Провадження № 2/369/566/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06.04.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Завойській В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Садова Анна Георгіївна, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, скасування рішення державного реєстратора в особі приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 із позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Садова Анна Георгіївна, про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, посилаючись на те, що згідно Договору дарування від 20 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1 подарував відповідачці ОСОБА_3 домоволодіння (жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Цей Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садовою А.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1107.

Згідно Договору дарування земельної ділянки від 20 вересня 2014 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_3 земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 1,2487 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садовою А.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1108.

Станом на дату укладення договорів відповідач ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1.

Належність подарованого домоволодіння та земельної ділянки на праві власності відповідачеві ОСОБА_3 на дату подання позову підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № НОМЕР_3 від 10 листопада 2016 р.

Запис про право власності на домоволодіння за номером НОМЕР_11 внесено на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садової Анни Георгіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15937629 від 20.09.2014 13:51:23; запис про право власності на земельну ділянку за номером НОМЕР_10 внесено на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садової Анни Георгіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15937838 від 20.09.2014 14:05:40.

17 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб.

З укладенням шлюбу Відповідач взяла прізвище чоловіка «ОСОБА_1».

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін по справі в м. Нью-Йорк, США, народилася дитина - син ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_3 має також неповнолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

25 жовтня 2013 року у сторін по справі народився другий син - ОСОБА_8.

На час укладення спірних договорів дарування об'єктів нерухомості неповнолітній дитині ОСОБА_2 виповнилося 6 років, неповнолітній дитині ОСОБА_7 ОСОБА_7 - майже 4 роки, а неповнолітній дитині ОСОБА_1 - 11 місяців.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2010 р. у справі № 2-139/10р., яке на час укладення спірних договорів набрало законної сили та наразі є чинним, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з його батьком позивачем ОСОБА_1 за адресою проживання батька: АДРЕСА_3.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що під час укладення спірних правочинів не було отримано попередньої згоди органу опіки та піклування, що є порушенням вимог законодавства України, чинного на час укладення договорів, окремо: ч.3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ч. 2 ст. 177 Сімейного кодексу України

Внаслідок вчинення спірних правочинів позивач ОСОБА_1 позбавився прав власності на земельну ділянку та на розташоване на цій ділянці домоволодіння, тому не може гарантувати дотримання прав неповнолітнього ОСОБА_2 на користування житловими приміщеннями домоволодіння по АДРЕСА_3, в тому числі на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2010 р. у справі № 2-139/10р. щодо обов'язкового проживання неповнолітнього ОСОБА_2 разом з батьком.

Позивач ОСОБА_1 вважав, що належним захистом прав неповнолітнього сина ОСОБА_2 є визнання спірних правочинів недійсними із застосуванням наслідків їх недійсності, тому просив суд задовольнити його позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву, в якій визнав позов.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Треті особи Приватний нотаріус Садова А.Г., Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області направили до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутності.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за Договором дарування від 20 вересня 2014 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_3 домоволодіння (жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами), що розташоване за адресою: АДРЕСА_3. Договір посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садовою А.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1107.

З матеріалів завірених копій нотаріальної справи щодо посвідчення Договору дарування домоволодіння, вбачається відсутність дозволу органу опіки та піклування на укладення цього правочину.

За Договором дарування земельної ділянки від 20 вересня 2014 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_3 земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 1,2487 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садовою А.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1108.

З матеріалів завірених копій нотаріальної справи щодо посвідчення Договору дарування земельної ділянки, вбачається відсутність дозволу органу опіки та піклування на укладення цього правочину.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № НОМЕР_3 від 10 листопада 2016 р. підтверджено належність відповідачеві подарованого домоволодіння та земельної ділянки на праві власності.

Запис про право власності на домоволодіння за номером НОМЕР_11 внесено на підставі рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садової Анни Георгіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15937629 від 20.09.2014.

Запис № НОМЕР_10 про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 внесено на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садової Анни Георгіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15937838 від 20.09.2014.

