АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/788/17 Номер провадження 22-ц/786/1538/17Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.,

За участю секретаря: Зеленської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Старахова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» на її користь 34 347,17 грн. страхового відшкодування.

Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_4 07.01.2015, близько 11 год. 45 хв. в м. Кременчуці по вул. Набережній лейтенанта Дніпрова, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під її керуванням, яка рухалася ліворуч в попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні ушкодження. В ході оформлення матеріалів ДТП працівником ДАІ відносно ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Не зважаючи на це, в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення Кременчуцьким районним судом Полтавської області було винесено постанову, якою ОСОБА_5 було визнано невинним у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Таке рішення було залишене без змін Апеляційним судом Полтавської області. Однак, за результатами проведеного дослідження експертом Полтавського відділення ХНДІСЕ було зроблено висновок №619 від 22.09.2016, що відповідно до матеріалів відеозапису та пояснень учасників, схеми ДТП винним у вчиненні даної ДТП є саме водій автомобіля «ВАЗ-21043» ОСОБА_5, поскільки дії останнього не відповідали вимогам п. 10.1 «Правил дорожньою руху України» і з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Після отримання даного висновку експертного автотехнічного дослідження, вона звернулася із відповідною заявою до ПрАТ СК «ПЗУ Україна», де була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ-21043» відповідно до полісу АІ/7437714, про здійснення страхового відшкодування оціненої шкоди, завданої забезпеченим транспортним засобом. Проте, своїм листом за вих. № 398-31 від 18.01.2017 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відмовила їй у здійсненні страховою відшкодування, посилаючись на відсутність постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, якою б водія забезпеченого транспортною засобу «ВАЗ-21043» було б притягнуто до відповідальності.

Ріенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає рішення суду таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду суперечать фактичним обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно приписів ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування завданої майнової шкоди на підставі ст. 22 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10,ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що 07 січня 2015 року близько 11 год. 45 хв. в м.Кременчуці по вул. Набережна лейтенанта Дніпрова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням позивача ОСОБА_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №7, складеного 16.01.2015, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_2 складає величину 34 347,17 грн.

За наслідками вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, 07.01.2015 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №630849 про вчинення водієм ОСОБА_5 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП.

Згідно постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 лютого 2016 року, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Полтавської області від 28 квітня 2016 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В основу вказаних судових рішень покладено висновок №1130 судової автотехнічної експертизи від 26.01.2016.

Відповідно до висновку № 619 експертного автотехнічного дослідження, складеного 22.09.2016 експертом ОСОБА_6, на підставі наданих йому матеріалів та з урахуванням наданого відеозапису з камери відеоспостереження, з моменту появи автомобіля «Toyota Venza» в полі зору відеокамери до моменту зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21043», коли останній почав виконувати маневр повороту ліворуч, автомобіль «Toyota Venza» знаходився у стадії обгону, тобто рухався по зустрічній смузі; в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля «ВАЗ-21043» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.10.1 «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди; встановити чи відповідали в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Toyota Venza» ОСОБА_2 вимогам ПДР України та чи знаходилися вони у причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди експертним шляхом встановити неможливо з мотивів, викладених у дослідницькій частині висновку.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 на час вчинення ДТП, відповідно до укладеного між ОСОБА_7 та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» договору від 19.09.2014 (поліс №АІ/7437714) була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

Листом від 26.01.2017 за вих. №705-31 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування, оскільки постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.02.2016 встановлено, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно правової відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Ст.32 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує, зокрема, шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, врахувавши вказані обставини справи та норми чинного законодавства, зважаючи на недоведеність вини відповідача, зокрема того, що вказаними вище постановами судів не встановлено факту вчинення ОСОБА_5 дій, внаслідок яких було спричинено шкоду позивачу, що є підставою для виплати страховиком страхового відшкодування, місцевий суд прийшов до вірно висновку про відмову у позові.

Заразом, суд першої інстанції правомірно зазначив, що оскільки наданий позивачем суду висновок №619 експертного автотехнічного дослідження, який складений 22.09.2016 експертом ОСОБА_6 є неповним та не містить висновків про відповідність чи невідповідність дій ОСОБА_2, в даній дорожній ситуації, вимогам ПДР України, то відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Також колегія суддів зауважує, що внаслідок вказаної неповноти, такий висновок експерта не є категоричним, а відтак не є належним доказом в розумінні ст. 58 ЦПК України.

Поряд з цим, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про суперечливість висновків суду першої інстанції, оскільки як слідує зі змісту судового рішення судом зроблено єдиний висновок про необґрунтованість заявлених позовних вимог, що є результатом оцінки доказів та обставин, на які посилалися сторони, відображених в рішенні.

Враховуючи зібрані по справі докази та фактичні обставини та те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги на висновки суду першої інстанції не впливають.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_8 /підпис/ ОСОБА_9

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ____________ ОСОБА_1