Справа № 645/1958/17
Провадження № 2/645/1457/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Ульяніч І.В.
секретар судового засідання - Чигринова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей по Немишлянському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким в уточнених позовних вимогах просила надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, а саме: до Іспанії в період з 20 липня 2017 року по 26 серпня 2017 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 14 жовтня 2005 року по 27 вересня 2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року від подружнього життя народився син - ОСОБА_3, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_1 зазначала, що на теперішній час має можливість оздоровити дитину за кордоном, проте ОСОБА_2 на неодноразові її прохання, дозволу на виїзд дитини за кордон не надає.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просила їх задовольнити та пояснила, що виїзд сина за кордон, перш за все, потрібен для його відпочинку та оздоровлення, оскільки він страждає на алергію. Однак, ОСОБА_2 безпідставно ігнорує її прохання, посилаючись на те, що не має часу з'їздити до нотаріуса. Позивач зазначала, що понад двох років відповідач з дитиною не спілкується, жодної участі у вихованні та утриманні сина не приймає, створив іншу родину. ОСОБА_1 також пояснила, що вона бере відпустку, в період якої бажає вивезти сина до моря в Іспанію. ОСОБА_1 не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.
ОСОБА_2, який багаторазово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав.
Представник Служби у справах дітей по Немишлянському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засіданні не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою просив ухвалити рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини.
Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований 14 жовтня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1444.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року від подружнього життя народився ОСОБА_3, батьками якого в Свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 виданому 13 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, записано сторін у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2010 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішення набрало законної сили.

Судовим розглядом встановлено, що дитина ОСОБА_3 мешкає разом з матір'ю - позивачем у справі.

Відповідно до висновку з розгляду матеріалу ЖЄО № 7974 від 25 квітня 2017 року, складеного Інспектором ювенальної превенції сектору превенції патрульної поліції Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4, 25 квітня 2017 року до Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_1 за фактом того, що колишній чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не виконує батьківських обов'язків по відношенню до спільної дитини. Під час роботи за матеріалом встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спільна дитина. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 не бачиться з дитиною, а також не приймає участі у її вихованні.

Згідно листа Харківської приватної спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів «Харківський колегіум» Харківської області № 54 від 12 травня 2017 року за підписом директора ОСОБА_5, ОСОБА_3 навчається у 5-А класі, школу відвідує з першого класу. Під час навчання дитини його батько ОСОБА_2 до школи не приходив, з вчителем та керівництвом школи не зустрічався. За навчання хлопчика сплачує його матір ОСОБА_6.

Через відсутність письмової згоди ОСОБА_2 на реєстрацію місця проживання його сина ОСОБА_3, заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року ОСОБА_1 надано дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1 без письмової згоди батька ОСОБА_2

Заочне рішення набрало законної сили.

Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач згоди на виїзд дитини за кордон не надає, що змусило позивача звертатися до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 313 ЦК України, визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Пунктом 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, із змінами і доповненнями, визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до підпункту 1 п. 4 вищевказаних Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

За підпунктом 2 п. 4 зазначених Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отже, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду дитини за кордон, а лише визначено певний порядок такого виїзду за згодою батьків, у разі відсутності нотаріально посвідченої згоди другого з батьків - за рішенням суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з принципу захисту інтересів дитини, її права на формування світогляду, відпочинок, оздоровлення та духовний розвиток, що гарантовані Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей по Немишлянському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Харкова, без згоди батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт. Кулиничі Харківського району Харківської області, у супроводі матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки міста Феодосії Кримської області, до Іспанії в період з 20 липня 2017 року по 26 серпня 2017 року.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -