Справа № 462/8084/15 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/783/1988/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 5 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 5 січня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гарант і Я» про стягнення суми страхового відшкодування .

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що 10 червня 2014 року між нею та ОСОБА_5 «Гарант і Я» було укладено договір № 03-366.03/14 добровільного страхування наземного транспортного засобу. За даним договором її майнові інтереси пов'язані з володінням, користування та ропорядження транспортним засобом «Ford Focus» державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Вказує, що 27 квітня 2015 року сталася ДТП, внаслідок якої її автомобіль отримав технічні пошкодженя. Стверджує, що після настання страхового випадку, вона звернулась до ОСОБА_5 «Гарант і Я» з заявою про виплату страхового відшкодування. Вказує, що отримала страхове відшкодування в розмірі 64 594,66 грн., однак вказана сума є значно меншою від суми завданих збитків внаслідок ДТП, визначена страховою компанією без жодного обгрунтування.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України.

Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.І ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.І ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Частиною 2 ст. 1189 цього кодексу визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 12 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами підпункту 12.1 ст. 12 цього Закону.

Встановлено, шо постановою Сихівського районного суду м. Львова від 13 травня 2015 року позивача ОСОБА_4 було звільнено від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі.

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 27 квітня 2015 року, в 00 год. 15 хв. на вулиці Сумській, 10 у м. Львові, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала стан дорожнього покриття, внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду (тротуарний камінь), завдавши своєму транспортному засобу технічних пошкоджень, чим порушила вимоги п. 12.1 ПДР України.

Встановлено, що 10 червня 2014 року між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_5 «СК «Гарант і Я» було укладено договір № 03-366.03/14 добровільного страхування наземного транспортного засобу.

В договорі передбачено, що страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування у порядку та на умовах, шо передбачені договором та правилами страхування, протягом 15 робочих днів з моменту прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 20.17 договору рішення про здійснення страхового відшкодування приймається страховиком протягом 15 робочих днів з моменту отримання останнього зі всіх необхідних документів. Заяву про виплату страхового відшкодування по події, яка мала місце 27 квітня 2015 року, ОСОБА_4 надала страховику 9 липня 2015 року.

Таким чином, зазначена дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком.

Відповідач, у відповідності до умов договору, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 64 594,66 грн., про що письмово повідомлено ОСОБА_4 листом № 179/01/03 від 28 липня 2015 року. Сума відшкодування визначена на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 4 червня 2015 року № 113, у якому встановлено, що ринкова вартість автомобіля «Ford Focus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 27 квітня 2015 року до моменту його пошкодження у ДТП становила 171 711, 96 грн.

Згідно вказаного висновку, відповідачем було проведено розрахунок суми страхового відшкодування, яка становить 64 594,66 грн. В подальшому, 7 липня 2015 року страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування шляхом перерахунку суми грошових коштів згідно банківських реквізитів ОСОБА_4, шо підтверджується платіжним дорученням від 7 серпня 2015 року №697.

Згідно незалежної оцінки ринкової вартості автомобіля, відповідно до звіту № 799/15 про оцінку автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 27 квітня 2015 року до моменту його пошкодження у ДТП становила 214 037,45 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19 січня 2016 року було призначено експертизу, на вирішення якої було поставлено питання про визначення ринкової вартості автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 27 квітня 2015 року.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 549 від 5 вересня 2016 року ринкова вартість даного автомобіля без його огляду, по матеріалах справи, станом на 27 квітня 2015 року становить 159 383, 93 грн.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 66 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обгрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Згідно ст. 53 ЦПК України експертом є особа, якій доручено провести дослідження матеріальних об'єктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини справи, і дати висновок з питань, які виникають під час розгляду справи і стосуються сфери її спеціальних знань. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу, і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Якщо сторони домовилися про залучення експертами певних осіб, суд повинен призначити їх відповідно до цієї домовленості.

Представник позивача із висновком судової автотоварознавчої експертизи № 549 від 5 вересня 2016 року не погодився, вважає такий неналежним та недопустимим доказом у справі, та просив не брати такий до уваги при ухваленні рішення, оскільки вартість автомобіля занижено.

Суд вірно виходив з того, що вказаний експертний висновок, надав судовий експерт на підставі ухвали суду. Вказана експертиза була назначена за клопотанням представника позивача, проведення такої доручено експертному закладу, що він обрав.

У вказаному висновку визначена вартість більша ніж, зазначено судовою екпертизою.

З звязку з вказаним, суд першої інстанції, оцінивши докази по справі в їх сукупності, дослідивши висновок судової автотоварознавчої експертизи № 549 від 5 вересня 2016 року прийшов до вірного висновку, що відповідачем було сплачено не менше належної суми страхового відшкодування, позивачем підставність позовних вимог не доведена.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний звязок у сукупності; встановлених судом обставини.

При встановленні зазначених обставин судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 5 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвалаапеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді