Ухвала

іменем україни

26 червня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на ті підстави, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі з 2003 року зареєстровані її донька - ОСОБА_6 та колишній зять - ОСОБА_5

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 із 2011 року в квартирі не проживає, в утриманні квартири участі не приймає, відповідно до вимог ст. 71, 72, 150 ЖК УРСР, ст. ст. 16, 319, 386, 391 ЦК України ОСОБА_4 просила визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти останнього з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року, позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_5 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позов частково, виходив із доведеності обставин відсутності відповідача у спірній квартирі без поважних причин понад один рік, що відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування цією квартирою.

На підтвердження обставин непроживання відповідача у спірній квартирі позивачем надано довідку ОСББ «Добробуд» від 09 вересня 2015 року, копію договору найму (оренди) житла, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 09 жовтня 2013 року, відповідно до якого останній приймає у строкове платне користування житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_3, строком 36 місяців, з автоматичним продовженням цього строку на наступні 36 місяців.

При цьому суд правильно застосував норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалені судами рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко