Справа № 315/687/17
Номер провадження № 2/315/253/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Притули Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.07.1988 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, було зареєстровано шлюб з відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 89.

Від шлюбу мають двох повнолітніх дочок.

Далі в позові зазначив, що на даний час між ним та відповідачем зникло почуття любові та взаємної поваги, подальше подружнє життя неможливо, оскільки виявилось, що вони мають різні життєві погляди. Подружні стосунки фактично припинилися з 2008 року. Шлюбні відносини не підтримуються, розірвати шлюб через Гуляйпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Запорізькій області сторони не можуть, оскільки відповідач відмовляється подати спільну заяву.

У позивача утворилася вже нова сімя, поновлення шлюбних відносин не можливе.

Просив розірвати шлюб укладений між ними 09.07.1988 року та зареєстрований Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 89.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату і час його проведення будь-яких заяв чи клопотань не надав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення, надання строку для примирення вважає недоцільним, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Пузанова».

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання відповідачем ОСОБА_2 пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між сторонами укладено 09 липня 1988 року та зареєстровано Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 89, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 188532, виданого повторно від 05 травня 2017 року (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5 на звороті).

Позивач зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та має вже іншу сімю та малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5-6).

Відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично припинено з 2008 року. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Позивач створив нову сімю, в якій виховує малолітню дитину від іншої жінки.

Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання подружжю строку для примирення.

За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам самих сторін.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки, відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його для подальшого іменування, про що просила суд в письмовій заяві.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Позивачем питання щодо стягнення на його користь судових витрат не порушувалося.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 157-158, 174, 209, 212-218, 222-223 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований 09 липня 1988 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний актовий запис № 89.

Залишити відповідачу для подальшого іменування прізвище «Пузанова».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6