Справа № 357/3483/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю.

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2017 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до: 1) ОСОБА_3; 2) ОСОБА_1 про виселення з квартири,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2017 року заявник ОСОБА_1, через свого представника звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 10.03.2017 року по даній справі.

Вказана заява обґрунтована неналежним повідомленням про час та місце розгляду справи, порушенням прав на житло його та його неповнолітнього сина ОСОБА_4, відсутністю письмового попередження про виселення, неврахуванням судом під час розгляду даної справи правових позицій Верховного Суду України.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити.

Позивач та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2017 року задоволено позов ОСОБА_2 та виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 із квартири № 208 у будинку 32 «а» по провулку Героїв Крут першому в місті Білій Церкві Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ч. 1 ст. 232 ЦПК України вбачається, що для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов, що також слідує з розяснень п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

В матеріалах справи наявні поштові відправлення, що надсилались за місцем реєстрації відповідачів, частина з яких була вручена останнім, а інша частина повернулась на адресу суду не врученими. Крім того, у справі також наявні оголошення в пресі про виклик відповідачів в судове засідання, клопотання представників щодо розгляду справи, в тому числі апеляційна скарга ОСОБА_3 від 13.08.2016 року на ухвалу судді про відкриття провадження від 11.05.2016 року.

Таким чином, сукупність наявних у справі відомостей свідчить про обізнаність відповідачів про знаходження в проваджені суду протягом тривалосго часу даної справи про їх виселення, однак жодного разу в судове засідання останні не зявились.

Разом з цим, під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення заявником та його представником не надано належних доказів, що спростовують встановлені рішенням суду від 10.03.2017 року обставини та мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

Посилання представника заявника на порушення житлових прав неповнолітнього ОСОБА_5, суд вважає безпідставними, оскільки відсутні докази на підтвердження його проживання за спірною адресою разом з батьком ОСОБА_1, враховуючи ту обставину, що відповідно до копії свідоцтва про народження матірю ОСОБА_5 вказана ОСОБА_6, яка не є стороною у справі.

Слід зазначити, що рішення суду, яке набрало законної сили може бути переглянуто за нововиявленими обставинами в порядку ст. 361 ЦПК України.

Частиною 4 ст. 231 ЦПК України визначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 210, 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2017 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7