печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28 квітня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Підпалого В.В.

при секретарі Вишневській О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

02.12.2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі по тексту -Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 (надалі по тексту - Відповідач), просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 635, 24 грн., мотивуючи тим, що 03.04.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 2 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном кредиту, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач не виконує умови взятого на себе зобов'язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом, в зв'язку з чим, станом на 31.10.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 635 грн. 24 коп., яка складається з: 2 198 грн. 37 коп. заборгованості за кредитом, 16 032 грн. 81 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2 850 грн. 00 коп. заборгованості по пені та комісії, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1 054 грн. 06 коп. штрафу (процентна ставка).

Відповідач до судового засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в порядку заочного провадження у його відсутність.

Тому, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Під час судового розгляду справи встановлено, що 03.04.2014 року між Відповідач підписав анкету-заяву про укладення Договору надання банківських послуг шляхом приєднання відповідача до умов надання таких послуг банком.

Відповідно до умов Договору банк надав Відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що визначено умовами кредитування з використанням картки «Універсальна» про ознайомлення з якими поставив свій підпис ОСОБА_1.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним договором, станом на 31.10.2016 рік сума заборгованості за кредитним договором становить 22 635, 24 грн.

Як вважає Позивач, підписавши 03.04.2014 року анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідач засвідчив своїм підписом та погодився, що ця анкета разом із пам`яткою, Умовами і Правилами надання банком, а також тарифами складають між сторонами договір про надання банківських послуг. Цим самим Відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і Правилами надання банком послуг, а також тарифами банк, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, а також зобов`язався виконувати їх.

Пунктом 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, які в тому числі, складають Договір між сторонами встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну катку.

Згідно п. 1.1.3.2.3 вказаних Умов право зміни розміру кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку.

Разом з тим, відповідно до ст. 3 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, відповідно до ст. 61 ЦПК України кожна зі сторін повинна надати докази в обґрунтування своєї правової позиції.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким,що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони, в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п.2.3 Положень про органiзацiю операцiйної дiяльностi в банках України затверджених Постановою Правлiння Нацiонального банку України № 254 від 18.06.2003 року: Право на пiдписання документiв надається працiвникам банку згiдно з розпорядженням керiвника.

Між сторонами укладено Кредитним договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Натомість зазначені Умови не містять підпису Відповідача. При цьому, суд не встановив наявності належних і допустимих доказів. які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами Кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі Відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Окрім, того, суду не надано доказів користування Відповідачем послугами банку відповідно до параграфу 4 Положень про органiзацiю операцiйної дiяльностi в банках України затверджених Постановою Правлiння Нацiонального банку України № 254 від 18.06.2003 року та п.п. 5.3, 5.5 Зазначеного Положення.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі надані і досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» є необґрунтованим, не доведеним належними доказами у справі, а отже не підлягає задоволенню.

Тому, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що при таких обставинах позов задоволенню не підлягає.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.207. 626, 628, 638, 1050, 1054 ЦК України та ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Підпалий В.В.