Ухвала

Іменем України

7 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 8 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 7 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з вересня 1996 року до серпня 2009 року вона та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в них народилася дочка - ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився син - ОСОБА_6, батьком дітей у свідоцтвах про народження дітей записаний відповідач. Під час спільного проживання та за спільні кошти вони придбали: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартістю 120 тис. грн., трактор Т-40, вартістю 18 тис. грн., фрезувальний станок, вартістю 8 тис. грн., культиватор вартістю 3 тис. грн., автомобіль марки Джип, номерний знак НОМЕР_2, вартістю 25 тис. грн., плуг 2-х корпусний, вартістю 3 тис. грн., автомобіль марки УАЗ, 1989 року випуску, вартістю 25 тис. грн., два тракторні причепи, вартістю 10 тис. грн. кожний, дві електричні пилки, вартістю 300 і 1 тис. грн., пилку «Штіль», вартістю 2 500 грн., дві циркулярні пилки, вартістю 300 грн. і 2 тис. грн., автомобіль марки ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_1, вартістю 25 тис. грн. Всього придбано майна на загальну суму 253 100 грн.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що добровільно поділити зазначене майно вони не можуть, позивачка просила: встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_4 у період з вересня 1996 року по липень 2009 року, та у період з лютого 2013 року по серпень 2013 року; визнати зазначені квартиру та автомобіль їхньою спільною сумісною власністю та поділити це майно, визнати за кожним із них право власності по Ѕ частині; визнати за відповідачем право власності на трактор Т-40, фрезерувальний станок, культиватор, плуг 2-х корпусний, два тракторні причепи, дві електричні пилки, пилка «Штіль», дві циркулярні пилки; визнати грошові кошти спільно виручені з відповідачем від реалізації вирощеної у 2013 році на земельній ділянці позивачки полуниці у сумі 41 895 грн. їхньою спільною сумісною власністю та стягнути на її користь Ѕ частину виручених коштів у сумі 27 930 грн.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 26 березня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 в частині вимог про визнання права спільної сумісної власності та поділу між сторонами майна: трактору марки Т-40, фрезерувального станка, культиватора, плуга двокорпусного, двох тракторних причепів, двох електричних пилок, пилки «Штіль», двох циркулярних пилок залишено без розгляду.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 8 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 7 вересня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з 1997 року по липень 2009 року включно, однією сім'єю без реєстрації шлюбу; визнано спільним майном сім'ї двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартістю 120 тис. грн. та легковий автомобіль марки ВАЗ-21099, номерний знак НОМЕР_1, вартістю 80 646,70 грн., а всього майна загальною вартістю 200 646,70 грн.; розділено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільне сумісне майно на загальну суму 200 646,70 грн. в рівних частках по 100 323,35 грн. кожному, а саме: визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину зазначеної квартири за кожним; визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину легкового автомобіля марки ВАЗ-21099, номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску, вартістю 40 323,25 грн., передавши зазначений легковий автомобіль на праві власності ОСОБА_3; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ частини легкового автомобіля в сумі 40 323,25 грн. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4просить скасувати судові рішення, посилаючись неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2, суди правильно застосувавши положення ст. ст. 3, 74 СК України ст. ст. 16-18 Закону України «Про власність», на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку, що сторони у спірний період проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов'язки, мають двох дітей та за спільні кошти придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль марки ВАЗ-21099, номерний знак НОМЕР_1, 2005 року випуску, тому вказане майно є об'єктом їхньої спільної сумісної власності.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 8 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 7 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова