Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2483/17 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом адвоката Клименка Анатолія Яковича в інтересах ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним з моменту підписання, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.01.2013 р. відповідач отримав кредит у розмірі 2040 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджено підписом у заяві. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, через що станом на 22.11.2016 р. має заборгованість перед банком в сумі 18570 грн. 63 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2512,40 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 12487,59 грн.; заборгованість за пеню та комісією - 2210,13 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 860,51 грн.

Посилаючись на ці обставини просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в сумі 18570 грн. 63 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2512,40 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 12487,59 грн.; заборгованість за пеню та комісією - 2210,13 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 860,51 грн.

Не погоджуючись з позовом, ОСОБА_3 у березні 2017 року звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним з моменту підписання.

В обґрунтування позову зазначено, що у відповідності до укладеного договору б/н від 18.01.2013 р. банк надав відповідачу кредит в сумі 2040 грн. Вважає, що вказаний договір був укладений з порушенням чинного законодавства, а тому, в силу ст.203 (п.2,3) та ст.215 ЦК України, є підстави визнати його недійсним. Так, ОСОБА_3, як сторона договору, на час його укладення не володів у повному обсязі дієздатністю, як це передбачено ст.30 ЦК України. На момент підписання договору відповідач був неповнолітнім, йому не виповнилось 18 років. Будучи неповнолітнім, ОСОБА_3 фактично був «утриманцем» матері ОСОБА_5 і в силу свого фінансового становища не мав можливості самостійно погашати заборгованість перед банком. Кредитну картку ОСОБА_3 отримав без його згоди при оформленні картки на отримання пенсії по втраті годувальника. Таким чином, кредитний договір не був виявом його внутрішньої волі. У такому віці відповідач не міг повною мірою усвідомлювати той рівень відповідальності, який передбачає наявність кредитної картки.

Посилаючись на ст.203, 215 ЦК України просив визнати кредитний договір б/н від 18.01.2013 р. недійсним з моменту його підписання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ІН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за договором б/н від 18.01.2013 р. в сумі 18570 грн. 63 коп. (заборгованість за кредитом - 2512,40 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 12487,59 грн.; заборгованість за пеню та комісією - 2210,13 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 860,51 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" судовий збір в сумі 1378 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічного позову та відмову у задоволенні позовних вимог банку.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 203 ЦК України закріплює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, якими, зокрема, передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з частиною першою статті 638 та частиною першою статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що на підставі підписаної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви б/н від 18.01.2013 р. між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг.

Відповідно до укладеного договору б/н від 18.01.2013 р. ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2040 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджено підписом у заяві.

При укладанні договору, сторони керувались ст..634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, через що станом на 22.11.2016 р. має заборгованість перед банком в сумі 18570 грн. 63 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2512,40 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 12487,59 грн.; заборгованість за пеню та комісією - 2210,13 грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процента складова) - 860,51 грн.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання (ч. 1 ст. 30 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Перелік правочинів на які має право фізична особа від чотирнадцяти років до вісімнадцяти років передбачено ст.ст.31, 32 ЦК України.

Згідно із ч. 2 ст. 32 ЦК України інші правочини, крім зазначених у ч. 1 цієї статті, вчиняються неповнолітньою за згодою батьків (усиновлювачів).

Вбачається, що зазначений кредитний договір був підписаний ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття, до набуття повноїцивільної дієздатності та без згоди батьків.

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Враховуючи, що обґрунтуванням позову Банку є укладення сторонами 18 січня 2013 року кредитного договору б/н, на час, коли ОСОБА_3 був неповнолітнім, тому на підставі ст.215 ЦК України вказаний кредитний договір підлягає визнанню недійсним з моменту укладення.

За таких обставин оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову не можна визнати таким, що постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому на підставі ст.309 ЦПК Українивоно підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 та відмову у позові Банку.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року по цій справі скасувати й ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним з моменту підписання задовольнити.

Визнати кредитний договір б/н від 18 січня 2013 року недійсним із моменту його підписання.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

ЄУН 323/3801/16

Провадження №22ц/778/2483/17 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.

Суддя-доповідач: Воробйова І.А.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вступна та резолютивна частина

06 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом адвоката Клименка Анатолія Яковича в інтересах ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним з моменту підписання, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року по цій справі скасувати й ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним з моменту підписання задовольнити.

Визнати кредитний договір б/н від 18 січня 2013 року недійсним із моменту його підписання.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: