Номер провадження: 22-ц/785/4744/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.09.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №49.29/03120/06-ТК120400049 про надання споживчого кредиту на суму 4 398 грн. 67 коп. строком до 24.05.2007 року.

Банк виконав умови кредитного договору.

Однак, ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим у нього станом на 28.08.2015 року виникла заборгованість в загальному розмірі 5 058,14 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 4 398 грн. 67 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 659 грн. 47коп.

19.06.2015 року Банком на адресу ОСОБА_2 було надіслано повідомлення-вимога про погашення заборгованості, яке було залишено без відповіді та задоволення.

Також позивач зазначив, що повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом ОСОБА_2 в добровільному порядку не бажає, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором №49.29/03120/06-ТК120400049 від 18.09.2006р. в розмірі 5 058 грн. 14 коп.

Сторони в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2016 року позов ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишений без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 95-98).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст.. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що позивач звертаючись до суду з позовом зазначив, що 18.09.2006р. між ВАТ«Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 49.29/03120/06-ТК120400049, за умовами якого ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання не виконав, а тому позивач вважає, що станом на 28.08.2015р. у нього існує заборгованість в розмірі 5 058,14 грн. (а.с. 4, 6, 26).

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Кредитпромбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів укладання договору.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується в повній мірі, з наступних підстав.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків ч.1 ст. 202 ЦК України.

Правочини між фізичною та юридичною особою (крім тих, що повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення) відповідно до п.2 ч.1 ст. 208 ЦК України належить вчиняти у письмовій формі.

За положеннями ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його, ні належним чином засвідченої копії, в звязку з чим суд позбавлений можливості надати оцінку підставам наявності виникнення зобовязань у відповідача та основних умов договору тощо.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги надані позивачем копії виписок з рахунку, так як вони не є належними доказами виникнення певних правовідносин за договором кредиту.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, в звязку з чим залишив позов без задоволення.

З вказаними висновками суду першої інстанції, погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» про те, що між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до якого у ОСОБА_2, в звязку з тим, що він не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, виникла заборгованість, яка була нарахована позивачем станом на 28.08.2015р., та яку повинен сплатити відповідач, не приймаються судом до уваги, оскільки ПАТ «Кредитпромбанк» не надав, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції оригінал або належним чином засвідчену копію кредитного договору, відповідно до якого між сторонами дійсно був укладений кредитний договір, в звязку з чим не можливо надати оцінку підставам наявності виникнення зобовязань у відповідача перед позивачем та основних умов укладеного договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт надав суду виписки з рахунків, в яких зазначено всі операції за кредитом відповідача, які підтверджують обставини щодо укладання кредитного договору, надання відповідачу кредиту та існування заборгованості за кредитним договором, не приймаються судом до уваги, так як за відсутністю оригінала, або засвідченої його копії також неможливо встановити наявність між сторонами зобовязань за умовами укладеного договору.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_3