№ 2/638/721/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг в сумі 40000 грн., інфляційне збільшення боргу в сумі 27960 грн., три проценти річних від простроченої поверненням суми боргу в розмірі 3600 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 05 липня 2013 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 1765, на суму 40 000 грн. Строк повернення позики 12.07.2013 року. Однак, відповідач так і не повернув позику та ухиляється від її повернення до цього часу. В силу ст. 625 ЦК України позивач має право на стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги, підтримав, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

ОСОБА_2 про місце, день і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За викладених обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору позики від 05 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 1765, ОСОБА_2 отримав у борг у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 40000 грн., та зобов'язувався повернути не пізніше 17:00 години 12.07.2013 року.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, основна заборгованість за договором позики становить 40000 грн.; 3 % річних від простроченої суми заборгованості - 3600 грн.; інфляційне збільшення боргу в сумі 27960 грн.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що отримавши кошти за договором позики, ОСОБА_2 не повернув їх в обумовлений строк, у зв'язку з чим позивач обґрунтовано звернулася до суду з позовом про стягнення боргу.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення на його користь грошових коштів, переданих відповідачу за договором позики, 3 % річних та інфляційного збільшення боргу, так як відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 715,61 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 1046-1049 ЦК України, ст. ст.ст. 10,11, 27,31,57,60,209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн., 27960 (двадцять сім тисяч девятсот шістдесят) грн. - інфляційне збільшення боргу; 3600 (три тисячі шістсот) грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 715 (сімсот пятнадцять) грн. 61 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Головуючий