Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1422/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

12.07.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.,

суддів: Суровицької Л.В., Чельник О.І.

секретар Бодопрост М.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживача та стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживача та стягнення коштів.

Просив визнати договір фінансового лізингу № 735 з додатками від 11 квітня 2017 року недійсним, зокрема, з підстав, передбачених ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», стягнути з відповідача на його користь сплачені кошти в сумі 18375 грн.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2017 року відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу суду, постановлену з порушенням норм процесуального права, справу повернути в суд для визначення підсудності. Зазначає, що в договорі лізингу, укладеному між позивачем та відповідачем, адреса відповідача зазначена: м. Київ, вул. Бориспільська, 7. Також договором передбачено місце знаходження та виконання умов договору за місцем знаходження юридичної особи, а тому справа підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

В засідання апеляційного суду сторони, повідомлені про час та місце розгляду справи під розписку (а.с.72-78), не прибули, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України) .

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У висновках, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі № 1-26/2011 (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), зазначено, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини не тільки на стадії укладення, а і на стадії виконання договору.

Матеріалами справи підтверджується, що місце проживання позивача зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

12 квітня 2017 року між сторонами укладено договір фінансового лізингу, предметом якого є автомобіль (а.с.11-18), при укладенні договору позивачем сплачено грошові кошти в сумі 18375 грн. (а.с.19).

Позивачем подано позов в порядку захисту прав споживачів про стягнення сплачених ним коштів на виконання договору фінансового лізингу, оскільки на його думку умови цього договору є несправедливими, суперечать, в тому числі і нормам Закону України «Про захист прав споживачів».

Такий позов згідно з ч.5 ст.110 ЦПК України також може предявлятися в суд за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ч.14 ст.110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Позов, з яким звернувся позивач до суду, не відноситься до категорії справ, які розглядаються тільки певним судом за правилами виключної підсудності.

Згідно зі ст. 4, п. 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" лізинг є різновидом фінансових послуг. Метою цього Закону є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні.

Як зазначено в п.2, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», Закон України «Про захист прав споживачів» поширюється на зазначені в ньому відносини, оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян.

Споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

В пункті 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при предявленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Окрім цього, питання, які передбачені ст. 214 ЦПК України, в тому числі і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин, зокрема, чи поширюється на правовідносини, які виникли між сторонами Закон України «Про захист прав споживачів», остаточно суд вирішує тільки під час ухвалення рішення по суті позовних вимог, а не на стадії відкриття провадження у справі.

За таких обставин слід визнати, що при відкритті провадження судом правила підсудності не порушено. В межах доводів апеляційної скарги підстав для зміни або скасування ухвали не встановлено.

Оскільки ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі, то оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» відхилити, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 травня 2017 року про відкриття провадження у цивільній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: Л.В.Суровицька

ОСОБА_3