Провадження № 2/127/4366/17
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №127/13919/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зобовязання позичальника спільною сумісною власністю, визнання обєктом спільної сумісної власності грошових коштів, стягнення коштів в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила:

- визнати зобовязання ОСОБА_1 за договором кредиту №050/25-1269/1 від 20.12.2007р. спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

- визнати обєктом спільної сумісної власності грошові кошти в сумі 35000 доларів США;

- стягнути з відповідача на користь позивача кошти в порядку регресу в сумі 194957,03 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2017р. вищевказана позовна заява була залишена без руху у звязку з ненаданням позивачем доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Оскільки недоліки позовної заяви було усунуто, ухвалою суду від 14.07.2017р. відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Одночасно з позовною заявою, позивачем була подана заява про забезпечення вищезазначеного позову, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, які належать відповідачеві на праві приватної власності.

Пленум Верховного суду України в абзаці 2 пункту 1 Постанови № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив судам, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на зазначене заява про забезпечення позову розглядається судом після відкриття провадження у справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, вважаю, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до частини 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 2 ст. 151 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У поданій до суду заяві позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2, в тому числі на квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4, які належать відповідачеві на праві приватної власності.

Обґрунтовуючи вказану заяву заявник вказує на те, що на численні звернення позивача відповідач вирішити питання миром та відшкодувати свою частину коштів відмовляється, спілкування уникає, що свідчить про можливість ухилення ним від сплати суми боргу всіма можливими способами.

Однак, заявником до заяви не додано жодного доказу на підтвердження обставин зазначених в заяві, а самі посилання на наявність таких обставини суд вважає лише припущеннями позивача, а відтак позивачем не доведено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Однак, жодних доказів того, що квартири АДРЕСА_1 та №120 в будинку 9 по вулиці Заболотного в місті Вінниці, на даний час належать відповідачеві на праві приватної власності, заявником не надано.

Разом з тим, як зазначено вище, при вирішенні питання щодо забезпечення позову суд повинен зясувати чи відповідає вид забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, вимоги заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на дві квартири не є співмірними з позовними вимогами про стягнення з відповідача 194957,03 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність доказів на підтвердження достатньо обґрунтованого припущення щодо існування реальної загрози, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також невідповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Згідно з пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №127/13919/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зобовязання позичальника спільною сумісною власністю, визнання обєктом спільної сумісної власності грошових коштів, стягнення коштів в порядку регресу, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: