Справа № 504/2040/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2017 р. Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Рідник І.Ю.

при секретарі Сокурцової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Доброслав заяву головного державного виконавця Костюкова С.С. щодо надання дозволу на реалізацію земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2017 року головний державний виконавець Лиманського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою погодженою в.о. начальника відділу ОСОБА_2, стосовно надання дозволу на реалізацію земельної ділянки площею 0,10 га, розташовану за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Кільцева 11, на якій знаходиться незареєстрований двоповерховий житловий будинок та в якому фактично проживають: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Лиманському районному ВДВС перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №522/11964/14-ц виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 грошової компексації за різницю вартості майна в розмірі 310000,00 грн.

Розглянувши заяву державного виконавця, суд відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України Питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно із ч.2 ст. 377 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився у звязку з чим подання розглянуто за його відсутністю.

Судом встановлено, що на виконанні у Лиманському районному відділі ДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 грошової компенсації за різницю вартості майна в розмірі 310000,00 грн.

09.12.2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадженя №53042114. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що за боржником на підставі державного акту на право власності серії ЯА №29495 зареєстрована земельна ділянка загальною площею 0,10 га. розташована за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Кільцева 11, кадастровий номер :02:001:0670, але відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаною адресою жодного майна не зареєстровано.

Згідно акту державного виконавця від 04.04.2017 року на земельній ділянці за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Кільцева, 11 знаходиться незареєстрований двоповерховий житловий будинок.

Державний виконавець звернувся до суду з заявою про надання дозволу на реалізацію майна, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме земельну ділянку, розташовану за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Кільцева 11, на якій розташований незареєстрований двухповерховий будинок

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Як убачається з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Судом встановлено, що земельна ділянка, на яку державний виконавець просить звернути стягнення, вже зареєстрована в установленом законом порядку, що підтверджує відповідь з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 21.06.2016 р., з якої вбачається, що державний акт серії ЯА №29495 на право власності на вказану земельну ділянку, площею 0,10 га., кадастровий номер :02:001:0670, зареєстрований за №58 від 12.04.2005 року

Таким чином у державного виконавця відсутні правові підстави для звернення до суду з заявою про звернення стягнення на земельну ділянку.

Оскільки Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена

відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Згідно зі ст.125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.126 ЗК України , право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом.

Починаючи з 01.01.2013 року підставі на яких здійснювалась державна реєстрація земельних ділянок, державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельні ділянки, втратили свою чинність відповідно до положень частини 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру».

Зокрема, з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів.

Відповідно до положень пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року.

Таким чином суд зазначає, що для застосування вимог ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377 ЦПК України необхідним є саме факт того, що право власності на майно не зареєстровано в установленому законом порядку, враховуючи також, що право власності на земельну ділянку виникло у ОСОБА_3 до 01 січня 2013 року, при цьому реєстрація такого права проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, вимоги подання суд вважає необґрунтованими та недоведеними.

Суд приймає до уваги, що на земельній ділянці наявний житловий будинок, який не зареєстрований, але звертає увагу державного виконавця, що ним порушено питання щодо земельної ділянки, на якій знаходиться незареєстрований двохповерховий будинок, а не на сам будинок.

Крім того, державним виконавцем не доведено, що житловий будинок на вищевказаній земельній ділянці, дійсно не введено в експлуатацію.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 125, 126 ЗК України, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»,ст. ст. 10,11, 60, 377 ЦПК України, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви головного державного виконавця Костюкова С.С. щодо надання дозволу на реалізацію земельної ділянки - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом пяти днів з часу її отримання.

Суддя