На час вчинення спірних правочинів відповідач ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1.

17 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, актовий запис № 1839, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

З укладенням шлюбу Відповідач взяла прізвище чоловіка «ОСОБА_1».

Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Свідоцтво про народження № НОМЕР_6 від 07.08.2008 р., видане Департаментом охорони здоров'я психогігієни м. Нью-Йорк, переклад якого засвідчено консулом Генерального консульства України в м. Нью-Йорк 22.06.2009 р., зареєстровано в реєстрі за № 1018/09; - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, Свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 20.11.2013 р., видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за № 2724.

Відповідач ОСОБА_3 має неповнолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, Свідоцтво про народження серії НОМЕР_7, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 04 листопада 2010 року, актовий запис за № 3270.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2010 р. у справі № 2-139/10р., яке набрало законної сили на час укладення спірних договорів, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з його батьком ОСОБА_1 за адресою проживання батька: АДРЕСА_3.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 405 ЦК України в редакції від 24.07.2014 р., чинній на час укладення спірних договорів, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

З припиненням права власності особи втрачається право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Відповідно до вимог ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином неповнолітня дитина ОСОБА_2 до укладення спірних договорів дарування мав право на користування домоволодінням і земельною ділянкою, на якій це домоволодіння розташоване, на підставі закону і на підставі та на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Внаслідок вчинення спірних правочинів позивач ОСОБА_1 втратив право власності на домоволодіння та земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння.

Під час та після вчинення спірних правочинів позивач не міг та не може гарантувати дотримання прав неповнолітнього ОСОБА_2 щодо користування житловими приміщеннями домоволодіння по АДРЕСА_3, а також не може гарантувати належне виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2010 р. у справі № 2-139/10р.

Відповідно до ч.3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

За вимогами ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» ( в редакції від 08.05.2014 р.) держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Сімейного кодексу України в редакції від 04.08.2013 р. батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини.

Згідно положень ст.6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

За таких обставин суд дійшов висновку, що для укладення спірних правочинів з відчуження позивачем ОСОБА_1 нерухомого майна, право користування яким мала неповнолітня дитина ОСОБА_2 в силу закону та на виконання судового рішення, попередня згода органу опіки та піклування була обов'язковою.

Згідно вимог ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Таким чином, укладення спірних правочинів без попередньої згоди органу опіки та піклування є підставою для визнання цих правочинів недійсними.

Відповідно до вимог ст. 8 ЦПК України суд враховує вимоги статті 3 Конвенції «Про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, щодо надання судом переваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин необхідним та достатнім способом захисту і поновлення прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_2 є визнання спірних договорів недійсними та застосування наслідків їх недійсності шляхом реституції.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Позов в частині скасування рішень та записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності на домоволодіння і земельну ділянку за відповідачем ОСОБА_3 підлягають задоволенню для належного відновлення прав позивача згідно вимог ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Позов в частині визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку за позивачем ОСОБА_1 підлягають задоволенню для належного відновлення прав позивача згідно вимог ст. 27 вказаного Закону.

За вимогами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, враховуючи вищевикладене, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 доведено та надано суду доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог про визнання недійсним договорів дарування жилого будинку та земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 27, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним Договір дарування домоволодіння (жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами) від 20 вересня 2014, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садовою А.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1107.

Визнати недійсним Договір дарування земельної ділянки від 20 вересня 2014 р., що розташована за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 1,2487 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Садовою А.Г., зареєстровано в реєстрі за № 1108.

Скасувати рішення державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садової Анни Георгіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15937629 від 20.09.2014, та запис про право власності № НОМЕР_11 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_8.

Скасувати рішення державного реєстратора - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Садової Анни Георгіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15937838 від 20.09.2014, та запис про право власності № НОМЕР_10 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 1,2487 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_9.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, право власності на домоволодіння загальною площею 1022,5 кв.м., житловою площею 313,4 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_8, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, право власності на земельну ділянку загальною площею 1,2487 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_9, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Л.М. Ковальчук