Справа № 713/966/17
Провадження №2/713/446/17
11.09.2017 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Перепелиця Т.І., представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
В позові вказує, що є власником житлового будинку по вулиці Героїв Майдану, 157, в с. Лукавці, Вижницького р-ну, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.
В даному будинку також зареєстрована її дочка - ОСОБА_4 з своїми дітьми та зять ОСОБА_3 в зв»язку з тим, що дочка одружилася в 2004 році з відповідачем і вона дала згоду на його реєстрацію в її господарстві але спільне життя у них з не склалося і вони припинили сімейно - шлюбні відносини в 2012 році. До дітей відповідач навідувався, але фактично проживав та проживає у батьків в с. Вовчинець Вижницького району.
В лютому 2017 року їх шлюб розірваний , що підтверджується рішенням про розірвання шлюбу.
Після припинення шлюбних відносин між дочкою та відповідачем, він перейшов проживати на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, до своїх батьків.
Однак відповідач на даний час прописаний ( зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча фактично у даному будинку не проживає з 2012 року, що підтверджується актом та комісією в складі депутата сільської ради ОСОБА_5В, працівників с/р ОСОБА_6М, ОСОБА_7 в якому вказано, що особистих речей ОСОБА_3 в даному домоволодінню не виявлено.
Таким чином, відповідач не проживає в житловому будинку, що належить їй на праві приватної власності більше року.
Просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житлом в будинку , що належить позивачу на праві приватної власності по вулиці Героїв Майдану, 157, в с. Лукавці, Вижницького району, Чернівецької області.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи , про що свідчить його особистий підпис на поштовому повідомленні про отримання судової повістки та матеріалів позовної заяви з відповідними додатками.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши доводи позивача, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню з таких підстав.
Слід зауважити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.02.2016 року позивач є власником житлового будинку по вулиці Героїв Майдану, 157, в с. Лукавці, Вижницького р-ну Чернівецької області.
В даному будинку також зареєстрована її дочка - ОСОБА_4 з своїми дітьми та зять ОСОБА_3 в зв»язку з тим, що дочка одружилася в 2004 році з відповідачем і вона дала згоду на його реєстрацію в її господарстві але спільне життя у них з не склалося і вони припинили сімейно - шлюбні відносини в 2012 році.
Згідно рішення суду від 28.02.2017 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за вищевказаною адресою, про що свідчить довідка видана Лукавецькою сільською радою від 05.05.2017 року.
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов гр. ОСОБА_2 від 06.06.2017 р., та довідки Лукавецької сільської ради від 05.05.2017 року вказано, що відповідач ОСОБА_3 не проживає в даному житловому будинку.
Згідно пп.1-4 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Відповідно до п.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до правил ст. ст. 163,72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими , що втратили право користування жилим приміщенням , зокрема за умови , що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ґрунтуються на законі; відповідачі неправомірно проживають у спірному житловому будинку створює перешкоди у здійснення права власності на будинок, який знаходиться за адресою: по вул. Героїв Майдану,157 с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області, а тому підлягає виселенню із вказаного будинку без надання іншого жилого приміщення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 16, ч.1 ст. 321 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 62, 179, 208, 209, 212-215, 218,224-226 ЦПК України , суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,- задовольнити .
Визнати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком розташованим по вул. Героїв Майдану,157 с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області .
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А. Ю. Кириляк