Справа № 127/5490/17 Провадження № 22-ц/772/2200/2017Головуючий в суді першої інстанції Федчишен С. А.
Категорія 48Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2017 року в справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася в суд із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2016 року шлюб між ОСОБА_2 до ОСОБА_3 розірвано. Під час шлюбу подружжям було придбане майно відповідно що вбачається із договору про іпотечний кредит №Л993 від 24.09.2015 року. Крім того, між ПАТ Акціонерний банк «Аркада» та ОСОБА_2. було укладено іпотечний договір №Л993 від 24.09.2015 року, предметом якого являється квартира на 1 поверсі відповідно до договору про уступку майнових прав №Л993 від 24.09.2015 року в АДРЕСА_1

Виконуючі умови Договору № Л993 від 16.12.2014 року про участь у Фонді фінансування будівництва Довірителем, який на той час перебував у шлюбі з позивачем ОСОБА_3 було внесено кошти в сумі 163328,50 гривень, а саме: 16.12.2014 року на суму 137456,50 грн., 15.05.2015 року на суму 10032,00 грн., 26.06.2015 року на суму 10208,00 грн., 13.08.2015 року на суму 5632,00 грн., що становить 29.16 % вартості об'єкта інвестування.

На виконання п.18 даного Договору Довіритель та Управитель маючі дійсні наміри, щодо здійснення повного інвестування закріпленого за ним об'єкта інвестування уклали за власним волевиявленням Іпотечний договір № Л993 від 24.09.2015р. на суму кредитуй розмірі що становить 397144,00 гривень, та сплату процентів за користування кредитними коштами за відсотковою ставкою 20,00% річних. Згідно п.3.1 Іпотечного договору предметом іпотеки є майнові права на квартиру, будівництво якої не завершено, та сама квартира, що буде збудована (далі-предмет іпотеки). Майнові права на квартиру належать Іпотекодавцю згідно Договору про уступку майнових прав N9 Л993 від 24.09.2015 року, укладеного між Іпотекодавцем та ПАТ АКБ «АРКАДА». Іпотекодавець набуде право власності на квартиру з моменту ії реєстрації права власності на квартиру в державному реєстрі речових прав. Згідно п.4.5 Іпотекодавець стверджує, що він є єдиним власником предмета іпотеки, стосовно іпотеки не була оформлена довіреність іншій особі щодо володіння з правом відчуження, треті особи прав на предмет іпотеки не заявляють, та п.4.5.1. Іпотечного договору N9 Л993 від 24.09.2015р., що цей договір укладається за згодою дружини Іпотекодавця ОСОБА_3, що викладена у формі Заяви, справжність підпису на якій посвідчена приватним нотаріусом. Під час оформлення іпотечного договору в частині вимог Управителя ПАТ АКБ «АРКАДА» було сплачено кошти в сумі 8854,83 гривень, а саме: 24.09.2015 року в сумі 5876,25 гривень, 24.09.2015 року в сумі 2978,58 гривень.

В рішенні Вінницького міського суду Вінницької суду від 29.03.2016 року, що підтверджено Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27.05.2016 року (справа N9 127/26872/15ц) зазначено, що з жовтня 2015 року подружжя припинило сумісне проживання, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують, ведуть різний спосіб життя, їх інтереси не відповідають один одному, тому кошти сплачені відповідачем починаючи з жовтня 2015 року (згідно довідки про рух коштів від 29.12.2016 року за кредитною лінією на суму 397 144 грн.) являються його приватною власністю, а саме, 76 348,91 грн. сплачені у вказаний період відсотки за користування кредитом та 286,85 грн. сплаченого тіла кредиту.

