Справа № 694/672/17
провадження 2/694/420/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04.07.2017 р. м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Гончаренко Т.В..

при секретарі Блискавці А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку ст. 45 ЦПК України-

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з ОСОБА_1, на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації сплачену тимчасову допомогу у сумі 7 913 грн. 42 коп. та витрати, пов'язанні із сплатою судового збору за подання позовної заяви, на користь прокуратури Черкаської області: 18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 286, код за СДРПОУ 02911119, р/р 3751 в Державній казначейській службі України в м. Київ, МФО 820172 в розмірі 1 600 грн.

Вимоги позовної заяви ґрунтуються на наступному, ОСОБА_2 народився 12 липня 2006 року, та згідно свідоцтва про народження 1-СР № 027704 його батьками є: ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Відповідно до рішення Звенигородського районного суду від 28 лютого 2008 року ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Звенигородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби 28.07.2014 року видана довідка про неотримання аліментів ОСОБА_4 від ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 у період з 01.01.2014року по 30.06.2014 року. ОСОБА_4 28.07.2014 року звернулась до Управління соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації з заявою про призначення тимчасової державної допомоги дитині ОСОБА_2 Аналогічні заяви ОСОБА_4 подавала до Управління 26.01.2015, 10.07.2015та 21.01.2016р. Відповідно до вимог Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме від 22.02.2006 № 189 (далі - Порядок), посадовими особами Управління 06.08.2014 прийнято рішення про призначення допомоги ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_2 Аналогічні рішення Управлінням приймались 18.02.2015, 21.07.2015 та 04.02.2016. Згідно довідок Управління соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації від 18.05.2017, за період з 01.07.2014 року по 30 червня 2016 року ОСОБА_4 виплачено тимчасову допомогу на загальну суму 7 913 грн. 42 коп.

Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації в судове засідання не зявилися, надали через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився також, але надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов повністю визнав та не заперечував щодо їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2, який народився 12 липня 2006 року, згідно свідоцтва про народження 1-СР № 027704 якого батьками є: ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Відповідно до рішення Звенигородського районного суду від 28 лютого 2008 ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 в розмірі 1А частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2008 і до досягнення дитиною повноліття. Звенигородським міськрайонним відділом державної виконавчої служби видана довідка про неотримання аліментів ОСОБА_4 від ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 у період з року по 30.06.2014 року.

Відповідно до вимог Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме від 22.02.2006 № 189, посадовими особами Управління 06.08.2014 прийнято рішення про призначення допомоги ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_2.

Аналогічні рішення Управлінням приймались 18.02.2015, 21.07.2015 та 04.02.2016.

Згідно довідок Управління соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації від 18.05.2017, за період з 01.07.2014 року по 30 червня 2016 року ОСОБА_4 виплачено тимчасову допомогу на загальну суму 7 913 грн. 42 коп.

Вищевикладене підтверджується довідками Управління соціального захисту населення Звенигородської райдержадміністрації та рішеннями про призначення допомоги ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 8 ст. 181 Сімейного кодексу України в редакції від 04.08.2013, яка діяла на момент прийняття Управлінням рішення про призначення ОСОБА_4 тимчасової державної допомоги, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Аналогічні положення містяться і у п.п. 2, 8 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189.

У вищеназваному Порядку зазначається, що покриття витрат, пов'язаних з виплатою тимчасової допомоги, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, наданих як субвенція місцевому бюджету.

Відповідно до ч. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Пунктом 12 Порядку передбачено, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до довідки № 26367 Звенигородської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 15.03.2017 - ОСОБА_1 протягом 2016 року отримав заробітну плату в СПД ФОП в загальній сумі 19 409,91 грн.

Відповідно до листа Управління від 19.05.2017, останнім не вживалися заходи щодо перевірки матеріального становища батьків, які ухиляються від сплати аліментів, позовні заяви до суду про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги з батьків, які мають змогу утримувати дітей та місце знаходження яких встановлено не подавалися.

Зокрема, відповідно до вимог чинного законодавства, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.

Як вбачається, Управлінням соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації не було перевірено матеріальний стан відповідача, у зв'язку з чим Управлінням вчасно не встановлено можливості стягнення з останнього суми сплаченої тимчасової допомоги та не подано відповідної позовної заяви до суду, що в свою чергу вказує на неналежний захист з її боку порушених інтересів держави.

Вбачається витрата коштів з Державного бюджету на утримання дитини відповідача у розмірі 7 913 грн. 42 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність у задоволенні позовних вимог шляхом стягнення з ОСОБА_1 - 7 913 грн. 42 коп. та судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України, що підлягають відшкодуваннюна користь держави в особі Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 14, 15, 59, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212, 213, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Звенигородської районної державної адміністрації сплачену тимчасову допомогу у сумі 7 913 (сім тисяч девятсот тринадцять) грн. 42 коп. кошти на р/р 1512, МФО 854018, код 03195895, КГІКВ 090307, КЕКВ 2730.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 витрати, пов'язанні із сплатою судового збору за подання позовної заяви, на користь прокуратури Черкаської області: 18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 286, код за СДРПОУ 02911119, р/р 3751 в Державній казначейській службі України в м. Київ, МФО 820172 в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_5