Провадження № 2/752/1288/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради третя особа - ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, встановлення факту родинних зв'язків та встановлення факту, що має юридичне значення.

На обґрунтування позову вказали, що померлому ОСОБА_4 належала 1/3 частина будинку АДРЕСА_1. Інша 1/3 частина належала ОСОБА_5. Власником ще 1/3 частини будинку була ОСОБА_6.

06.08.1973 року на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради депутатів трудящих м. Києва №1678 частка ОСОБА_6 була виділена в окремий об'єкт нерухомості, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зобов'язано звернутися до БТІ для перерахунку ідеальних часток Будинковолодіння та заміни правовстановлюючих документів.

За життя спадкодавці до БТІ не звернулися і перерахунок часток не здійснили. Тому Позивачі не можуть оформити належним чином спадкові права на будинок в тих частках, які мали б належати спадкодавцям на час відкриття спадщини, а саме по ? будинку, а не по 1/3.

Окрім того просили визначити, що на час смерті (на момент відкриття спадщини) Спадкодавцям мало б належати по ? частини Будинковолодіння.

У зв'язку з відсутністю документів на підтвердження того, що ОСОБА_5 є рідною сестрою бабусі ОСОБА_2 просили додатково встановити факт родинних зв'язків.

Під час судового розгляду позивачами в порядку ст. 31 ЦПК України було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з отриманням документального підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, якою Позивачі відмовилися від вимоги про встановлення факту, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також 24.07.2017 року через канцелярію суду Позивачами було подано заяву про збільшення позовних вимог, якою просили встановити факт того, що на час смерті (на момент відкриття спадщини) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їх частки у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становили по ? (одна друга).

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а 13.02.2017 року направив на адресу суду пояснення (а.с. 146-147), в яких просив справу слухати за відсутності свого представника та прийняти рішення згідно норм чинного законодавства.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

На підставі свідоцтва про право власності від 29.10.1952 року №919 (а.с. 10) ОСОБА_4 належала 1/3 частини Будинковолодіння АДРЕСА_1. Ще 1/3 частина зазначеного Будинковолодіння належала ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 04.07.1953 року №404-Д (а.с. 12).

Окрім того рішенням виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 05.07.1955 року №857 «Про перейменування вулиць м. Києва» було змінено назву вулиці з АДРЕСА_1, а рішенням від 15.07.1958 року №1249 змінено номер з АДРЕСА_1, про що зроблено відповідну відмітку на правовстановлюючих документах.

Інша 1/3 частини будинку була зареєстрована за ОСОБА_6.

На підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради депутатів трудящих м. Києва 06.08.1973 року №1678 (а.с. 13) частина ОСОБА_6 була виділена в окремий об'єкт нерухомості, якому присвоєно новий номер АДРЕСА_1. Цим же рішенням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зобов'язано звернутися до БТІ з метою перерахунку ідеальних часток Будинковолодіння та заміни правовстановлюючих документів.

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перерахунку часток та заміни документів не здійснили. Як вбачається з інформаційної довідки КП «КМБТІ» від 06.09.2016 року №1701 (а.с. 9) станом на час розгляду справи за спадкодавцями зареєстровано по 1/3 частини Будинковолодіння.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть НОМЕР_3 (а.с. 19), ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Згідно з довідок від 15.08.2007 року №385 та від 15.08.2007 року №387 (а.с. 21-22) і як вбачається з будинкової книги (а.с. 34-41), на час відкриття спадщини разом з ним проживав і був зареєстрований ОСОБА_10, який відповідно до витягу з ДРАЦС від 26.08.2016 року №4 (а.с. 18) є його сином і вступив в управління та володіння спадковим майном. Таким чином в силу статті 549 ЦК УРСР після смерті ОСОБА_11 спадщину прийняв, але не оформив його син - ОСОБА_10.

