Справа № 496/71/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

В С Т А Н О В И В :

10 січня 2017 року, представник ПАТ АБ «Укргазбанк», звернувся до суду з названим позовом, в якому зазначив, що на підставі заяви-анкети про встановлення ліміту овердрафту на картковий рахунок 11.03.2010 р., укладено додатковий договір № 10/2010 про встановлення ліміту дозволеного овердрафту до договору № 00J-0000832-К08-OD2 на відкриття карткового рахунку обслуговування платіжної картки позивачів від 18.04.2008 р. та згідно п. 2.1додаткового договору, банк встановлює на картковому рахунку відповідача ліміт дозволеного овердрафту в сумі 1900 грн., в межах якого останній має право здійснювати видаткові операції зі свого карткового рахунку, вказаного в п. 1.5 додаткового договору понад залишок коштів на ньому. Згідно п. 2.2 договору, за користування вказаним овердрафтом встановлюється процентна ставка в розмірі 1% річних.

Позивачами повністю були виконані свої зобовязання по відкриттю відповідачу карткового рахунку та надані у користування гроші в сумі 1900 грн. згідно виписки від 16.09.2016 р. за договором № AAS-0000061-Ф/10-OD2 на відміну від відповідача, який не виконував свої договірні зобовязання, внаслідок чого, станом 16.09.2016 р. за ним утворилась заборгованість у розмірі 5708,14 грн., з яких заборгованість за овердрафтом 1908,63 грн. та нараховані і прострочені відсотки за користуванням овердрафтом 3799,51 грн., які представник банку у позові, просив суд стягнути з відповідача та суму судового збору у розмірі 1378 грн. на користь банку.

Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надавши до свого позову письмове клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі (а.с.54,57).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, особисто під розписку та поштовим повідомленням про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду заяву, в якій просив суд, відмовити у задоволенні позову з підстав відсутності предмету спору з посиланням на банківську квитанцію № 11214-57 від 15.05.2017 р., відповідно до якої, останній у повному обсязі сплатив суму боргу позивачам на загальну суму 7539,27 грн., враховуючи суму основного боргу на суму судового збору (а.с. 56,58,59).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобовязання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За умовами ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Також, статтею 617 ЦК України передбачено особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд встановив, що на підставі заяви-анкети про встановлення ліміту овердрафту на картковий рахунок 11.03.2010 р., укладено додатковий договір № 10/2010 про встановлення ліміту дозволеного овердрафту до договору № 00J-0000832-К08-OD2 на відкриття карткового рахунку обслуговування платіжної картки позивачів від 18.04.2008 р. та згідно п. 2.1додаткового договору, банк встановлює на картковому рахунку відповідача ліміт дозволеного овердрафту в сумі 1900 грн., в межах якого останній має право здійснювати видаткові операції зі свого карткового рахунку, вказаного в п. 1.5 додаткового договору понад залишок коштів на ньому. Згідно п. 2.2 договору, за користування вказаним овердрафтом встановлюється процентна ставка в розмірі 1% річних (а.с. 6,16-29).

Позивачами повністю були виконані свої зобовязання по відкриттю відповідачу карткового рахунку та надані у користування гроші в сумі 1900 грн. згідно виписки від 16.09.2016 р. за договором № AAS-0000061-Ф/10-OD2 на відміну від відповідача, який не виконував свої договірні зобовязання, внаслідок чого, станом 16.09.2016 р. за ним утворилась заборгованість у розмірі 5708,14 грн., з яких заборгованість за овердрафтом 1908,63 грн. та нараховані і прострочені відсотки за користуванням овердрафтом 3799,51 грн., обґрунтований та зроблений у відповідності до діючого законодавства України розрахунок якої, був зроблений позивачами, наданий суду і перевірений судом (а.с. 7-15).

Однак, як встановив суд, станом на дату винесення рішення, відповідачем було у повному обсязі сплачено як основну суму кредитного боргу, так і суму судового збору, що підтверджується оригіналом банківської квитанції № 11214-57 від 15.05.2017 р., відповідно до якої, відповідач у повному обсязі сплатив суму боргу позивачам у розмірі 7539,27 грн., враховуючи суму основного боргу на суму судового збору (а.с. 60).

Таким чином, враховуючи відсутність предмету спору, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,208-209,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 525,526,530,549,550,599,617,625,634,1048,1050,1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної інстанції в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до.

Суддя Д.М. Гандзій