Ухвала

іменем україни

21 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, за касаційною скаргоюОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (далі - КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання.

На обґрунтування своїх вимог посилалося на те, що відповідач постійно отримує від підприємства послуги з опалення та гарячого водопостачання, проте за отримані послуги ОСОБА_4 не сплачує кошти, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість у сумі 15 864 грн 94 коп., з яких: 10 418 грн 31 коп. - заборгованість за спожиті послуги централізованого теплопостачання, 4 785 грн 65 коп., - інфляційних витрат, 660 грн 98 коп. - 3 % річних.

У добровільному порядку відповідач сплатити борг відмовляється, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення указаної заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 20 липня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги централізованого теплопостачання у розмірі 15 864 грн 94 коп., з яких: 10 418 грн 31 коп. - борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, 4 785 грн 65 коп. - інфляційні втрати, 660 грн 98 коп. - 3 % річних.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що відповідач користуються наданими послугами з теплопостачання та не здійснює оплату за користування, дійшов обґрунтованого висновку, що відсутність договору з обслуговування в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від оплати у повному обсязі.

Крім того, суди з урахуванням висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 року № 6-2023цс15 та від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, дійшли обґрунтованого висновку про те, що за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов'язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

О.В.Попович