Справа № 185/2826/17
Провадження № 2/185/2280/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 липня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області у режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька
Позивач звернулася о суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. Позивач просить суд надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації у АДРЕСА_1 неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 в період часу з 01 вересня 2017 року до 31 грудня 2017 року. Обгрунтовуючі позов, позивач посилається на те, що виїзд дитини необхідно здійснити з метою відвідування близьких родичів та відпочинку дитини. Отримати дозвіл від батька дитини вона не має можливості у зв'язку з тим, що його місце знаходження їй фактично не відоме.
В судовому засіданні позивач та її представник, кожен окремо позов підтримали та просили його задовольнити.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.
В судовому засіданні встановлено наступне. ОСОБА_1 є матерію неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Батьком дитини являється ОСОБА_3.
Місце знаходження батька дитини - відповідача по справі, невідоме.
Виїзд дитини до Російської Федерації необхідно здійснити з метою відвідування близьких родичів та відпочинку дитини. В м. Курськ проживає рідний брат позивачки ОСОБА_5 з родиною, за адресою АДРЕСА_1. За цією адресою буде проживати позивач з дитиною в період часу 01 вересня 2017 року до 31 грудня 2017 року. Після цього повернеться з дитиною в Україну.
Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Питання виховання дитини за вимогами ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
За умовами ч.2 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» правила перетинання державного кордону України громадянами України (57-95-п ) встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.
Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16 - річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З наведеного вбачається, що виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон не обмежується законом, а законом лише встановлюється певний порядок оформлення такого виїзду.
Частина 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 224 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька - задовольнити.
Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації у АДРЕСА_1 неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 в період часу з 01 вересня 2017 року до 31 грудня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які не були присутні при його оголошення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. О. Головін