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа №128/18675/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя. В позовних вимогах позивач просив суд визнати об'єктом спільної власності подружжя майнові прав на двокімнатну квартиру №5, що знаходиться на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 «група багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на 70 квартир №2», загальною площею 68,90 кв.м, житловою площею 30,8 кв.м. та зобов'язання Позичальника за договором про іпотечний кредит №Л993 від 24.09.2015 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Аркада», а саме, залишок кредиту у розмірі 396 830,99 грн. станом на 29.12.2016 року. У порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право на 1/2 частку майнових прав на двокімнатну квартиру №5, що знаходиться на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 «група багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на 70 квартир №2», загальною площею 68,90 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м. Розподілити в рівних частках між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобов'язання Позичальника за договором про іпотечний кредит №Л993 від 24.09.2015 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Аркада», а саме, залишок кредиту у розмірі 396 830,99 грн. станом на 29.12.2016 року. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 38 174,46 грн. сплачених ним відсотків за користування кредитом та 143,25 грн. сплаченого ним тіла кредиту за договором про іпотечний кредит №Л993 від 24.09.2015 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Аркада». Відповідно до письмових заперечень ОСОБА_2 по даній справі вбачається, що ним визнано право позивачки на отримання нею 86 091,70 грн. грошових коштів сплачених за період спільного подружнього життя. Так в судовому засіданні 14.03.2017 року представник ПАТ АКБ «Аркада» повідомив, надавши частково докази по справі про те, що договір про іпотечний кредит №Л993 від 24.09.2015 року, укладений з Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Аркада» та відповідачем по справі було розірвано банком в односторонньому порядку. Звернуте стягнення на предмет іпотеки і майнові права на квартиру відчуженні іншим особам. В свою чергу представником було зазначено, що відповідач ОСОБА_2 може у зручний час отримати у відділенні банку КБ «Аркада» суму коштів, яка ним була виплачена виходячи з кількості закріплених за ним вимірних одиниць об'єкту інвестування.

Так договір №Л993 про участь у фонді у Фонді фінансуванні будівництва від 16.12.2014 року п.п. З1 та 37 якого передбачають виплату управителем (КБ «АРКАДА») довірителю (ОСОБА_2.) у разі відкріплення об'єкту інвестування яким являються майнові права на двохкімнатну квартиру №5, що знаходиться на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 «група багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на 70 квартир №2» суми коштів виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об'єкта інвестування та поточної ціни вимірної одиниці. З урахуванням того, що отримання вказаних коштів одним із подружжям - відповідачем та їх розтрати грубо порушує права позивачки на отримання коштів сплачених за договором №Л993 про участь у фонді у Фонді фінансуванні будівництва від 16.12.2014 року на двокімнатну квартиру №5, що знаходиться на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 «група багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на 70 квартир №2», тому виникає необхідність у зверненні до суду з даним позовом про визнання об'єктом спільної сумісної власності подружжя 172 183 гри грошових коштів, сплачених за час шлюбу за договором №Л993 про участь у фонді у Фонді фінансуванні будівництва від 16.12.2014 року та Іпотечним договором № Л993 від 24.09.2015 року.

ОСОБА_3 просила визнати об'єктом спільної власності подружжя 172 183 грн. грошових коштів сплачених за час шлюбу за договором №Л993 про участь у фонді у Фонді фінансуванні будівництва від 16.12.2014 року та Іпотечним договором № Л993 від 24.09.2015 року за придбання двокімнатної квартири №5, що знаходиться на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 «група багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на 70 квартир №2», загальною площею 68,90 кв.м., житловою площею 30,8 кв.м. У порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Аркада» на користь ОСОБА_3 86 091,70 грн. у відповідності до п.п. 31 та 37 договору №Л993 про участь у фонді у Фонді фінансуванні будівництва від 16.12.2014 року.

За заявою про зміну позовних вимог від 27.06.2017 року просила визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя 172 183 грн. сплачених ОСОБА_2 за час перебування в шлюбу за договором №Л 993 від 24.09.2015 року та отриманих від ПАТ АКБ «Аркада» 16.03.2017 року. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 86091,70 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2017 року позов задоволено частково. Визнано спільною сумісної власністю подружжя кошти в розмірі 137 840,75 гривень, сплачені ОСОБА_2 за договором №Л993 від 24.09.2015 року та отриманих від ПАТ АКБ «Аркада» 16.03.2017 року.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2017 року змінити в частині визнання сумісною власністю подружжя. Визнати спільною сумісною власністю подружжя 146 481,49 грн. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 15 776,81 грн., вирішити питання розподілу судових витрат. В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які беруть участь у справі та з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, міський суд виходив з того, що ОСОБА_2 не виконувалися зобов'язання за Договором про іпотечний кредит №Л993 від 24.09.2015 року, а тому 10 березня 2017 року ПАТ АКБ «АРКАДА», керуючись п.п. 4.4.3, 5.1, 5.2, 6.9 Договору про іпотечний кредит №Л993 від 24.09.2015 року, п.п. 7.1, 7.2, 7.3 Іпотечного договору та ст. 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку», на підставі рішення засідання Кредитного - інвестиційного комітету, протокол №10/03-РС від 10.03.2017 року та рішення засідання Правління ПАТ АКБ «АРКАДА», протокол №10/03-КІК від 10.03.2017 року, звернув стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №Л993 від 24.09.2015 року, а саме - майнові права на квартиру №5 в об'єкті будівництва - «групі багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1

У результаті звернення стягнення на предмет іпотеки, з 10 березня 2017 року майнові права на квартиру №5 в об'єкті будівництва - «групі багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_1 не належать ОСОБА_2

Згідно відомості за операціями у системі обліку ФФБ за програмою ДКБ Вінницької міської ради від 12.04.2017 року ОСОБА_2, 16.03.2017 року було виплачено залишок коштів, належний до виплати Довірителю (ОСОБА_2.) в розмірі 146 481,49 грн. При виплаті коштів Банк, як податковий агент при виплаті доходу фізичній особі, утримав та перерахував до бюджету військовий збір (664,67 грн.) та ПДФО (7 976,07 грн.).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що спільною сумісною власність подружжя є кошти в розмірі 137 840,75 грн., які ОСОБА_2 були виплачені 16.03.2017 року, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 68 920,38грн.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апеляційної скарги на те, що при здійсненні розрахунку кінцевої суми розрахунку з позивачкою допущена арифметична помилка не заслуговують на увагу.

Так, відповідач ОСОБА_2 погоджується, що сторонами разом було сплачено 29,16% вартості об'єкта інвестування будівництва. Поряд з цим апелянт вважає, що у повернутих йому банком, як залишок коштів за договором №Л993 від 16 грудня 2014 року про участь у ФФБ, теж зберіглась пропорція в розмірі 29,16% як їх спільні кошти, що не враховано судом першої інстанції. Представник відповідача вказала на те, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 продовжував сплачувати особисті кошти за договором. При цьому суду були надані квитанції про здійснення касових операцій по сплаті ОСОБА_2 одержувачу ПАТ АКБ «АРКАДА» грошових коштів.

Проте такі доводи є безпідставними, оскільки за своїм призначенням ці кошти є сплатою процентів за Договором іпотечного кредиту №Л993 від 24.09.2015 року, що був укладений відповідачем після розпаду сім'ї в вересні 2015 року, на що вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_2, а тому не є складовою коштів повернутих ОСОБА_2 за Договором №Л993 від 16 грудня 2014 року про участь у Фонді фінансування будівництва.

Крім того, розрахунок поділу спільно сплачених подружжям коштів, що міститься в апеляційній скарзі, є невірним, оскільки незважаючи на те, що Банк, як податковий агент при поверненні ОСОБА_2 коштів, утримав та перерахував до бюджету військовий збір та ПДФО, апелянт вважає за необхідне повторно стягнути податок на доходи з суми, що підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Доводи апелянта проте, що в ході слухання позивач в порушення вимог процесуального права змінював предмет позову не відповідають дійсності, оскільки матеріально-правова вимога позивача була незмінною - визнати кошти спільною сумісною власністю подружжя.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними, висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.