Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/623/17
Провадження № 2/674/486/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Дунаєвецької міської ради

Хмельницької області,

Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької

області,

третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області

про визнання недійсними Державних актів на землю та

визнання права власності на земельні ділянки

(ціна позову 89191,27 грн.)

ВСТАНОВИВ :

22 травня 2017 року позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовними вимогами до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання недійсними Державних актів на землю та визнання права власності на земельні ділянки (ціна позову 89191,27 грн.) посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті вона залишила на мою користь на підставі заповіту все належне їй майно.

Спадкове майно складається із земельних ділянок (паїв) та двох земельних ділянок, а саме: для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства. Ці дві земельні ділянки знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті матері вона звернулась в нотаріальну контору для оформлення спадщини, нотаріус частково оформив їй право власності на спадкове майно, але не на все. При наданні державних актів на право власності на вищевказані земельні ділянки виявилось, що кадастрові номери, які вказані в державних актах, не співпадають з кадастровими номерами, які зазначені у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальних дій, про що виніс дві постанови.

Вона звернулась із заявою у відділ Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі Хмельницької області, на що їй надали письмову відповідь про виявлені розбіжності, а саме при проведенні інвентаризації земельної ділянки площею 0,1825, яка розташована по АДРЕСА_1 був присвоєний кадастровий номер НОМЕР_1, а при встановлені меж в натурі на місцевості згідно технічної документації, яка складалась в грудні 2016 року, вже присвоєно, як вони зазначають вірно кадастровий номер НОМЕР_2.

У зв'язку із цим змушена звернутися до суду про визнання державних актів на право власності на земельні ділянки недійсними та визнання права власності на дані земельні ділянки.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представники відповідачів: Дунаєвецької міської ради та Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не з'явилися, однак надали суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представників та визнання позову.

Представник третьої особи: Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, однак належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення. Відкладення розгляду справи в разі неявки в судове засідання третьої особи передбачено ,у разі, якщо немає відомостей ,що вручена судова повістка,

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3.

Після її смерті залишилося спадкове майно: земельні ділянки розміром 0,19 га для ведення особистого селянського господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, які розташовані в АДРЕСА_1 що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від28.04.2009 року

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею майна померлої за заповітом, який посвідчено секретарем Дем»янковецької сільської ради Дунаєвецького району 04 квітня 2000 року, зареєстровано в реєстрі за № 130, прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується копією спадкової справи № 339-2016р., заведеної у нотаріуса по заяві позивачки, Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру.

Згідно постанов приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу від 02 лютого 2017 року нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за зоповітом на земельні ділянки, які належали померлій ОСОБА_2, в зв'язку з невідповідністю кадастрових номерів в Державних актах на право власності на земельні ділянки.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Судом встановлено, що 28 квітня 2009 року ОСОБА_2 на підставі рішення Дем'янковецької сільської ради №4-8/2005 від 07.05.2005 року видано державні акти на земельні ділянки серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6, які розташовані в АДРЕСА_1 розміром 0,19 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_10 та розміром 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку,кадастровий номер НОМЕР_7 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2, що підтверджується копіями відповідних актів.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.12.2016 року видно, що власником земельних ділянок площею 0,25 га та 0,1825 га є ОСОБА_2, присвоєно кадастрові номери земельних ділянок: 0,25 га - НОМЕР_8 та 0,1825 га -НОМЕР_9, дата державної реєстрації земельної ділянки 22.12.2016 року.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_5 та НОМЕР_6, які розташовані в АДРЕСА_1 розміром 0,19 га для ведення особистого селянського господарства та 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастрові номери: НОМЕР_1 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_10 та НОМЕР_7 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2, які видані Дем'янковецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області 28.04.2009 року на ім'я ОСОБА_2 порушують права позивачки на оформлення спадщини, не відповідають вимогам закону, оскільки зроблені помилки в кадастрових номерах, а тому суд вважає, що заявлений позов в частині визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на земельні ділянки.

Згідно п.3.5 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)».

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд вважає, що позивачка, прийнявши у спадщину спадкове майно відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Тому, з огляду на те, що ОСОБА_2 набула право власності на земельні ділянки площею 0,19 га та 0,25 га, які розташовані в АДРЕСА_1, її право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому вимоги обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,ст.ст.1216, 1218, 1261, 1269-1270 ЦК України, ст.ст.81, 125, 152 ЗК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Дем'янковецької сільської ради Дунаєвецького району №4-8/2005 від 07.05.2005 року на земельну ділянку площею 0,19га, у межах згідно з планом, яка розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером НОМЕР_1 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_10 та скасувати запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_10.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Дем'янковецької сільської ради Дунаєвецького району №4-8/2005 від 07.05.2005 року на земельну ділянку площею 0,25га, у межах згідно з планом, яка розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, з кадастровим номером НОМЕР_7 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №21 та скасувати запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №21.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1825га, яка розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_9, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, як за спадкоємицею за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2500га, яка розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд(присадибна ділянка) кадастровий номер НОМЕР_8, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, як за спадкоємицею за заповітом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук