Справа № 316/26/17
Провадження № 2/316/307/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

У складі головуючого судді: Вільямовській Н.О.,

За участю секретаря: Рябухи О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровської районної державної лікарні ветеринарної медицини, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в ході судового розгляду уточнила позовні вимоги, відповідно яких зазначила, що з 27.04.1994 року вона працювала на посаді ветеринарний санітар в Енергодарській лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи. З 1994 року працювала на посаді санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м. Енергодар, що було постійним місцем роботи. 03.01.2017 року Камянсько-Дніпровською районною державною лікарнею ветеринарної медицини було видано Наказ №1 «Про припинення трудового договору (контракту)»на підставі Наказу № 81 від 01.11.2016 року «Про скорочення посади» згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України звільнення у звязку з скороченням посади допускається, якщо неможливо перевести працівника на іншу роботу. Однак в супереч вимогам ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, відповідачем не були запропоновані їй наявні на підприємстві вакантні посади.

На підставі викладеного позивач просить суд поновити її на посаді санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м. Енергодар. Зобовязати відповідача сплатити на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі- 2325,05 грн., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник не зявились, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, раніше в судових засіданнях наполягали на заявленому позові та просили задовольнити уточнені вимоги.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, причини не явки суду не відомі, раніше в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог.

Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

Так, наказом № 40 від 27.04.1994 року позивача було призначено на посаду ветеринарного санітара в Енергодарській лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи.

З 03.01.2017 року наказом № 1 від 03.01.2017 року позивача було звільнено з підприємства на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України за скороченням штату.

За статтями 11, 27 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судових засіданнях представник відповідача підтвердив, що через зміни в організації Державній лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м. Енергодар відбулося скорочення посади санітара ветеринарної медицини.

Такі пояснення узгоджуються із наказом по Камянсько-Дніпровської районної державної лікарні ветеринарної медицини № 81 від 01.11.2016 року про виведення із штатного розпису підприємства посади санітара ветеринарної медицини (а.с.7).

Суду відповідачем не було надано доказів дотримання ним при звільненні позивача приписів ст. 42 КЗпП України - щодо надання ОСОБА_2 переважного права залишитися на роботі при вивільненні працівника у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, про що не заперечував відповідач в судовому засіданні.

Крім того, як передбачає ч.3 ст. 49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Натомість, стороною відповідача суду так і не було надано доказів відсутності в Камянсько-Дніпровської районної державної лікарні ветеринарної медицини роботи за відповідною професією чи спеціальністю позивача.

Що стосується доводів позивача про порушення роботодавцем вимог ст.ст. 43, 252 КЗпП України при його звільненні, було встановлено таке.

Відповідно протоколу №9 профспілки К-Дніпроської районної державної лікарні ветеринарної медицини Запорізької області від 07.11.2016 року задоволено прохання члена профспілки ОСОБА_2 та виключено її з членів профспілки К.-Дніпровської районної державної лікарні ветеринарної медицини (а.с. 52).

Згідно ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Отже, за вищевказаних обставин суд визнає, що відповідачем під час звільнення позивача не було дотримано вимоги ст.ст. 40 ч. 2, 43, 49-2, 252 КЗпП України, що є підставою для поновлення працівника на роботі.

В такому разі позивач підлягає поновленню на тій самій посаді, з якої його було звільнено, з дати його звільнення.

Під час судового розгляду було з'ясовано, що позивач отримав від Камянсько-Дніпровської районної державної лікарні ветеринарної медицини свою трудову книжку вже з відповідним записом про звільнення з 03.01.2017 року.

Одночасно з ухваленням рішення про поновлення працівника на роботі, суд вирішує питання про виплату йому середньої зарплати за час вимушеного прогулу.

Період прогулу встановлюється з дати звільнення до дати прийняття рішення про поновлення згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок).

Із п. 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз. 1 п. 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).

Суд здійснює розрахунок на підставі тих доказів, що надані сторонами та маються в матеріалах справи.

Відповідач надав довідку про те, що заробіток позивача за останні два місяці, що передуються звільненню, складає: за листопад 2016 року - 383,00 грн., за грудень 2016 року - 423,75 грн. Середньоденна заробітна плата становить: 383,00 грн. + 423,75 грн. / 17 = 47,45 грн.

У періоді вимушеного прогулу з 4січня 2017 року по 20червня 2017 року міститься робочих днів: 49. Тому за такий час, за вимушений прогул на користь позивача підлягає до стягнення 2325,05 грн. (47,45 грн. х 49 р.д.) без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

При вирішенні вимог про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Нормою ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановивши, що з боку роботодавця мали місце порушення трудових прав позивача внаслідок порушення процедури скорочення його посади, суд вважає, що цим позивачеві одночасно завдано моральні страждання, які виявились у переживаннях, втраті нормальних життєвих зв'язків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Разом з тим, суд не може і погодитись з визначеним позивачем розміром відшкодування, яке позивач оцінює у сумі 10000 грн.

В цьому сенсі, зваживши на те, що порушення виразились лише в тому, що позивачу не було запропоновано всі вільні вакансії, а права позивача на тепер захищаються шляхом його поновлення на роботі та стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також враховуючи, що відповідач є бюджетною установою, суд вважає, що є достатнім та розумним розміром відшкодування сума - 300 грн.

В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати в загальному розмірі судового збору- 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись cт. 43 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 42, 47, 116, 233, 235, 237-1 Кодексу Законів про працю України, Постановою Пленуму Верховного суду України №13 від 24 грудня 1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, Порядком розрахунку середнього заробітку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровської районної державної лікарні ветеринарної медицини, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Визнати звільнення ОСОБА_1 згідно з наказом № 1 від 03.01.2017 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України незаконним, поновити ОСОБА_1 з 03.01.2017 року на посаді санітара ветеринарної медицини державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи ПрАТ «Меркурій-V» м. Енергодар.

Стягнути з Камянсько-Дніпровської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 2325,05 грн.

Стягнути з Камянсько-Дніпровської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди 300 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Камянсько-Дніпровської районної державної лікарні ветеринарної медицини на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 640,00 грн. (р/р 0015, одержувач платежу: державний бюджет м. Енергодар Запорізької області, банк одержувача: УДК у м. Енергодар ГУ ДКУ у Запорізькій області, МФО: 813015, , призначення платежу: судовий збір, 37122147, пункт таблиці ставок 1.2).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Визначена сума середнього заробітку підлягає стягненню на користь позивача за вирахуванням суми прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. О. Вільямовська