Суддя Ізмайлов І. К.
Провадження № 2/644/296/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 липня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Ізмайлова І.К.
при секретарі - Дашковій К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, суд, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про застосування наслідків недійсності правочину.
Змінивши та уточнивши позовні вимоги просив відшкодувати майнову шкоди спричинену ОСОБА_4
Зазначив, що 25.05.2010 року між ним та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу за яким він як покупець придбав квартиру АДРЕСА_1 за 240000 грн.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.04.2012 року позовом ОСОБА_5 до нього та ОСОБА_6 задоволено та визнано недійсною довіреність, визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру та договір купівлі-продажу квартири, поновлено реєстрацію у житловому приміщенні.

Вказаним рішенням визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 25.05.2010 року укладеного між ОСОБА_5 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2013 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. З ст. 357, ч. З, 4 ст. 358 КК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_4 викрав паспорт ОСОБА_5, вклеїв в нього свою фотокартку та оформив довіреність на представництво інтересів з правом подальшого продажу квартири, чим його було введено в оману щодо реальної особи ОСОБА_5 і подальших наслідків.

В зв'язку з наведеним і просив стягнути з ОСОБА_2 240000,00 грн., які ним були сплачені останньому у рахунок придбання квартири належної ОСОБА_5

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на підставі наявних доказів. У разі неявки відповідачів, просив ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, про що свідчить оголошення у пресі, про причини неявки суду не повідомив. За клопотанням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.04.2012 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_1, треті особи: СГІРФО Московського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, Відділ приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна виконкому Харківської міської ради, КП ХМБТІ, приватний нотаріус Малахова Г.І. - про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та договору купівлі-продажу квартири, поновлення реєстрації у житловому приміщенні позов задоволено, визнано довіреність від 21.05.2010 року, видану від імені ОСОБА_5 ім'я ОСОБА_6, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО Малахс Г.І.,реєстровий номер 1651 -недійсною.

Визнано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане 25.05.2010 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна виконкому Харківської міської ради на ім'я ОСОБА_5, реєстровий № 5-10-314730-НИ - недійсним.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 25.05.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І., між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 - недійсним.

Повернуто ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" анулювати правову реєстрацію на спірну квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1

Поновлено ОСОБА_5 право користування квартирою АДРЕСА_1 та його реєстрацію у вказаній квартирі. (а.с. 4-5)

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 23.09.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України та призначено покарання з застосуванням положено ст. 69, 70,72 КК України у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. (а.с. 32-35)

Згідно до мотивувальної частини вироку суду, вбачається, що ОСОБА_4 вчинив злочин у відношенні ОСОБА_5 оскільки 21.05.2010 р. заволодів його паспортом та потай від ОСОБА_5 видаючи себе за власника квартири АДРЕСА_1 ввів в оману ОСОБА_6 та видав довіреність на ім'я ОСОБА_6 в тому числі і на оформлення документів з правом подальшого продажу квартири. В період часу з 21 по 25 травня 2010 р. було оформлено приватизаційні документи на ім'я ОСОБА_5 і 25.05.2010 р. ОСОБА_4 надавши паспорт на ім'я ОСОБА_5 видаючи себе власником квартири уклав договір купівлі-продажу квартири ОСОБА_1

У кримінальному провадженні ОСОБА_1 з цивільним позовом не звертався.

Відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 посвідченого 25.05.2010 року продаж вчинено за 240000,00 грн. (а.с. 3)

Таким чином ОСОБА_4 своїми злочинними діями не будучи власником квартири отримав від позивача 240000 грн. за продаж не належного йому майна чим спричинив майнову шкоду покупцю Кльоаному .

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п. 2 своєї Постанови №6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.89 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» суди повинні звертати увагу на те, що відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно набутого майна мають важливе значення для усунення наслідків злочину та поновлення порушених прав громадян, підприємств, установ, організацій, та інших громадських організацій.

До вказаних правовідносин суд не може застосувати вимоги ст. 216 ЦК України, оскільки поверненню підлягає сума передана особі ОСОБА_4 який не був власником майна, відповідно і стороною у правочині та його дії визнані судом кримінальним правопорушенням.

Особою, зобов'язаною повернути позивачу все те, що він одержав в результаті неправомірного укладення договору купівлі-продажу квартири, є саме ОСОБА_4 оскільки саме внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення було завдано матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст.10, 11, 17, 27, 31, 60, 61, 88, ч. 3 ст. 209, п. 1 ч. 1 ст. 214, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 240000,00 грн. (двісті сорок тисяч грн. 00 коп.) у відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

(ідентифікаційний код НОМЕР_1) 2400,00 грн. (двісті тисячі чотириста гривень 00 коп.) витрат понесених при сплаті судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: І.К. Ізмайлов