У х в а л а

іменем україни

12 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргоюОСОБА_5 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 15 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 26 грудня 2015 року ним було збудовано залізобетонний фундамент під огорожу навколо земельної ділянки, яка належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і знаходяться с. Валя Кузьмин Глибоцького району Чернівецької області.

Наступного дня - 27 грудня 2015 року ОСОБА_5 зруйнував збудований напередодні фундамент. 28 грудня 2015 року він (позивач) відновив фундамент, однак через декілька годин після завершення будівельних робіт відповідач знову зруйнував його.

Зазначав, що неправомірними діями відповідача йому була завдана матеріальна шкода на суму 5 376 грн та моральна шкода, яку він оцінює в 5 000 грн, які він просив стягнути з відповідача на його користь.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 15 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 5 376 грн та 500 грн моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідач своїми неправомірними діями завдав позивачу матеріальну та моральну шкоду. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначено відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Судом встановлено, що фундамент належить позивачу і цей факт відповідачем не заперечується, встановлено також, що між сторонами протягом тривалого часу існує спір щодо розподілу меж земельних ділянок та дороги, яка проходить між земельними ділянками. Разом з тим, питання меж земельних ділянок сторін не є предметом судового спору.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.В. Маляренко
М.В. Демяносов
О.В. Ступак