Справа № 202/6028/15-ц
Провадження №2-з/202/110/2017
УХВАЛА

10 липня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м.Дніпропетровська заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Індустріальний районний відділ державної міграційної служби України в місті Дніпропетровська, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №50, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Індустріальний районний відділ державної міграційної служби України в місті Дніпропетровська, Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №50, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.

10 липня 2017 року, через канцелярію суду, представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 подана заява про забезпечення позову, в якому остання просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Заяву мотивує тим, що відповідачу стало відомо, що ОСОБА_3 приватизувала спірну квартиру та 30 червня 2017 року продала її, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №91384592 від 06 липня 2017 року. Враховуючи той факт, що до ухвалення судового рішення відповідач не позбавлений права користування жилим приміщенням в спірній квартирі, з метою недопущення в подальшому укладання договорів відчуження спірної квартири, є всі підстави для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Розглянувши дану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України одним з видів забезпечення позову є накладання арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача та відповідача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як убачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №91384592 від 06 липня 2017 року власником квартири АДРЕСА_1, на яку представник відповідача просить накласти арешт, з 30 червня 2017 року є ОСОБА_4, який взагалі не є стороною цивільної справи №202/6028/15-ц.

На підставі того, що ОСОБА_4 взагалі не є стороною по цивільній справі №202/6028/15-ц, враховуючи п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, який передбачає накладення арешту на майно, що належить лише відповідачеві, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд вважає, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Волошин Є.В.