Справа № 700/420/17
Провадження № 2/700/253/17
14 липня 2017 р. Лисянський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,
за участю секретаря Бондарчук Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування своїх вимог пояснила, що перебувала у шлюбі з відповідачем. 12 квітня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання позивач не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач у судове засідання не зявився та не повідомив суду про причини своєї неявки, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судового відправлення.
На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, судом не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. 12 квітня 2017 року рішенням Лисянського районного суду Черкаської області №2/700/94/17 від 12.04.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (копія свідоцтва про народження серії І-СР № 061631 від 22.10.1999 року), яка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не приймає участі у її вихованні.
Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов'язок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України.
Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено ст. 182 СК України.
Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Статтями 181,183 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідач на момент подачі позовної заяви до суду не має постійного місця роботи, відтак вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з урахування вимог ст.184 СК України є обґрунтованими.
Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, що обов"язок на утримання дітей, покладається на обох батьків. Виходячи з визначеного ЗУ "Про державний бюджет на 2017 рік" розміру прожиткового мінімуму на одну дитинувідповідного віку, суд вважає обгрунтованим розмір аліментів в сумі 1200 гривнів.
Суд бере до уваги положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів та стягує судовий збір з відповідача, керуючись при цьому вимогами ч. 3 ст. 88 ЦК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 180-182,184, 191 СК України, ст.ст. 79, 88, 208-209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, пров.Бужанський, 36, кв.3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5, пров.Бужанський,36 кв.3, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, від дня предявлення позову - 12 червня 2017 року до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, пров.Бужанський, 36, кв.3 на користь держави, судовий збір у розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області.
Суддя Г.М. Яценко