Справа № 454/2278/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту.,

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд із даним позовом до відповідачів, в позовній заяві вказавши, що 15.04.2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №CGZ0GA на суму 5787,50 доларів США на термін до 15.04.2018 року.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця, відповідач повинен був надавати банку грошові кошти, для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією. У разі порушення зобов'язань відповідач зобов'язався сплачувати банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, які нараховуються від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а відповідач належним чином зобов'язання за даним договором не виконала, що призвело до того, що станом на 12.08.2015 р. відповідач має перед банком заборгованість в сумі 5821,37 Доларів США яка складається з: 3416,54 Доларів США - заборгованість за кредитом; 803,22 Доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 59,10 Доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1254,16 Доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,70 Доларів США - штраф (фіксована частина); 276,65 Доларів США - штраф (процентна складова).

Для забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено договір поруки.

Відповідно до п.5 договору поруки позивачем направлялася письмова вимога із зазначенням невиконаних зобов'язань на адресу відповідачів, проте виконана не була.

За таких обставин позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №CGZ0GA від 15.04.2008р. у розмірі 5821,37 доларів США, що згідно розпорядження НБУ від 12.08.2015р. за курсом 21,37 складає 124402,67грн.; та судовий збір.

01.12.2015 р. винесено заочне рішення у справі, яким позов задоволено повністю.

Проте 27.04.2016р. в суд надійшла заява про скасування та перегляд заочного рішення, згідно якої заочне рішення від 01.12.2015р. за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та позовні вимоги не визнає, вважає позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що поданий передчасно і до неналежного відповідача. В заперечені на позовні вимоги відповідача зазначають, що ОСОБА_1 є єдиним позичальником згідно кредитного договору №CGZ0GA від 15.04.2008р. тому повинна сама виконувати взяті фінансові зобов'язання, а вимога банку до ОСОБА_2 як до боржника згідно кредитного договору є неправомірно. Окрім того вважає, що позовні вимоги є передчасні оскільки термін виконання договірних зобов'язань спливає лише 15.04.2018р. та як заявляє відповідач вона не відмовляється від повернення кредитних коштів. Також зазначає, що неодноразово зверталася на адресу банку із вимогою щодо реконструкторизації заборгованості: конвертувати залишок заборгованості у національну валюту по взаємовигідному для обох сторін курсу, адже курс долара з моменту укладення кредитного договору по сьогоднішній день зріс майже у чотири рази; а також розтермінувати залишок заборгованості на щомісячні платежі у розмірі 1000, 00грн. Проте банком ігнорувалися прохання відповідачки, за таких обставин просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

З оглянутої копії кредитного договору від 15.04.2008р. укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1, встановлено, що останній банк надає кредит в сумі 5787,50 доларів США шляхом видачі готівки через касу на строк з 15.04.2008р. по 15.04.2018р. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,04% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Також згідно п. 8.1. кредитного договору відповідач зобов'язалася сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 2,00% від суми виданого кредиту у момент його надання, та сплатити 0, 96% річних винагороди за резервування ресурсів.

Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов'язаний кожного місяця здійснювати щомісячний платіж у сумі 79,00 доларів США для погашення заборгованості по кредиту, відсотками, винагороди, комісії.

Також згідно п.8.4. договору зазначено, що при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки платежу, але не менше 1грн..

Згідно із п.8.1.2. кредитного договору, при порушенні позичальником термінів оплати платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі) в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В свою чергу, згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із розрахунку заборгованості за договором №CGZ0GA від 15.04.2008р. ОСОБА_1 заборгувала банку 5821,37 доларів США, з яких: 3416,54 доларів США - заборгованість за кредитом в тому числі 1237,99 доларів США - залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом; 803,22 доларів США - загальний залишок заборгованості за процентами в тому числі 781,96 доларів США - проценти нараховані на залишок простроченої заборгованості; 59,10 доларів США - комісія в тому числі 59,10 доларів США - заборгованість за простроченою комісією; 5,56 доларів США - погашення пені; 1254,16 доларів США - загальна сума нарахованої пені; 11,70 доларів США - штраф (фіксована частина); 276,65 доларів США - штраф (відсоток від суми заборгованості).

В забезпечення зобовязань за кредитним договором №CGZ0GA від 15.04.2008р між банком та ОСОБА_2 15.04.2008р. було укладено Договір поруки, за п.4. якого, поручитель зобов'язався нести солідарну майнову відповідальність як боржник і поручитель перед кредитором, включаючи сплату кредиту, відсотків, комісій, винагород, штрафів, пені та відшкодування збитків.

За п.5 Договору поруки поручитель зобов'язався у випадку невиконання будь-якого зобов'язання за Кредитним договором, виконати за нього зобов'язанням перед банком на умовах, отримання на свою адресу письмової вимоги із зазначенням невиконаних зобов'язань.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено судом, 13.08.2015р. відповідач звернувся до боржника та поручителя з повідомленням №30.1.0.0/2-931 від 13.08.2015р. про порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 та зазначено суму простроченої заборгованості.

Оскільки позичальник та поручитель протягом 30 денного строку (як це передбачено згідно умов кредитного договору) з моменту отримання вимоги не виконали своїх зобов'язань за кредитним договором, банк 18.09.2015р. звернувся до Сокальського районного суду Львівської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кредитної заборгованості.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» № 1 від 24.11.2014 р. в п. 4.1.7. роз'яснено, що умова договору про дію поруки до повного виконання забезпеченого зобов'язання не може розглядатися як установлення строку дії поруки. У цьому випадку відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення, так і вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору).

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Аналогічна правова позиція щодо строку припинення поруки висловлена Верховним Судом України в постанові від 24.09.2014 № 6-106цс14, де зазначено:

- за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя;

- у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково;

- за умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідачі, не виконавши зобов'язання по умовах договору, станом на 12.08.2015 року мають заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 5821,37 доларів США, яка підлягає до стягнення в користь позивача. Згідно із офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ на 12.08.2015р. 100 Доларів США становить 2137,1550грн.

Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Отже, позивач надав суду докази щодо стягнення коштів за невиконання умов кредитного договору із боржника і поручителя, які не спростовано відповідачем, і сумнівів у доказах у суду не виникло.

Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України - стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні досліджено платіжне доручення зі сплати судового збору № BOJ67B0VCE в розмірі 1866,04грн, що є судовими витратами.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити .

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором CGZ0GA від 15.04.2008 року в розмірі 5821 доларів 37 центів США за курсом 21.37 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.08.2015 року складає 124402 грн. 67 коп. та оплачений ним судовий збір в розмірі 1866 гривень 04 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук