Номер провадження: 22-ц/785/583/17
Головуючий у першій інстанції Леонова
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну сккаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків і стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

17.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась із позовом про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 32 550 гривень та моральної шкоди у розмірі 40 000 гривень, і, остаточно уточнивши вимоги, просила стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 111 060 гривень і 40 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що у жовтні 2013 року позивачка звернулась до правоохоронних органів з приводу порушення кримінальної справи відносно відповідачки, яку підозрювала у крадіжці золотих ювелірних прикрас з її квартири АДРЕСА_1 в період з березня 2012 року по березень 2013 року. Золоті прикраси належали самій позивачці, а також її доньці та двом онукам. У грудні 2012 року відповідачка визнала факт крадіжки і видала розписку, відповідно до якої зобов'язалась відшкодувати їй матеріальні збитки у розмірі 64 550 гривень. З приводу неправомірних дій порушена кримінальна справа, розслідування по якій триває до цього часу.

Посилаючись на те, що з вини відповідачки їй завдані матеріальні збитки і моральна шкода, відповідачка видала розписку, відповідно до якої зобов'язалась відшкодувати шкоду, матеріальна шкода відшкодована частково у розмірі 32 000 гривень, вартість золотих прикрас у порівнянні з 2012 роком збільшилась, позивачка просила позов задовольнити.

Позивачка у судовому засіданні в суді першої інстанції позов підтримала.

Відповідачка не приймала участі у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позов задоволено частково: суд стягнув з відповідачки на користь позивачки грошові кошти у розмірі 32 550 гривень і відмовив у позові про відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивачка просить заочне рішення суду змінити і задовольнити позов з врахуванням збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на неврахування судом вартості 1 грама золота на час розгляду справи; невідповідність висновків суду обставинам справи і наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

У засіданні колегії суддів: позивачка позов підтримала; представник відповідачки позов не визнала.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивачка, остаточно уточнивши вимоги, просила стягнути з відповідачки на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 111 060 гривень і 40 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, зокрема, посилаючись на те, що відповідачка у грудні 2012 року визнала перед позивачкою свої грошові зобов'язання, про що видала розписку (а.с.1-5,82-84 т.1).

Суд, задовольняючи позов частково і стягуючи з відповідачки на користь позивачки 32 550 гривень виходив з того, між сторонами, на підставі розписки, виникли зобов'язання, відповідно до яких відповідачка зобов'язалась протягом 4/х місяців повернути золоті прикраси або відшкодувати їх вартість на суму 64 550 гривень, однак зобов'язання виконала частково у розмірі 32 000 гривень. Оскільки у зобов'язанні сторони не передбачили відповідальність за спричинення моральної шкоди, остання відшкодуванню не підлягає (а.с.113,114 т.1).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.01.2013 року відповідачка видала позивачці розписку про те, що вона зобов'язується протягом 4/х місяців заповнити зниклі золоті прикраси, які зникли з квартири позивачки або відшкодувати у грошовому еквіваленті 64 550 гривень (а.с.7,7 зворот т.10,

Протягом квітня і травня 2013 року відповідачка відповідно відшкодувала грошима 22 000 гривень та 10 000 гривень, що вбачається з розписки із записами позивачки про повернення грошових коштів (а.с.7 зворот т.1).

Позивачка підтвердила факт повернення грошових коштів у розмірі 32 000 гривень.

У жовтні 2013 року позивачка подала заяву до правоохоронних органів з приводу вчинення правопорушення. 12.10.2013 року заява позивачки по факту таємного викрадення майна позивачки на суму 30 000 гривень невстановленою особою у вересні 2012 року зареєстрована в ЄРДР (а.с.35 т.1).

З жовтня 2013 року і до цього часу органами досудового розслідування у кримінальній справі здійснюються слідчі дії (а.с.26-39,195-201,225-242 т.1).

Особу, яка викрала злоті прикраси з квартири позивачки, у встановленому законом порядку, не встановлено.

Вирок відносно відповідачки з приводу вчинення нею злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, у встановленому законом порядку, не ухвалювався.

Зважаючи на те, що між сторонами виникло зобов'язання із розписки від 01.01.2013 року про повернення золотих прикрас або відшкодування їх вартості у грошовому еквіваленті - 64 550 гривень, грошове зобов'язання виконано відповідачкою частково, у розмірі 32 000 гривень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову частково, у розмірі 32 550 гривень.

Обгрунтованим є висновок суду і в частині відмови у позові про відшкодування моральної шкоди, оскільки зобов'язання сторін не зазначає про відповідальність за спричинення моральної шкоди.

Висновки суду відповідають обставинам справи і вимогам закону - ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 530 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 ЦК України.

Доводи позивачки у скарзі про те, що: суд не врахував вартість 1 грама золота і курс долара; суд необґрунтовано відмовив у відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідачка вчинила проти неї неправомірні дії і визнала факт крадіжки ювелірних виробів, про що свідчать матеріали кримінального провадження - не заслуговують на увагу.

Позивачка, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України, належними та допустимими доказами не довела того, що вартість золота, зокрема вартість золотих прикрас 2 найменувань, які в розписці зазначають грами золота, зросла і перевищує грошовий еквівалент зобов'язання відповідачки (64 550 гривень) станом на час розгляду справи в суді першої інстанції або станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Зобов'язання сторін не зазначає про те, що у разі його невиконання позивачка має право на відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з чим у позивачки відсутнє право на відшкодування моральної шкоди.

У встановленому законом порядку, на підставі вироку суду, не встановлено неправомірних дій відповідачки стосовно позивачки, а саме: щодо викрадення відповідачкою з квартири позивачки золотих прикрас.

Наявність кримінального провадження саме по собі не свідчить про встановлення неправомірних дій відповідачки.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову частково, рішення суду відповідає вимогам закону і обставинам справи, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська Н.Д. Плавич