Справа № 237/2792/16-ц
Провадження № 2/237/71/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.17 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Ліпчанського С. М.

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Товариство з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2016 року о 05.30 годин рухаючись по проїжджій частині у районі КПВВ Мар'їнка водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 210430-20 н.з. НОМЕР_3 діючи в порушення вимог п. 12.3 ПДР України, невірно оцінив дорожню обстановку, своєчасно не застосував заходів зменшення швидкості та здійснив зіткнення з автомобілем Ford Escort, н.з. НОМЕР_4. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_4, йому було спричинено матеріальної шкоди у розмірі 59 924,70 грн. У зв'язку з цим позивач звертається до суду для стягнення з відподачів матеріальної шкоди у розмірі 61 424,70 грн. та моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з'явився, заперечував проти позовних вимог.

Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" у судове засідання не з'явився, подав заперечення до позову.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

19.03.2016 року о 05.30 годин на а/ш Запоріжжя-Донецьк, 197 км., 800 м. відбулось ДТП за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, внаслідок якого автомобілі отримали механічних пошкоджень.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик в межах ліміту відповідальності страховика відшкодовує у встановлений цим Законом порядку оцінену шкоду, що завдана у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТОВ СК «Альфа-гарант» та ліміт відповідальності, за шкоду заподіяну майну потерпілого становить виплату 50 000,00 грн., за шкоду заподіяну життю і здоров'ю потерпілого 100 000,00 грн., розмір франшизи 1 000,00 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ТОВ СК «Альфа-гарант» з лімітом відповідальності 50 000,00 грн. за шкоду заподіяну майну потерпілого

Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» говорить, що не пред'явлення вимог до страховика при наявності підстав для стягнення заподіяної шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Частиною 1 ст.12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно звіту № 332/7-16 щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 19.07.2016 р. сума матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля Ford Escort н.з. НОМЕР_4 складає 59 924,70 грн.

Відповідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 12.1 ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, з розміру відшкодовуваної суми Товариством з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" слід виключити розмір франшизи у сумі 1 000,00 грн.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково, а саме стягнути зі Товариство з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки завдані власнику автомобіля НОМЕР_4 в сумі 49 000,00 грн. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням) у розмірі 12 424,70 грн.

Щодо заперечення Товариства з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" до позову суд зазначає, що відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки»» відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої і душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику у справах про відшкодування матеріальної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У зв'язку з тим, що позивач отримав сильний нервовий стрес в результаті пошкодження автомобіля. У зв'язку з пошкодженням автомобіля порушився його життєвий уклад, тепер він змушений докладати додаткові фізичні і моральні зусилля для облаштування та нормалізації свого особистого житія, а також ремонту автомобіля, суд приходить висновку задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 15, 118, 119 ЦПК України, ст.ст. 22, 61, 979, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 22, 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Постановою Пленуму ВССУ від 01.03.2013 р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику у справах про відшкодування матеріальної (немайнової) шкоди»,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Товариство з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 49 000,00 грн., що є сумою матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 12 424,70 грн., що є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 3 000,00 грн., що є сумою моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 05.09.17 року