Справа № 163/1649/17
Провадження № 2/163/310/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря - Голядинець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом, оскільки за життя остання приналежним їй майном не розпорядилась. До складу спадщини після її смерті увійшли: земельні частки (паї), житловий будинок з господарськими спорудами та грошові заощадження. Спадкоємцями першої черги є позивач ОСОБА_1 та треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, як діти спадкодавця. Останні спадщину у встановленому порядку не прийняли, заявивши про це в нотаріальному порядку, як і про те, що з питанням про визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до суду вони звертатись не будуть, а також не заперечують проти оформлення спадкового майна за позивачем. У передбаченому законом порядку та строку позивач спадщину також не прийняла, однак причини такого пропуску вважає поважними, оскільки на момент відкриття спадщини разом проживала зі спадкодавцем у м.Нововолинськ та фактично вступила в управління спадковим майном. Окрім цього, будучи дочкою спадкодавця та через необізнаність із законодавством, вважала можливим оформити свої спадкові права без обмежень у часі.

В судове засідання сторони та треті особи не з'явились.

Позивач в позовній заяві одночасно просила розглядати справу у її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Від Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області в канцелярію суду надійшло повідомлення від 07.07.2017 року за вих. №349/2-16 про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи без участі представника сільської ради.

У посвідченій приватним нотаріусом Любомльського нотаріального округу Волинської області Клекоцюк А.Д. заяві від 23.06.2017 року, треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили розгляд справи за позовом ОСОБА_1 про надання строку для прийняття спадщини за законом проводити у їх відсутності, проти позовних вимог не заперечили та просили позов задовольнити.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

У справі встановлені наступні факти та обставини.

Копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого Нововолинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 30.04.2016 року, стверджено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Нововолинськ Волинської області (а.с.5).

Згідно копії довідки Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 22.06.2017 року за №382/3, ОСОБА_4 на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та до складу її спадщини входять: право на земельну частку (пай) та грошові заощадження з належними відсотками і компенсаційними виплатами (а.с.9, 10, 12).

Цією ж довідкою сільської ради та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 17.07.2017 року за №48427056, наданою приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Н.М., стверджено, що заповіту ОСОБА_4 за життя не укладала, тому в силу ч.2 ст.1223 ЦК України, спадкування після її смерті здійснюється за законом (а.с.9, 31).

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_4 доводиться копією свідоцтва про її народження НОМЕР_2, виданого райбюро ЗАГС м.Любомль, та копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3, виданого Нововолинським відділом ЗАГС Волинської області 15.05.1982 року (а.с.6, 7).

Місцем реєстрації та проживання позивача, згідно матеріалів справи, в тому числі копії її паспорта громадянина України НОМЕР_4, виданого Нововолинським МВ УМВС України у Волинській області 04.12.1996 року, є м.Нововолинськ, вул.Глінки, 13 (а.с.15, 16).

Іншими спадкоємцями за законом першої черги, як діти спадкодавця ОСОБА_4, є треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З копії довідки Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 22.06.2017 року за №382/3 слідує, що у фактичне володіння спадковим майном з дня смерті ОСОБА_4 вступила дочка останньої - позивач ОСОБА_1, яка на день смерті матері проживала в м.Нововолинськ, однак спадкових прав не оформила (а.с.9).

Інші спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у посвідченій приватним нотаріусом Любомльського нотаріального округу Волинської області Клекоцюк А.Д. заяві від 23.06.2017 року заявили, що спадщину після смерті матері - ОСОБА_4 вони не прийняли, на неї не претендують, до суду за продовженням строку для прийняття спадщини звертатися не бажають та не заперечують проти видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, що прийняли спадщину. Нотаріусом роз'яснено, що дана заява не може бути повернута та скасована, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїми власноручними підписами підтвердили дійсність своїх намірів, які відповідають їх волі (а.с.13).

Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.07.2017 року за №48427074, наданої приватним нотаріусом Любомльського районного нотаріального округу Волинської області Семенюк Н.М., спадкова справа після смерті ОСОБА_4 в нотаріальному порядку не заводилась (а.с.32).

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, на підставі досліджених судом доказів, встановлено відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_4, які у передбаченому ч.3 ст.1268, 1269, 1270 ЦК України порядку прийняли спадщину.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У справі встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 позивач проживала разом з нею у м.Нововолинськ, що зокрема, доводиться копією свідоцтва про смерть спадкодавця, однак, постійним місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 була інша адреса, а саме, АДРЕСА_1, за якою позивач вступила у фактичне володіння спадковим майном, про що ствердив відповідач - Вишнівська сільська рада Любомльського району, як орган місцевого самоврядування по місцю знаходження спадкового майна спадкодавця.

Наведені обставини свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки доводи про те, що вона вважала себе такою, що прийняла спадщину з підстав смерті матері за її ж місцем проживання, для суду є переконливими. Окрім цього, про наміри позивача прийняти спадщину засвідчили її ж власні дії, а також строк, який вона пропустила для подання заяви нотаріусу, який є незначним.

Оскільки викладені обставини не заперечені та підтверджені відповідачем, тому, в силу ст.ст.60, 61 ЦПК України, вважаються такими, що доказуванню не підлягають.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, проаналізувавши письмові докази у їх сукупності та враховуючи те, що інші спадкоємці, які спадщину у встановленому порядку не прийняли, та орган місцевого самоврядування по місцю постійного проживання спадкодавця проти визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не заперечили, а також з огляду на причини та строк пропуску позивачем терміну подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає необхідним визначити останній додатковий строк для вчинення такої дії терміном у два місяці.

З огляду на підставу позову, судові витрати у справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, ч.4 ст.174, ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1223, 1261, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцю за законом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини - 2 (два) місяці, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Любомльський районний суд Волинської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: суддя А.Л.Гайдук