АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4548/17 Справа № 201/4453/17 Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О. А. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Григор'євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4, як законного представника малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дійсним нотаріального посвідчувального надпису,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4, як законного представника малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання дійсним нотаріального посвідчувального надпису - визнано неподаною та повернуто позивачу та рекомендовано звернутися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу про повернення позовної заяви скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у даному випадку дії правило виключної підсудності, оскільки спір виник з приводи нерухомого майна.

Проте з такими висновками судді першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та зроблені з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в першу чергу заявлено вимоги про визнання дійсним нотаріального посвідчувального надпису.

З огляду на викладене, даний позов може бути пред'явлений за загальним правилом підсудності відповідно до положень ст. 109 ЦПК України, що узгоджується з заявленими вимогами позивача.

Оскільки судом першої інстанції порушено передбачений законом порядок вирішення питання про відкриття провадження, то ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року підлягає скасуванню на підставі п.3 ст.312 ЦПК України з передачею питання щодо відкриття провадження по справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року про визнання позовної заяви неподаною - скасувати та передати питання щодо відкриття провадження по справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: