АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/3238/17 Головуючий у 1 інстанції: Антонова Н.В.
Провадження № 22-ц/796/7675/2017 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Куркіна І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 18 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 18 травня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення її позову. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 жодним чином не приймає і не намагається приймати участь у вихованні дитини, не сплачує аліменти, не бере участі у її лікуванні та навчанні. Відповідач агресивно ставиться до неї та дитини, вчиняє бійки і сварки, погрожує та стежить за ними, внаслідок чого дочка побоюється відповідача. Суд не надав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення її вимог.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, його представники просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 березня 2013 року.

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7).

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано (а.с. 8).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 грудня 2016 року і до повноліття дитини (а.с. 60-62).

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач ухиляється від участі у вихованні та утриманні дитини, не сплачує аліменти. Відповідач агресивно себе поводить, вчиняє насильство, що негативно впливає на розвиток та виховання дочки.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п.п.15,16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Заявляючи вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 не надала суду достатніх та належних доказів на підтвердження того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини чи жорстоко поводяться з дитиною.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 неодноразово звертався до правоохоронних органів з приводу вчинення позивачкою йому перешкод у спілкуванні з дочкою (а. с. 119-124).

З моменту розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 зживав заходів для визначення способу своєї участі у вихованні дитини. Відповідно до листів Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100/09-4424 від 22 грудня 2016 року, № 100/09-4399 від 23 грудня 2016 року з метою врегулювання конфлікту між позивачем та відповідачем щодо визначення місця проживання дитини та участі у її вихованні, сторін було направлено для проведення сімейної медіації (а. с. 36, 116).

Як вбачається з листів міського центру дитини Служби у справах дітей виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 220 від 21 грудня 2016 року, № 025 від 06 лютого 2017 року ОСОБА_1 від участі у сімейній медіації відмовилася (а. с. 37, 38).

Під час розгляду справи позивачка не заперечувала той факт, що відповідач намагається навідувати дочку за місцем її проживання.

Відповідач ОСОБА_2 зазначив, що він не ухиляється від утримання дочки, надав суду копії платіжних документів щодо перерахування коштів (а. с. 43-44).

Виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки було відкрито за заявою позивачки лише 13 травня 2017 року (а. с. 107).

Матеріали справи не містять доказів жорсткого поводження відповідача з дочкою, вчинення щодо неї насильства.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Голосіївської РДА у м. Києві № 1006419 від 11 квітня 2017 року, враховуючи рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 05 квітня 2017 року (протокол № 6), Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 67-69).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним в матеріалах справи доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді