Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1475/16
РІШЕННЯ

іменем України

30 червня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1, представника позивача; адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення коштів за договором позики.

Встановив:

В позові до суду представник позивача вказав, що 6 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений письмовий договір позики, предметом якого було передання боржнику грошових коштів в розмірі 52800 гривень, за умови їх повернення у строк до 06 серпня 2014 року.

Саме на цих умовах між сторонами було укладено договір позики.

На підтвердження передачі грошей за цим договором відповідач власноруч в присутності двох свідків написав ОСОБА_1 розписку і отримав грошові кошти.

Укладений договір позики грошових коштів між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст. ст. 207, 1047 ЦК України.

Однак, на момент звернення до суду, ОСОБА_3 свої зобовязання не виконав.

Окрім того, відповідач відмовляється добровільно виконати належним чином свої грошові зобовязання передбачені договором щодо повернення позики до 06 серпня 2014 року, ігноруючи вимоги позивача щодо повернення суми позики при особистих зустрічах. Саме з цієї дати починається перебіг строку позовної давності.

Це змусило ОСОБА_1 звернутися за захистом порушеного права до суду.

Посилаючись на ст.. ст.. 1046 -1051 Цивільного кодексу України, просив:

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики, що складає грошову суму коштів у розмірі 52800 гривень.

В судовому засіданні позивач збільшив свої позовні вимоги, та просив стягнути із відповідача на його користь; 52800 грн- заборгованості за договором позики, 48743,75 грн.-відсотків за користування коштами з урахуванням встановленого індексу інфляції, 4565,39 грн.- три відсотки річних від простроченої суми, а всього; 106 109,14 грн.

Відповідач позов не визнав мотивуючи тим, що даних коштів він у позивача не позичав, а підпис на розписці від 06.08. 2013 року про отримання коштів від позивача, йому не належить.

Із показів свідка ОСОБА_4 видно, що 06.08. 2013 року до нього прийшов ОСОБА_1 та попросив його бути присутнім при передачі ним ОСОБА_3 суми коштів. . Він вийшов із своєї квартири на подвір»я по вул. Ветеранів, де і відбулась передача коштів ОСОБА_1 ОСОБА_3. В його присутності ОСОБА_3 склав власноручно розписку про отримання коштів від ОСОБА_3, та в його присутності відбулась передача коштів ОСОБА_1 ОСОБА_3. Про суму коштів йому не відомо. ОСОБА_3 був знайомий йому наглядно.

В судовому засіданні встановлено наступне:

6 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений письмовий договір позики, предметом якого було передання боржнику грошових коштів в розмірі 52800 гривень, за умови їх повернення у строк до 06 серпня 2014 року, що підтверджується розпискою складеною ОСОБА_3 06.08. 2013 року, в якій ОСОБА_3 вказав, що дана розписка дана ним / ОСОБА_3,/ НОМЕР_1, в присутності свідків; ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що він / ОСОБА_3 / позичив у ОСОБА_1 суму 52 800 грн, яку зобов»язався повернути до 06.08. 2014 року. В разі неповернення боргу, він розрахується своїм майном, яке належить йому та його родині. . З позикою, його сім»я погоджується.

Дані обставини в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_4 який був присутній при складанні вказаної розписки та передачі коштів ОСОБА_1 ОСОБА_3

В судовому засіданні відповідач заперечував факт складання ним розписки та передачі ОСОБА_1 йому коштів, посилаючись на те, що на розписці стоїть підпис від його імені, але ця підписне належить йому.

За клопотанням позивача, Ухвалою Яготинського районного суду від 03.02. 2017 року, по даній справі була призначена судово-почеркознавча експертиза, виконання якої було доручено експертам Київського науково-дослідного Інституту судових експертиз / 03680, м. Київ вул.. Смоленська 6 /, на вирішення яких були поставлені питання:

-Чи виконаний підпис на розписці від 06.08. 2013 року позичальником ОСОБА_3, чи іншою особою.

Для порівняння підпису ОСОБА_3 було надано оригінали підписів ОСОБА_3, -оригінал розписки ОСОБА_3 від 06.08. 2013 року.,-оригінали підписів ОСОБА_3М./ в кількості 6 штук / в журналі обліку пропущених і замінених уроків за жовтень 2013 року / а.с. 15 /, та - зразки підписів ОСОБА_6 на 4 / чотирьох / аркушах.

