АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/174/17 Справа № 206/6232/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4», Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2015 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 07.06.2014 року на перехресті пр.Воронцова та вул.Ясельна в м. Дніпропетровську відбулася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем ALFA ROMEO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, випуску - 2007 року, який належить йому на праві приватної власності, та автомобілем ВАЗ-1118, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить відповідачу на праві приватної власності.

Кіровський районний суд м.Дніпропетровська розглянувши справу про адміністративне правопорушення встановив, що дії водія автомобіля ВАЗ-1118, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 призвели до настання вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди. Саме дії ОСОБА_3 призвели до значного пошкодження транспортного засобу позивача ALFA ROMEO, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ним було витрачено на придбання автомобільних запасних частин, для відновлення його автомобіля 31193,00 грн.

Враховуючи те, що його майно ушкоджено внаслідок ДТП, та того, що внаслідок ушкодження його майна, він переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати його власність за її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобілю та пошуком необхідних запасних частин для ремонту, порушенням його нормальних життєвих звязків, також він був змушений збільшити навантаження в робочий час щоб встигнути виконати свої робочі обовязки, також внаслідок ушкодження його автомобілю, він переніс дискомфорт із-за фізичної неможливості виконання робочих обовязків за відсутності у користуванні автомобілю, удару по його престижу як керівника підприємства, він має право на відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди і моральної шкоди та просив суд стягнути з відповідача на його користь суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 31193,00 грн., суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 31000,00 грн. та судові витрати у справі.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 05 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити та задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 червня 2014 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем Alfa Romeo, днз АЕ5434ВТ, 2007 року випуску, в м.Дніпропетровську на перехресті пр. Воронцова та вул. Ясельна, перед поворотом ліворуч не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ», днз АЕ 9048 СВ, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку зліва, після чого автомобіль «ВАЗ» продовжив некерований рух ліворуч і скоїв наїзд на електроопору, в результаті чого автомобілям спричинені механічні пошкодження, власникам - матеріальна шкода.

За вказаним фактом постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2014 року, яка набрала законної сили 15 липня 2014 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито згідно п. 1 ст. 247 КУпАП (а.с.8, 57, 98).

Відповідно до квитанцій від 11.08.2014 р., від 15.08.2014р., складених ФОП ОСОБА_5, вартість ремонту транспортного засобу, яку позивач фактично сплатив, складає 25305,00 грн. та 5800,00 грн. відповідно (а.с. 9-12).

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» виплатило позивачу суму страхового відшкодування за завдану матеріальну шкоду внаслідок ДТП.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4 груп» про захист прав споживача, стягнення суми страхового відшкодування, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_2 з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4 групп» суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 31105,00 грн. (тридцять одну тисячу сто п'ять гривень 00 коп.), неустойку за прострочення виплати страхового відшкодування з 21 липня 2014 року по 12 березня 2015 року в розмірі 72785,70 грн. (сімдесят дві тисячі сімсот вісімдесят п'ять гривень 70 коп.), а також судові витрати в розмірі 1038,90 грн. (одну тисячі тридцять вісім гривень 90 коп.). (а.с. 74-77).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.11.2015р. рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2015року залишено без змін. (а.с.78-83). На теперішній час триває розгляд даної справи в Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ (а.с. 111).

Як вбачається із змісту рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2015 року позивач ОСОБА_2 з приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» 24 вересня 2013 року уклав договір добровільного страхування наземного транспорту КАСКО без виключень №003597, за умовами якого, що є обов'язковими для сторін за ст. 627 ЦК України, позивач застрахував свої майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням до нього - автомобілем Alfa Romeo, моделі № 159, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, дійсною вартістю 142000,00 грн. на період з 25 вересня 2013 року по 24 вересня 2014 року.

За таких обставин, спір в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 31 193,00 грн. вирішений Кіровським районним судом м. Дніпропетровська.

Квитанції від 11.08.2014р., від 15.08.2014р., складені ФОП ОСОБА_5, на підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди та вартості відновлювального ремонту, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв як належні і допустимі докази за ст. ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Така оцінка проводиться в порядку, передбаченому «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів», затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092. Позивачем не надано звіту оцінки по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2014 року дійсно закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній обстановці діяв відповідно до вимог Правил дорожнього руху, не порушуючи п.10.1 ПДД України. Дії водія ОСОБА_3 в подальшому призвели до настання ДТП. Проте у даній постанові судом не зазначено та не встановлено наявності вини водія ОСОБА_3

В матеріалах справи відсутні належні докази вини у даній ДТП водія ОСОБА_3

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 23, 993, 1166, 1167, 1187 ЦК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та оскаржуване рішення суперечить постанові Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 02.07.2014 року, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначеною постановою вину відповідача не встановлено, як і не притягнуто відповідача до адміністративної відповідальності.

Відсутність вини водія ОСОБА_2, що було встановлено у справі про адміністративне правопорушення, само по собі не доводить і не встановлює наявність вини іншого учасника ДТП.

Так як вина ОСОБА_3 у ДТП, що сталася 07.06.2014 року, не встановлена та не доведена, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в позові в частині стягнення моральної шкоди, оскільки згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Посилання апелянта на те, що ним не отримано належне відшкодування матеріальної шкоди, що судом першої інстанції необґрунтовано не прийнято до уваги квитанції від 11.08.2014 р., від 15.08.2014 р., складені ФОП ОСОБА_5, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_4» виплатило позивачу суму страхового відшкодування за завдану матеріальну шкоду внаслідок ДТП, а рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2015 року, яке набрало законної сили ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.11.2015 р., стягнуто суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 31105,00 грн.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи не спростовують по суті правильне рішення та не впливають на встановлені судом обставини справи, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, особистого тлумачення апелянтом норм права та переоцінки доказів, право на оцінку яких згідно ст. 212 ЦПК України має лише суд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_6