Справа № 415/3083/17
Провадження № 2/415/1269/17
25.07.17 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді - Коваленко Н.В.,
за участю секретаря - Данько Л.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами були припинені з квітня 2017 року. На примирення не згодна. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати.
Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З письмової згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб І-ЕД № 228569 від 16 грудня 2016 року, виданого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 16 грудня 2016 року у Лисичанському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, про що зроблено відповідний актовий запис №367, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_2, дружині ОСОБА_2.
З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з квітня 2017 року, з цього часу спільне господарство сторони не ведуть.
Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Позивач не виявив бажання зберегти подружні відносини, у поданій до суду письмовій заяві заперечував проти надання строку для примирення.
Спору про поділ спільного майна подружжя, між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач, як особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у поданій суду позовній заяві просила суд залишити їй після розірвання шлюбу прізвище ''Паршикова''.
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ''Паршикова''.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач не зазначив про стягнення з відповідача на його користь судового збору, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача.
Керуючись ст.ст. 110-115 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 16 грудня 2016 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області, актовий запис № 367 (Серія 1-ЕД № 228569) - розірвати.
Під час реєстрації актового запису про розірвання шлюбу, зареєстрованого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області, актовий запис № 367 від 16 грудня 2016 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище ''Паршикова''.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Суддя Н.В. Коваленко