Справа 635/562/17
Провадження 2/635/1169/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Сайко А.О.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, де вказує, що 24 лютого 2017 року відповідачем йому була надана довіреність, яка була посвідчена приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 на право керування та розпорядження з правом виїзду за кордон транспортним засобом «ВАЗ», модель №21213, випуску 1996 року, шасі (кузов, рама, коляска) №К. ХТА212130Т1195145 Ш., реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА 929106, виданого 27 квітня 2007 року Міжрайонним реєстраційно-екзаменаційним відділом м.Мерефа. В той же день відповідач продав вищевказаний автомобіль позивачу, про що свідчить розписка. Від укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу автомобіля відповідач ухилився. Після отримання вищевказаного автомобіля від відповідача ним були проведені ряд малярно-зварювальних робіт. 22 липня 2017 року вищевказаний автомобіль було вилучено працівниками Державтоінспекції МВС, у звязку з постановою про розшук майна боржника ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Тому просив стягнути з відповідача заподіяну йому шкоду, у зв'язку з вилученням вищевказаного автомобілю, а саме: кошти, сплачені ним за придбання у відповідача автомобілю, у розмірі 15600 грн., витрати, пов'язані з ремонтом данного автомобілю у розмірі 65152 грн. та судові витрати.

07 липня 2017 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на ? частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Високий, площа Шкільна, 3. Своє клопотання позивач мотивував тим, що сума компенсації є значною, а накладення арешту на зазначене майно забезпечить належне виконання відповідачем майбутнього рішення суду. Оскільки відповідач має намір продати вищевказану 1/2 частку домоволодіння та виїхати на постійне місце проживання до Росії.

Сторони у судове засідання не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає можливим розглянути питання про забезпечення позову у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч.1 ст.152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема п.1, 2 зазначеної статті встановлені таки види забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Позивачем до своєї заяви не додано доказів на підтвердження факту належності ОСОБА_2 на праві приватної власності 1/2 частки домоволодіння №3 по площі Шкільній в смт.Високий Харківського району Харківської області.

У той же час позивачем до свого клопотання не додано належних та допустимих доказів того, що накладення арешту на зазначене ним у заяві майно, як заход забезпечення позову, є співмірним з сумою компенсації, яку він просить стягнути з відповідача.

Тому, аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог про забезпечення позову і необхідності відмови у задоволенні заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом п"яти днів зі дня проголошення ухвали.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п"яти днів зі дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Л.Панас