РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1265/17

12 вересня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Олійник П. В.

розглянувши в м.Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач покликається на те, що він з відповідачем стали чужими людьми, між ними відсутнє порозуміння, відповідач залишила сімю і пішла жити до своєї матері.

В судове засідання позивач не зявився. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовільнити.

В судове засідання відповідач не зявилася. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказала, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб 15 вересня 2015 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненський області, актовий запис №192. Від подружнього життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінку та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов"язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладання шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Згідно зі ст.112 СК України, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, подальше збереження сімї між позивачем і відповідачем неможливе, оскільки між подружжям зникло взаємопорозуміння, відповідач залишила сімю та повернулася жити до своєї матері, позивач і відповідач стали один для одного чужими людьми, що унеможливлює існування сім"ї, тобто сторони не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх прав на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст.112 СК України, є підставами для розірвання шлюбу.

Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 174, 212, 214-215 ЦПК , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненський області, актовий запис №192.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4