Справа № 648/1534/17
Провадження № 2/648/697/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого-судді: Сокирко Л.М.,

при секретарі: Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач, 24 травня 2017 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи його тим, що відповідно до договору дарування жилого будинку та земельної ділянки (серії АЕР № 499435) від 22 березня 2002 року йому належить житловий будинок, розташований по вул. Миру, 41, в с. Киселівка, Білозерського району Херсонської області.

В зазначеному житлому будинку, згідно довідки Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 28 квітня 2017 року зареєстрований його пасинок ОСОБА_2 - відповідач по справі, однак з 2014 року за місцем реєстрації останній не проживає, місце його проживання та знаходжнення, йому не відоме.

Той факт, що відповідач не проживає більше року за місцем реєстрації, підтверджується актом обстеження від 17 травня 2017 року, складеним компетентною комісією.

Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, розташований по вул. Миру, 41 в с Киселівка Білозерського району Херсонської області.

В судове засідання представник позивачки не прибув, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував, щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду був належним чином повідомлений, а саме: через засоби масової інформації, про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України.

Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого.

Матеріалами справи встановлено:

Відповідно до Договору дарування жилого будинку та земельної ділянки (серії АЕР № 499435) від 22 березня 2002 року, позивачу ОСОБА_1 належить житловий будинок, розташований по вул. Миру, 41, в с. Киселівка, Білозерського району Херсонської області. Вказаний житловий будинок вцілому зареєстрований в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації по с. Киселівка на праві власності за ОСОБА_1 та записаний в реєстрову книгу під № 2 за реєстровим № 345 від 17 квітня 2002 року.

Згідно довідки № 740 від 28 квітня 2017 року, виданої Киселівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно запису погосподарської книги № 10, особистий рахунок 0107011, сторінка 85, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але за вказаною адресою не проживає.

Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов від 17 травня 2017 року, складеного компетентною комісією Киселівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, ОСОБА_2 за місцем реєстрації: с. Киселівка, вул. Миру, 41, Білозерського району Херсонської області протягом останніх трьох років не проживає.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлено, що позовні вимоги, заявлені позивачем є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню, так як відповідач в спірному жиловому приміщенні не проживає понад рік, а тому втратив право користування ним.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 221-226 ЦПК України, на підставі ст. ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком, розташований по вул. Миру, 41 в с. Киселівка, Білозерського району Херсонської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Сокирко Л.М.