Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1218/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Кулінка Л. Д.
Доповідач Письменний О. А.
У Х В А Л А

13.07.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Гайсюка О.В., Карпенка О.Л.,

при секретарі - Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2017 року у справі за її заявою про визнання виконавчого листа таким, що підлягає виконанню, -

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Зазначала, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2010 року з неї та ОСОБА_3 стягнуто на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління кредитну заборгованість в сумі 214 465 грн. 44 коп. та судові витрати в розмірі 1820 грн. 14 травня 2015 року на виконання зазначеного рішення суду Кіровським районним судом було видано дублікат виконавчого листа. Постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 19 травня 2015 року було відкрито виконавче провадження. Вважає, що оскільки виконавчий лист був пред'явлений до виконання вже після закінчення встановленого строку пред'явлення, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, вказує, що її заборгованість перед стягувачам відсутня внаслідок припинення зобов'язання через прощення боргу. З цих підстав просила заяву задовольнити.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 жовтня 2016 року заяву задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда від 14 травня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління 214 465,44 грн. заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 1820 грн.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2016 року вказану ухвалу суду першої інстанції скасовано, а справу передано на новий розгляд.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 квітня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградське обласне управління 214 465,44 грн. заборгованості за кредитним договором та судових витрат в розмірі 1820 грн. /т. 1, а.с. 72-74/.

Виконавчий лист № 2-709 від 20 липня 2010 року виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 216 285, 44 грн. був втрачений в ході проведення виконавчих дій.

На підставі подання державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Зубік Вікторії Вікторівни, Кіровським районним судом було видано дублікат виконавчого листа.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначені в ч. 4 ст. 369 ЦПК України, а саме: якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально-правові підстави полягають у припиненні обов'язку боржника. Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК. Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема, видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання тощо.

Разом з тим, пропуск стягувачем строку пред'явлення виконавчого листа до виконання не призводить до закінчення виконавчого провадження, а відповідно статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» може бути підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Також ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права й висновок суду про те, що відшкодування (списання банком) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не свідчить про припинення зобов'язання шляхом прощення боргу кредитором.

Як передбачено частиною 1 статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом.

Згідно п. 7 Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості з рахунок резерву, затвердженого постановою правління Національного банку України від 01 червня 2011 року № 172, відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента. Банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості. Тобто, банк зберігає за собою право вжити повний комплекс заходів щодо стягнення в подальшому кредитної заборгованості відповідно до чинного законодавства України.

Таким чином, визнання на підставі вищевказаного Порядку кредитної заборгованості банку безнадійною та списання її за рахунок резерву не припиняє зобов'язання в розумінні ст. 605 ЦК України шляхом звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, а тому колегія суддів підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: