ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/437/17 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2017 смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участю секретаря Вишневської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулося до суду із позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 відшкодування в порядку регресу 32 792,80 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн. В обґрунтування позову посилалися на те, що 17.07.2015 року між ОСОБА_1 та ТдВ СК «Альфа-Гарант» укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4506688. Забезпечений транспортний засіб за полісом - ВАЗ-21124-110-01, державний номер НОМЕР_1.

18.10.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія в нетверезому стані ОСОБА_1, та автомобіля «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_3, автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2015 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП. Після вищезазначеної події потерпілий ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Оскільки даний випадок є страховим, страховиком вищевказана заява була прийнята та здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування. ТдВ СК «Альфа-Гарант» здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 32792,80 грн. На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду із відповідним позовом.

В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду було подано заяву про розгляд справи у відсутності представника, у разі неявки відповідача у судове засідання просили розглядати справу в порядку заочного розгляду.

Відповідач у судове засідання також не з'явився, надавши через канцелярію заяву в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення не заперечував, просив справу розглядати за його відсутності.

На підставі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1, 4 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. У постанові зазначено, що 18.10.2015 року о 21:30 годині рухаючись по вул.. Барабашова, на перехресті вул.. ОСОБА_3, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_4, в стані алкогольного сп'яніння, не дотримався безпечної дистанції руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_3. Постанова набрала законної сили 24.11.2015 (а.с.10).

Відповідно до ст. 61 ЦК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

17.07.2015 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страховою компанією «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4506688 та було застраховано автомобіль ВАЗ-21124-110-01, державний номер НОМЕР_1. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоровю складає сто тисяч гривень, за шкоду заподіяну майну складає пятдесят тисяч, розмір франшизи становить одна тисяча гривень. Період страхування з 18.07.2015 по 17.07.2016 (а.с.4).

Зі звіту №15560 від 06.12.2015, про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Опель Астра», державний номер НОМЕР_3, матеріальний збиток становить 33792,81 грн. без урахування ПДВ (а.с.11-23).

Згідно страхового ОСОБА_2 № ЦВ/15/2290, розрахунку страхового відшкодування та платіжного доручення №21107 від 01.04.2016 ТдВ СК «Альфа-Гарант» виплачено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 32792,80 грн.(а.с.24,25,26).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої, виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування).

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який сплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за нанесений збиток.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Оскільки джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у ТдВ СК «Альфа-Гарант» виникло право вимоги до ОСОБА_1, щодо відшкодування виплаченого страхового відшкодування, в межах фактичних затрат позивача, що дорівнює 32 792,80 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, ч.1 ст. 37, ст.ст. 57, 60, 88, 174, 197, 208-210, 212-215, 218, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5, на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, МФО 351005, р/р 4100 ПАТ «Укрсиббанк») відшкодування в порядку регресу 32 792 (тридцять дві тисячі сімсот девяносто дві) гривні 80 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5, на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, МФО 351005, р/р 4100 ПАТ «Укрсиббанк») судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600(одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. В.Чернова