Справа № 357/1804/17 Головуючий у І інстанції Цуранов А. Ю.
Провадження № 22-ц/780/3241/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 9 27.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

27 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2017 року про залишення заяви без розгляду у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Узинська міська державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою та просив встановити факт його постійного проживання на момент відкриття спадщини зі спадкодавцем ОСОБА_3 по вул. Восток-1, у м. Узин Білоцерківського р-ну Київської області.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2017 року заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у звязку з порушенням норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю доказу проживання разом з померлою, а не через пропуск строку, встановленого для подачі заяви про прийняття спадщини. Територіальна громада не зверталася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки територіальна громада має право претендувати на спадщину в порядку ст. 1277 ЦК України, встановлення вказаного заявником факту пов'язано з вирішенням спору про право.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 квітня 2011 року померла ОСОБА_3, яка є матірю ОСОБА_2 (а.с.5, 9).

ОСОБА_3 являлася власником житлового будинку, розташованого по вул. Восток-1, 25 у м. Узин Білоцерківського району Київської області та земельних ділянок площею 6,01 га та 5,97 га, розташованих на території Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6-8).

Постановою державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області від 20 січня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 01 квітня 2011 року ОСОБА_3 через відсутність доказу факту проживання разом з померлою (а.с.12).

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розяснено судам, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

ОСОБА_2 зазначає, що встановлення факту постійного проживання необхідне йому для вирішення питання про прийняття спадщини, до складу якої входить нерухоме майно.

Звертаючись до суду з заявою, ОСОБА_2 вказав заінтересованою особою Узинську міську державну нотаріальну контору Київської області. У даному випадку спір про право між заявником та нотаріальною конторою відсутній. Інші спадкоємці, які претендують на спадщину, з заявами про її прийняття до нотаріальної контори не зверталися.

Згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що має місце спір про право, оскільки орган місцевого самоврядування має право заявити про визнання спадщини відумерлою.

При цьому суд не звернув уваги, що наявність в місцевої ради права на звернення з заявою про визнання спадщини відумерлою ніяким чином не свідчить про наявність спору про право, оскільки право у органу місцевого самоврядування виникне лише після того, як спадщина не буде прийнята ніким із спадкоємців.

За таких обставин, навіть наявність заперечень відповідної ради проти задоволення заяви, не свідчить про спір про право, оскільки мова йде про спадкування спадщини спадкоємцями, а не про визнання спадщини відумерлою.

Вказаний орган не був зазначений заявником, як заінтересована особа і суд першої інстанції всупереч вимогам ст.. 121 ЦПК України не надав цьому належної оцінки.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд, встановивши, що провадження у справі відкрито, без додержання вимог ст.. 119, 120 ЦПК України зобовязаний надати заявнику строк для усунення недоліків заяви.

За таких обставин, доводи апелянта є обґрунтованими у звязку з чим ухвала підлягає скасуванню через порушення норм процесуального права з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2017 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

ОСОБА_4