Справа №: 653/1978/17
Провадження № 2-з/653/19/17
У Х В А Л А

іменем України

24 липня 2017 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Шарко Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 10 липня 2017р. провадження по справі відкрито та призначено справу до судового розгляду на 01 серпня 2017р.

24 липня 2017р. на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1, в якій останній просив забезпечити позов шляхом передання 8/100 частин приміщення, розташованих за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Генічеська Гірка, вул. Набережна,32 на зберігання позивачу або іншим уповноваженим особам. Заява обґрунтована тим, що його як власника безпідставно обмежено у праві використання своїм майном, можливості контролювати його збереженість та цілісність, а тому виникла необхідність у застосуванні саме такого виду забезпечення.

Суддя, дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, матеріли цивільної справи, приходить до наступного висновку.

У силу ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії;забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч.2, 3 ст.152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Верховний Суд України у своїй Постанові № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розяснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Суд вважає заяву позивача необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не було приведено доказів того факту, що незабезпечення позову зможе утруднити чи зробити неможливим виконання процесуального рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача чи при їх частковому задоволенні.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтуванні своєї заяви не є безумовними і базуються на припущеннях, що слугувати доказом не можуть. Будь-яких реальних даних про те, що відповідач якимось чином буде ухилятися від виконання процесуального рішення суду, в разі задоволення чи часткового задоволення позовних вимог позивача, суду не надано.

Крім того суд звертає увагу на той факт, що задоволення заяви про забезпечення позову шляхом передачі спірного майна позивачу чи третій особі, фактично вирішить спір по суті позовних вимог, а тому з огляду на викладене, вважаю, що заява про забезпечення позову необґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 208-210, 293 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області, шляхом подання протягом 5 днів апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_3