Справа № 683/507/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

з участю заявниці ОСОБА_1

її представника адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

встановив:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Старокостянтинівського районного суду від 14 травня 2013 року (номер справи 683/507/13-ц номер провадження 2/683/458/2013) за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до неї, яким позов задоволено та вирішено стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № DNH4KP95910121 від 12 червня 2006 року, яка виникла станом на 04 лютого 2013 року в сумі 30902 грн. 24 коп., з яких: заборгованість по кредиту 2842 грн. 35 коп., заборгованість по відсотках 10810 грн. 90 коп., пеня 15301 грн. 26 коп., штраф 500 грн. (фіксована частина), 1447 грн. 73 коп. штраф (процентна складова) та судовий збір в сумі 309 грн. 02 коп. Свої вимоги мотивує тим, що про дату судового засідання, на якому було винесено судове рішення не знала, так як ні судової повістки, ні копії заочного рішення ні вона, ні члени її сім»ї не отримували. Не погоджується з винесеним рішенням з підстав розгляду справи без її участі, що позбавило її можливості надати докази на підтвердження невірного нарахування заборгованості поза межами позовної давності, а також суперечності договірних умов.

В судовому засіданні заявниця підтримала заяву та обставини на її обґрунтування. При цьому вказала, що знала про наявність даної судової справи, письмово зверталась про відкладення попереднього судового засідання через зайнятість свого адвоката, з лютого 2017 року із її заробітної плати відраховується дана кредитна заборгованість, оскільки інших кредитних зобовязань немає. Судове рішення було отримано її представником 07 квітня 2017 року, тому не вважає пропущеним строк для його перегляду.

Аналогічну позицію в судовому засіданні висловив її представник адвокат.

Представник заінтересованої особи заперечила проти її задоволення за безпідставністю, про що подала до суду письмові заперечення.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 14 травня 2013 року було задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та стягнуто з неї заборгованість за кредитним договором № DNH4KP95910121 від 12 червня 2006 року, яка виникла станом на 04 лютого 2013 року в сумі 30902 грн. 24 коп., з яких: заборгованість по кредиту 2842 грн. 35 коп., заборгованість по відсотках 10810 грн. 90 коп., пеня 15301 грн. 26 коп., штраф 500 грн. (фіксована частина), 1447 грн. 73 коп. штраф (процентна складова) та судовий збір в сумі 309 грн. 02 коп.

Судове засідання по справі 18 квітня 2013 року було відкладено за заявою ОСОБА_1 в звязку з відсутністю її адвоката. В матеріалах справи знаходиться рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення про її виклик в судове засідання 14 травня 2013 року за місцем її реєстрації.

З заробітної плати заявниці з лютого 2017 року в примусовому порядку стягується дана кредитна заборгованість.

З аналізу правових норм ст. ст. 69, 71, 73 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого судом або законом. Суд поновляє або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Статтею 232 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На протязі неодноразового судового розгляду позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, остання в судові засідання не зявлялась, знаючи про наявність судової справи на протязі більше чотирьох років не цікавилась її результатом, не повідомляла про причини неявки. Небажання відповідачки приймати участь у судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи, обмежитися доказами, які знаходилися в матеріалах справи та наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Крім того заявлені відповідачкою обставини для перегляду заочного рішення були досліджені судом при ухваленні рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України,

ухвалив:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Старокостянтинівського районного суду від 14 травня 2013 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя _______________