Справа № 758/8921/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С.,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що вона (заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

За приписами спеціальної норми, якою є стаття 258 ЦПК України і яка встановлює вимоги до змісту заяв про встановлення факту, що має юридичне значення, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона встановлює спеціальні вимоги до заяв вказаної категорії справ зважаючи на їх специфіку в той же час не визначає загальних вимог, які ставляться до їх форми у зв'язку з чим вважаю за необхідне застосувати до заяви заявника загальні норми, які встановлюють вимоги до форми та змісту позовних заяв, якими є ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Так частина восьма статті 119 ЦПК України визначає, що якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Мною встановлено, що заяву підписано та подано до суду не особисто заявником, а адвокатом ОСОБА_1, яка називає себе представником заявника.

За приписами статті 42 ЦПК України, повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

З системного аналізу зазначених норм чинного ЦПК України можна зробити висновок, що у випадку пред'явлення до суду позову представником позивача (заяви представником заявника), останній зобов'язаний додати до позовної заяви саме оригінали документів, які посвідчують його повноваження як представника. Подача копій вказаних документів на даній стадії не допускається, оскільки суддя позбавлений можливості їх посвідчити та приєднати до справи за відсутності оригіналу та відсутності справи як такої (стадія відкриття провадження).

Мною ж встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального закону, адвокатом ОСОБА_1 при подачі до суду заяви про встановлення факту постійного проживання особи на території України, взагалі не надано документів, які посвідчують її повноваження як представника ОСОБА_2

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про доведеність тієї обставини, що заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 79, 118, 119, 120, 121, 238 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, заінтересована особа: Подільський районний відділ управління ДМС України в м. Києві - залишити без руху.

Надати заявнику строк в 2 (два) дні з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко