Ухвала

іменем україни

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про відстрочення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення суми коштів за депозитним вкладом, за касаційною скаргоюпублічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про стягнення суми коштів за депозитним вкладом.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 червня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто із ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти за договором SAMDN5929 (вклад «Стандарт на 12 місяців») від 21 травня 2013 року в сумі 1 750 доларів США, проценти по вкладу за березень, квітень, травень 2014 року в сумі 41,60 доларів США та 3 % річних в сумі 42,75 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У лютому 2016 року Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (далі - Жовтневий ВДВС Дніпровського МУЮ Дніпровської області) звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року, у задоволенні заяви Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області - відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву Жовтневого ВДВС Дніпровського МУЮ Дніпропетровської області, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 342 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо визнає, що судом прийнято ухвалу з додержанням вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява про відстрочення виконання рішення не підлягає задоволенню, оскільки судами не встановлено обставин, які роблять неможливим виконання судового рішення про повернення банківського вкладу та процентів за ним та будь-яких виключних обставин для відстрочки його виконання.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних ухвал та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

Т.О.Писана