Копія Справа № 326/1102/17-р.
Провадження № 2/326/399/2017
УХВАЛА

12 вересня 2017 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши позовну ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: АТ «Страхова група «ТАС», Приморське районне відділення ПАТ НАСК «Оранта», про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, позовні вимоги мотивує тим, що 15.08.2015 приблизно о 01.50 години водій ОСОБА_3 (відповідач 1), керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2105», державний реєстраційний номер 203-20НА, та перевозячи в якості пасажира її (ОСОБА_1Ф.), здійснював маневр по розвороту біля домоволодіння №37 по вул.Новицького в м.Приморськ Запорізької області, при цьому проявив необережність, яка виразилась у злочинній недбалості, в порушенні п.10.1 ПДР виїхав на проїзну частину вул.Новицького. Там рухався автомобіль «ВАЗ-2101», державний реєстраційний номер С50-623П, яким керував водій ОСОБА_5 (відповідач 2), який, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, що є порушенням п.п.«а» п. 2.9 ПДР, перевищив максимальну швидкість руху у населених пунктах, що є порушенням вимог п.п.12.4 та 12.9 ПДР, і, проявивши необережність, яка виразилась у злочинній самовпевненості, зіткнувся з автомобілем ОСОБА_3 (відповідача 1), у якому знаходилася вона (позивач).

Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження, які мають ознаки тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості, які потягли за собою тривалий розлад здоров'я понад трьох тижнів.

За даним фактом були відкриті кримінальні провадження за №0000608 та за №0000752, а дії відповідачів були кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

На підставі ухвал Приморського районного суду Запорізької області від 25.11.2015 та від 23.03.2016 відповідачі звільнені від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з закриттям вказаних кримінальних проваджень у зв'язку з передачею відповідача 1 на поруки трудового колективу оздоровчого комплексу «Прибій» ВП АТ «Мотор Січ» та у звязку з примиренням відповідача 2 з потерпілою ОСОБА_1 У судових засіданнях встановлено, що невиконання відповідачем 1 - п.10.1 ПДР, а відповідачем 2- п.п. «а» п. 2.9, п.п.12.4 та 12.9 ПДР, знаходиться у причинному звзку з подією ДТП, відповідачі свою провину визнали.

Внаслідок ДТП вона більш трьох тижнів перебувала у лікарні, де нею було витрачено 7028 грн., після чого їй був призначений курс амбулаторного лікування, фізіопроцедури та

обстеження у центрі комп'ютерної томографії, яке для неї коштувало суму у розмірі 500 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами судового розгляду кримінальних

проваджень за №0000608 та №0000752 і, зокрема, висновком судово-медичної

експертизи №744 від 29.09.2015 Бердянського МВ ЗОБ СМЕ, згідно з яким їй, яка страждала

ДЦП геміплегічної форми, спричинені тілесні ушкодження, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, і які у свою чергу потягли за собою тривалий розлад здоров'я понад трьох тижнів; копіями медичних документів, копіями чеків на покупку медикаментів та обстеження у центрі комп'ютерної томографії, а також іншими документами.

Позовні вимоги випливають із заподіяння шкоди, спричиненої джерелом підвищеної.

Окрім фізичної та матеріальної шкоди їй також завдано немайнові втрати, завдані моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у її житті: негативні переживання та спогади, насторогу, тривогу, важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей, відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкій настрій, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратливість, побоювання щодо майбутнього стану здоров'я. В момент ДТП вона перенесла значний фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє життя.

Вона вимушена проходити стаціонарне, амбулаторне лікування, яке триває. При цьому вона почувалася незручно, дискомфортно, змушена пристосовуватися до негативних умов існування, оскільки не мала і не має змоги самостійно пересуватися, бо фактично «прикована» до ліжка, і всі гігієнічні процедури не обходяться без сторонньої допомоги, з приводу чого вона почуває себе як джерело клопоту та обмежень для близьких.

Так як вказані кримінальні провадження закриті з нереабілітуючих підстав, то вона вважає, що відповідачі повинні відшкодувати їй понесені у результаті ДТП як матеріальні збитки, так і моральну шкоду. Розмір матеріальних збитків позивач визначає у межах фактично понесених нею та документально підтверджених витрат у сумі 5528 грн., за відрахуванням 2000 грн., які відповідач 1 добровільно сплатив під час її знаходження позивача у лікарні.

Розмір відшкодування завданої їй моральної шкоди вона вважає розумним і справедливим визначити у сумі 40 000 грн., що за відрахуванням 15 000 грн., які відповідач 2 добровільно сплатив ще під час досудового провадження, складає суму у розмірі 25 000 грн.

Виходячи з обставин ДТП, відповідачі мають рівну міру вини у скоєні ДТП, тому повинні нести солідарну відповідальність за шкоду, яка спричинена їй, тобто кожен з них повинен відповідати у половинному розмірі заподіяної ними шкоди. З відповідача 2 необхідно стягнути суму матеріальних збитків у розмірі 3 764 грн., а з відповідача 1, за відрахуванням 2000 грн., які він добровільно сплатив потерпілій, відповідно суму у розмірі 1764 грн.

В той же час, в рахунок компенсації моральної шкоди з відповідача 1 необхідно стягнути суму

у розмірі 20 000 грн., а з відповідача 2, за відрахуванням 15 000 грн., які він добровільно сплатив

потерпілій, відповідно суму у розмірі 5000 грн.

Через те, що на день скоєння ДТП обидва транспортні засоби відповідачів були застраховані,

для участі у розгляді цивільної справи за цією позовною заявою необхідно залучити у якості третіх

відповідні страхові компанії, а саме: на боці відповідача 1 представника AT «Страхова група «ТАС»,

боці відповідача 2 представника Приморського районного відділення ПАТ НАСК «Оранта».

Просить: 1) ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь завдані їй внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди матеріальні збитки у розмірі 1764 грн.; грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 20000 грн., а усього суму 21 764 грн.;

2) стягнути з ОСОБА_4 на її користь завдані їй внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди матеріальні збитки у розмірі 3764 грн.; грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 грн., а усього суму 8764 грн.(а.с.1-4).

Перевіривши матеріали справи суд встановив невідповідність позову діючому законодавству. Так, подана заява не в повному обсязі відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме, відповідно до пунктів 5, 6,7 частини 1 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Всупереч зазначеним вимогам, позивачем у позові не зазначені наступні обставини та не зазначені докази щодо наступного:

- з якого розрахунку вона виходила, визначаючи завдані їй матеріальні витрати у сумі 5528 грн., з чого саме вони складаються (конкретно) і чим конкретно підтверджується вказана сума (конкретно), оскільки додані ксерокопії виписного епікризу, квитанції про оплату неякісні, деякі зовсім не читаються;

- яка тривалість її лікування після отримання травм і в подальшому; у якій кількості їй виписані були ліки, чим це підтверджується;

- чим підтверджується, що автомобілі відповідачів були застраховані і саме вказаними страховими компаніями; як рішення по справі може вплинути на права та обовязки третіх осіб;

- чи повідомлялись страхові компанії про ДТП, чи виїжджав на місце ДТП представники страхових компаній; чи зверталася позивач до страхових компаній з заявою про отримання страхових виплат, чи отримувала вона страхові виплати, в яких сумах, чим це підтверджується;

- чим підтверджується, що позивачці у відшкодування завданої шкоди виплачені відповідачем ОСОБА_4 саме вказані нею суми, і своїй заяві вона зазначала, що в повному обсязі їй відшкодована матеріальна та моральна шкода, чому тепер вона зазначає інше.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.119,120 ЦПК України чи не сплачений судовий збір, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає термін для виправлення недоліків (ч.1). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.119,120 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.2).

Ухвалою суду від 21.08.2017 вказану позовну заяву із зазначених підстав залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків протягом трьох діб з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, розяснені наслідки.

Після отримання ухвали суду від 21.08.2017 представником позивача ОСОБА_2 не усунуто недоліки у встановлений строк, не направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків.

Таким чином, до теперішнього часу вказані судом недоліки позивачем чи його представником не усунуті, ухвала Приморського районного суду від 21.08.2017 не виконана; позивач чи його представник, який подав позовну заяву, не вжив будь-яких заходів для виконання належним чином ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, строк наданий судом для їх усунення сплив, від позивача чи його представника не надійшло клопотання про його продовження, тому позовну заяву необхідно визнати не поданою та повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: АТ «Страхова група «ТАС», Приморське районне відділення ПАТ НАСК «Оранта», про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - вважати не поданою та повернути.

Повідомити ОСОБА_1, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Запорізької області через Приморський районний суд. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_6

З оригіналом згідно: суддя Т.В. Стріжакова

12.09.2017