Справа№ 640/3543/17
Київський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого: судді: Невядомського Д.В.
При секретарі: Коломойцеві М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини та встановлення способу участі батька у вихованні дитини -,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
Зобов»язати ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу ,брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визначити наступний спосіб участі позиваа у вихованні та спілкуванні з сином:
-побачення з дитиною кожної суботи з 12 год. 00 хв. до 19 год. 00.хв.наступного дня за місцем проживання позивача;
-половина зимових,весняних та осінніх канікул ,один місяць літніх канікул для оздоровлення.
Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, також просив слухати справу без її участі та без фіксації судового процесу технічними засобами,не заперечувала,у разі неявки відповідача при наявності законних підстав щодо винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вона обґрунтовується, суду не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Представник третьої особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради не з»явився ,через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування,а також долучив письмовий висновок щодо розв»язання спору.
Згідно із ч. 2ст. 77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 4ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно із ч. 1ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У відповідності до ч. 2ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст. 10 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
Судом встановлено, що 27.02.2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі,проте з вересня 2016 року,позивач з відповідачем припили шлюбні відносини, ОСОБА_2 забрала дитину і переїхала з квартири позивача де вони мешкали по вул. Чайківській, 6, до своїх батьків у приватний будинок № 9 по 2-му в'їзду Байрона у м. Харкові.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.01.2014 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції,актовий запис №118.
Позивач усіляко намагався провести час із сином,проте відповідач поступово обмежувала його спілкування із сином,а потім взагалі ізолювала від нього дитину.
Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2016 року позивач забронював та оплатив місце для дитини у групі дітей раннього віку у яслах-садку «ДЕК-АРТ», проте , після того, як відповідач перевезла дитину до своїх батьків, вона відмовилася возити сина до цього дитсадка.
Також позивач зазначає, що він придбав для свого сина картку медичного страхування, завдяки якій він зможе безкоштовно лікуватися в європейській країні до 2022 року,копія знаходиться в матеріалах справи(податковий номер SHCDYD14A06Z138R).
Як вбачається з позовної заяви, та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 веде активний спосіб життя ,має патенти на підводне орієнтування,на нічне занурювання,патент нирця,має свідоцтво шкіпера та оператора морської УКВ-радіостанції,свідоцтво на право управління прогулянковим катером,є членом спортклубу,вивчає італійську мову.У 2009 році закінчив Національну юридичну академію ім.Я.Мудрого і здобув кваліфікацію бакалавра юриста.Позивач також додає характеристики з ТОВ «Центру Італійської мови і культури», «Жилкомсервіс», «SPA & Fitness центру «Місто»,з яких характеризується ОСОБА_1 мешкає за адресою:АДРЕСА_1/2,де для перебування дитини створенні належні умови(акт обстеження від 01.06.2017 року).На обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Згідно висновку Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей від 20.06.2017 року №376 щодо доцільності встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ,ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає за доцільне встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина,ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,визначивши час: перша, третя субота місяця з 10.00 до друга, четверта неділя місяця з 17.00 до 19.00 у присутності матері,ОСОБА_2.
В Декларації прав дитини зазначено, що дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Принцип 6-й Декларації прав дитини встановлює, що дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і, у всякому випадку, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.
Конвенція про права дитини, також, визнає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Як передбачено ч. 3 ст. 9 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 за №789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 18 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з положеннями ст. 15 означеного Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Аналогічні принципи закріплені і в положеннях ст. ст. 141, 153 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ними алкогольними напоями та наркотичними засобами (ч. 1, ч. 2 ст. 159 СК України).
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 8 ст. 7, ч. 1, 2 ст. 155 СК України).
Судом встановлено що позивач хоча і проживає окремо від дитини, яка мешкає з матірю ОСОБА_2, проте він виявляє бажання спілкуватись з дитиною, бере участь у її вихованні, піклується про розвиток сина та приймає участь у його утриманні.Тобто, будь-яких обмежень стосовно спілкування батька з сином судом не встановлено, як і не встановлено судом жодних обставин, які б свідчили про те, що таке спілкування буде перешкоджати нормальному розвитку дитини.
З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що між тим із батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків із своїми дітьми служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини. Проте, таке спілкування, використання батьківських прав не може здійснюватись в супереч інтересам дитини.
Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька ОСОБА_1П.у вихованні сина, регулярне спілкування між ними, не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини.
Разом з цим суд, з урахуванням у першу чергу інтересів дитини, її віку, стану здоровя, режиму дня, та інших обставин, що мають істотне значення, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
За встановлених фактичних обставин, суд вважає необхідним визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 у формі систематичних побачень з дитиною з урахуванням віку дитини,поясненнями батька дитини,наданих документів та рекомендації Комісії та інших обставин, що мають істотне значення, а саме: перша, третя субота місяця з 10.00 до 14.00; друга, четверта неділя місяця з 17.00 до 19.00 у присутності матері,ОСОБА_2 Володимирівни.В задоволенні інших вимог позивача суд вважає необхідним відмовити зважаючи на малолітній вік дитини, для уникнення психоемоційних навантажень.
Крім того, суд звертає особливу увагу обох батьків на необхідність компромісу та взаємних поступок у питаннях, повязаних з вихованням їх спільної дитини.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку з частковим задоволенням позову, та відсутності можливості визначення пропорційності задоволення вимог, суд вважає необхідним порівну розподілити судові витрати між сторонами та стягнути з відповідачки на користь позивача половину понесеного позивачем судового збору у сумі 320 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 19, 141, 153, 155, 157, 159 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 4, 10, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини та встановлення способу участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.
Зобов»язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 ,брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1.
Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина,ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,визначивши час: перша, третя субота місяця з 10.00 до 14.00; друга, четверта неділя місяця з 17.00 до 19.00 у присутності матері,ОСОБА_2.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок судових витрат.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Д.В. Невядомський