Так як ОСОБА_3 не сплатив кошти за проведення експертизи експертній установі, то матеріали були повернуті до суду без виконання експертизи. / а.с. 47 /.

Після відновлення провадження по справі, відповідач жодного разу в судові засідання не з»являвся, проте надсилав до суду заяви про невизнання ним позову та просив розглянути справу у його відсутності.

В силу ст. 360-7 ЦПК України, Рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Відповідно до правої позиції Верховного суду України / Постанова від 18.09. 2013 року по справі за позовом про визнання договору позики таким, що не укладався ; -Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов»язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики/, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім в ипадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу позивача, який полягає у відшкодуванні матеріальних ним втрат, як кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

У звязку з простроченням ОСОБА_3 виконання грошового зобов'язання станом на 22 червня 2017 року загальна сума боргу із врахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає : 106109 гривень 14 коп.. (основний борг за договором позики - 52800 грн.; відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції - 48743 грн. 75 коп.; відсотки з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми - 4565 грн. 39 коп.).

Розрахунок заборгованості:

Заборгованість; 52 800 грн. період прострочення; з 06.06.2014 по 22.06. 2017 роки.

Відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції

- 52 800,00 грн. з 06.08.2014 по 31.12.2014, що складає 148 днів 124,9% (р/р) 148 / 365 ? 24,9% ? 52 800,00 грн. 5 330,92 грн.

- 58 130,92 грн. з 01.01.2015 по 31.12.2015. що складає 365 днів 143,3% (р/р) 43,3% ? 58 130,92 грн. 25 170,69 грн.

- 83 301,61 грн. з 01.01.2016 по 31.12.2016 що складає 366 днів 112,4% (р/р) 12,4% ? 83 301,61 грн. 10 329,40 грн.

- 93 631,01 грн. з 01.01.2017 по 15.01.2017 , що складає 15 днів 100,9% (м/м) 15 / 31 ? 0,9% ? 93 631,01 грн. 407,75 грн.

- 94 038,76 грн. з 16.01.2017 по 15.02.2017, що складає 31 днів 101,1% (м/м) 1,1% ? 94 038,76 грн. 1 034,43 грн.

- 95 073,19 грн. з 16.02.2017 по 15.03.2017 що складає 28 днів 101,0% (м/м) 1,0% ? 95 073,19 грн. 950,73 грн.

- 96 023,92 грн. з 16.03.2017 по 22.06.2017 що складає 99 днів 101,8% (м/м) 99 / 31 ? 1,8% ? 96 023,92 грн. 5 519,83 грн.

Разом: 48 743,75 грн.

Таким чином, сума заборгованості відповідача буде складати 106 109,14 грн / 52 800 грн. +48 743,75 грн. + 4 565,39 грн /.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, покази свідків суд вважає, що вимоги позивача з врахуванням збільшення позовних вимог підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України: «За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, або інших речей визначених родовими ознаками».

Статтею 1047 Цивільного кодексу України встановлюється форма договору позики: усна або письмова. Якщо сума за договором позики, що укладається, перевищує не менш як у десять разів встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян договір позики має укладатись у письмовій формі.

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України «На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей».

Згідно положень ст. ст. 1046-1051 ЦК України вбачається, що допустимим доказом, який свідчить про укладення сторонами договору позики, є розписка позичальника, а допустимим доказом повернення грошей за договором позики є наявність боргової розписки у боржника.

Договір є дійсним, про що свідчить наявність у позикодавця оригіналу боргової розписки про передачу коштів позичальникові.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України: «Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій же сумі…, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором».

Стаття 526 Цивільного кодексу України регламентує, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору / інвалід другої групи /, тому судовий збір що становить 1 відсоток від задоволеної суми 106 109,14 гн, що становить 1061 грн.09 коп,. підлягає до стягнення із відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, представника позивача; адвокат ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення коштів за договором позики, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1; 52800 грн- заборгованості за договором позики, 48743,75 грн.-відсотків за користування коштами з урахуванням встановленого індексу інфляції, 4565,39 грн.- три відсотки річних від простроченої суми, а всього; 106 109,14 грн. / сто шість тисяч сто дев»ять грн. 14 коп /

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 1061 грн. 09 коп. / одну тисячу шістдесят одну гривну 09 коп. /.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.