Справа №751/1842/17
Провадження №2/751/748/17
Рішення

Іменем України

17 липня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

при секретарі Римаренко О. О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

прокурора Кравченко А.А.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області, ОСОБА_3 управління ДФС в Чернігівській області про повернення надмірно сплаченої суми штрафу,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державного казначейства України в Чернігівській області про повернення надмірно сплаченого штрафу, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.09.2012 вироком Козелецького районного суду Чернігівської області його було засуджено за ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 368 КК України, ч. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків на 2 роки зі штрафом у розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 5950 гривень. Вказує на те, що на виконання вироку сплатив штраф. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.03.2014 виключено з вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 26.09.2012 посилання на засудження ОСОБА_1Й за ч.1 ст.365 КК України та покарання за ній у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків на 1 рік зі штрафом 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн., та звільнити ОСОБА_1 від покарання (основного та додаткового) за ч.1 ст. 365 КК України. Посилаючись на ч. 3 ст. 74 КК України, ст.. 1176 ЦК України, вважає, що грошові кошти у вигляді сплаченого штрафу в розмірі 5950 грн. є надміру сплаченими та підлягають поверненню.

В судовому засіданні ухвалою від 12.05.2017 замінено неналежного відповідача на належного - Головне управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області та залучено в якості співвідповідача ГУ ДФС в Чернігівській області.

Ухвалою від 17.07.2017 року в порядку ст. 45 ЦПК України допущено до участі в розгляді справи прокурора Чернігівської області.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вказав, що на виконання вироку Козелецького районного суду Чернігівської області 18.02.2013 року було сплачено штраф у розмірі 4648 грн., а на належні йому кошти в розмірі 1302 грн. вказаним вироком звернуто до стягнення на користь держави при виконанні вироку в частині стягнення судових витрат та штрафу. Вважає, що оскільки він звільнений від покарання за ч. 1 ст. 365 КК України, а отже сума сплаченого ним штрафу та сума звернутих кошів на виконання вироку в частині штрафу, підлягає йому поверненню.

Представник відповідача ОСОБА_3 управління ДФС в Чернігівській області в судовому засіданні заперечив проти позову, пояснивши, що кошти, які було сплачено позивачем не можна вважати надміру сплаченими, оскільки на той час був інший закон про кримінальну відповідальність, ОСОБА_1 було засуджено, вирок набрав законної сили і виконувався. Потім законодавство змінилось, позивача було звільнено від призначеного покарання, але дані кошти не підлягають поверненню.

Прокурор в судовому засіданні просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, оскільки позивачем не наведено правову підставу повернення сплаченого штрафу за вироком суду. При цьому вказала, що стаття 1176 ЦК України, на яку посилається не поширюється на спірну ситуацію. Зазначила, що всі питання, які виникають під час виконання вироку суду винесеного в порядку кримінального судочинства мають вирішуватись відповідно до норм Кримінально-процесуального кодексу, а не в цивільному порядку.

Відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області в судове засідання не з"явився, подав письмові заперечення, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 22-25).

Вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справ, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.09.2012 вироком Козелецького районного суду Чернігівської області був засуджений за ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 368 КК України, ч. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків на 2 роки зі штрафом у розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 5950 гривень ( а.с. 3-11).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24.01.2013 зазначений вирок був залишений без змін.

Таким чином, вирок набув законної сили 24.01.2013 року та звернутий до виконання.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом'якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014 року, стаття 365 КК України була викладена в новій редакції, у звязку із чим субєктом даного злочину є працівник правоохоронного органу. Оскільки ОСОБА_1 в новій редакції закону субєктом злочину не являється, а тому караність його діяння усунена.

Згідно з ч.2 Прикінцевих положень даного Закону, особи, засуджені за діяння, караність яких усувається цим Законом, підлягають звільненню.

На підставі ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.03.2014 виключено з вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 26.09.2012 посилання на засудження ОСОБА_1Й за ч.1 ст. 365 КК України та покарання за ній у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків на 1 рік зі штрафом 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн., та звільнити ОСОБА_1 від покарання (основного та додаткового) за ч.1 ст. 365 КК України ( а.с. 13).

До набрання чинності Закону, який усунув караність діяння, за яке засуджено ОСОБА_1, засудженого було звільнено з Чернігівського СІЗО № 31 за ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.03.2013 умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 1 день.

Відповідно до копій квітанцій (а.с. 12 ) від 18.02.2013 року платником ОСОБА_1 сплачено 4648 грн. та 562 грн. 80 коп. на користь ГУДК у Чернігівській області, призначення платежу - адміністративні штрафи.

Позивач, звертаючись до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього надмірно стягнутого штрафу за вироком суду, як на правову підставу своїх вимог, посилається на ст. 1176 ЦК України, яка передбачає відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Проаналізувавши норми даної статті, а також суть спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що на дані правовідносини норми статті 1176 ЦК України не поширюються.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був засуджений вироком Козелецького районного суду Чернігівської області і ставить питання про повернення суми штрафу сплаченого на виконання вказаного вироку, то вказані вимоги підлягають вирішенню в порядку устаноленому Кримінально-процесуальним кодексом України, а не в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215, 218 ЦПК України , суд , -

Вирішив:

ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. В. Цибенко