27.01.1995 року помер ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 (а.с. 20). До майна померлого Другою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу від 25.07.1995 року №335 (а.с. 90). Спадщину після смерті ОСОБА_12 шляхом подачі заяв нотаріусу прийняли його донька - ОСОБА_1 (а.с. 91) та його дружина - ОСОБА_3 (а.с. 92), які і є спадкоємцями (власниками) належного ОСОБА_4 спадкового майна.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть НОМЕР_5 (а.с. 27), ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_5. Як вбачається з будинкової книги, на час відкриття спадщини разом з нею проживала і була зареєстрована ОСОБА_13. Згідно посвідки про народження НОМЕР_6 (а.с. 26) ОСОБА_13 є донькою ОСОБА_5 Таким чином в силу статті 549 ЦК УРСР після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла, але не оформила її донька - ОСОБА_13.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_13, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 (а.с. 62). До майна померлої П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа від 08.12.2011 року №1870/2011 (а.с. 59). Спадщину після смерті ОСОБА_14 прийняв ОСОБА_2 (а.с. 61).

Як вбачається зі свідоцтва про народження від 09.03.1964 року НОМЕР_9 (а.с. 32) матір'ю ОСОБА_2 є ОСОБА_15. Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_8 від 24.07.1963 року (а.с. 31) дівоче прізвище матері позивача було змінено з «ОСОБА_17» на «ОСОБА_17». Згідно посвідки про народження матері Позивача НОМЕР_10 (а.с. 30) матір'ю ОСОБА_16 є ОСОБА_17 яка доводиться Позивачу бабусею. Згідно архівних довідок від 13.10.2016 року №М-2410 (а.с. 140) та №М-2411 (а.с. 141) батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_17 є ОСОБА_18 ОСОБА_17 та ОСОБА_19 ОСОБА_17. Таким чином бабуся Позивача є рідною сестрою ОСОБА_5.

Оскільки ОСОБА_2 одноособово прийняв спадщину після смерті ОСОБА_14, яка успадкувала спірний будинок, то вважається єдиним спадкоємцем п'ятої черги за законом на Будинок, так як є внучатим племінником ОСОБА_5 і ступінь споріднення зі Спадкодавцем дорівнює чотирьом народженням.

Відповідно до пунктів 4.15 та 4.20 Глави 10 Наказу Мін'юсту від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації (в тому числі і на земельну), проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Отже необхідною умовою для видачі свідоцтва про право на спадщину є наявність оригіналу правильно оформленого правовстановлюючого документа на нерухоме майно.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31.10.1975 року №45/5, що діяла на час виникнення правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння майном може бути запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно ст. 1265 ЦК України У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» до складу спадщини включається квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до п.4.10 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно Розділу №3 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 №55 «Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна». розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується за заявами всіх співвласників об'єктів нерухомого майна.

Аналізуючи матеріали справи, суд бере до уваги неможливість здійснення перерахунку часток спадкодавців після виділення ОСОБА_6 її частки та реєстрацію права власності за померлими особами.

Оскільки частки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на момент виділу та на момент відкриття спадщини були рівними, то для збереження одиниці в сумі права власності на будинок, їх частки у праві власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 мають становити по ? (одна друга). З огляду на це ОСОБА_2 як спадкоємець частки ОСОБА_5 успадкував ? частини будинковолодіння АДРЕСА_1, а ОСОБА_20 як спадкоємець частки ОСОБА_4 успадкувала половину від ? частки або ? будинковолодіння.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю.

Керуючись ст. ст. 212-215, 223, 256, 294-296 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради третя особа - ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності - задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що на час смерті (на момент відкриття спадщини) ОСОБА_4 його частка у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становила ? (одна друга).

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що на час смерті (на момент відкриття спадщини) ОСОБА_5 її частка у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становила ? (одна друга).

Визнати за ОСОБА_20 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування на 1/4 (одна четверта) частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) право власності в порядку спадкування на 1/2 (одна друга) частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак