Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 320/7996/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Колодіна Л.В.
Провадження № 22-ц/778/2437/17 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

Воробйової І.А.,

За участю секретаря: Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 доТовариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про захист права власності та визнання недійсним рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3звернулася до суду з позовом до ТОВ «Кей - Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про захист права власності та визнання недійсним рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2016 рокувідкрито провадження у справі за вказаним позовом.

У березні 2017 року ОСОБА_3 було подано заяву про забезпечення позову, позивач просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити ТОВ «Кей-Колект» (юридична адреса: м. Київ, вул. Межигірська, буд. 22, ) та уповноваженим товариством особам вчиняти дії, спрямовані на виселення ОСОБА_3 та членів її родини - чоловіка ОСОБА_5, з вказаної квартири, і заборонити ТОВ «Кей-Колект» та уповноваженим товариством особам вчиняти дії, спрямовані на опечатування спірної квартири та передачу третім особам права користування квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, вчиняти дії, спрямовані на виселення та на опечатування спірної квартири (а.с. 35-36).

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2017 року виправлено описку в ухвалі Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.03.2017 року у цій справі.

Другий абзац резолютивної частини ухвали викладено в наступній редакції:

«Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», , адреса: м. Київ, вул. Межигірська, буд. 22, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, вчиняти дії, спрямовані на виселення та на опечатування спірної квартири».

В іншій частині зміст ухвали залишено без змін (а.с. 38).

Не погоджуючись із ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2017 року, представник ТОВ «Кей - Колект» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Таким вимогам закону судове рішення першої інстанції не відповідає.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи зі змісту ст.ст. 151-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

В силу ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, серед іншого, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (ст. 152 ч. 1 п. 1 ЦПК України);

2) забороною вчиняти певні дії (ст. 152 ч. 1 п. 2 ЦПК України).

Як зазначалося вище, ОСОБА_3 у поданій заяві просила суд вжити два види забезпечення позову: накласти арешт на квартиру та заборонити ТОВ «Кей-Колект» і уповноваженим товариством особам вчиняти дії, спрямовані на виселення ОСОБА_3 та членів її родини - чоловіка ОСОБА_5, з квартири, на опечатування квартири та передачу третім особам права користування квартирою.

З резолютивної частини оскарженої ухвали вбачається, що суд застосував накладення арешту на квартиру шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, вчиняти дії, спрямовані на виселення та на опечатування спірної квартири.

Таким чином, суд забезпечив позов накладення арешту на майно шляхом заборони вчиняти певні дії, тобто з'єднав два види забезпечення позову, що суперечить положенням ст. 152 ч. 1 ЦПК України, оскільки накладення арешту та заборона вчиняти певні дії - це два окремих види забезпечення позову.

Крім того, ОСОБА_3 просила суд заборонити вчиняти певні дії лише ТОВ «Кей-Колект» та уповноваженим товариством особам, а суд заборонив вчиняти певні дії будь-яким особам, про що ОСОБА_3 у поданій заяві навіть не просила.

Також, ОСОБА_3 у заяві про забезпечення позову не просила суд забезпечити позов шляхом заборони вчиняти дії з укладення угод стосовно спірної квартири, заборони вчиняти дії по проведенню реєстрації та перереєстрації квартири, здійснення відчуження квартири, а суддя в оскарженій ухвалі вжив перелічені види забезпечення позову, тоді як суд може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Крім іншого, ОСОБА_3 також просила суд заборонити вчиняти дії, спрямовані на передачу третім особам права користування квартирою.

Проте, мотивувальна частина оскарженої ухвали не містить жодних висновків стосовно того, чому суд не вжив вказаного виду забезпечення позову.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала постановлена без дотримання норм процесуального права, є обґрунтованими, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект» задовольнити.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2017 рокуу цій справі скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: