Рішення

Іменем України

21 червня 2017 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд

в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, який було зареєстровано 17 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві.

В судове засідання позивачка не зявилася, однак в матеріалах справи міститься її заява, згідно якої вона позов підтримує та просить справу слухати в її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча в матеріалах справи міститься його заява, в якій просить слухати справу за його відсутності та частково визнає позовні вимоги, а саме: згідний на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено:

Згідно свідоцтва про одруження серії І-ИД № 072346 шлюб між ОСОБА_2 та Великанович (після реєстрації шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_4 було зареєстровано 17 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Від спільного подружнього проживання в них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є неповнолітнім, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 168322.

Спільним сімейним життям сторони не проживають протягом тривалого часу, миритися не бажають.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутні почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці засади, які є морально-правовою основою шлюбу.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує формально, зберегти який неможливо та недоцільно.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно довідки від 14 червня 2017 року виданої ОСОБА_2 про те, що він дійсно працює кухарем у фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на основному місці роботи. Заробітна плата нараховується у розмірі не меншому до встановленого державою мінімального розміру заробітної плати. За травень місяць 2017 року ОСОБА_2 нароховано -3000 грн. отримав - 2415 грн.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка ОСОБА_1 не представила суду жодних доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити частково, розірвавши шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який було зареєстровано 17 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 156.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України, ст. 105, 110, 112, 180, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

Вирішив:

Позов задоволити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 17 лютого 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис 156.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 змінити прізвище з «Валова» на "Великанович".

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. МАЛЯРЧУК