних ліків та проведеного медичного обстеження, то суд відзначає, що у зв'язку із вдалим проведенням операції з видалення жовчного міхура та добровільним придбанням позивачем за власною згодою ліків у аптеках і додатковим проходженням ним діагностичного обстеження у приватних закладах, законних підстав для покладення матеріальної відповідальності або компенсації цих витрат за рахунок відповідача не має.

З огляду на те, що бездіяльність з боку відповідача і вина останнього в судовому засіданні не доведена, вимоги позивача щодо відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.1166, 1167 ЦК України, ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_7 до Комунальної установи «Маріупольська міська лікарня №9 медико-санітарна частина працівників Департаменту морського флоту», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д. В. Кузнецов