Справа №: 398/1044/17
провадження №: 2-н/398/73/17
УХВАЛА

Іменем України

"17" липня 2017 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Коліуш Г.В., відповідно до вимог ст. ст. 95, 100 ЦПК України, вивчивши матеріали заяви Комунального підприємства «Теплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, індексу інфляції та 3-х відсотків річних, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2017 року Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отриману теплову енергію в сумі 6474,61грн., 3-х відсотків річних в сумі 146,80 грн., індексу інфляції в сумі 879,83 грн., яка виникла станом на 01.03.2017 року, та судових витрат.

Розглянувши надані матеріали, суд прийшов до висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

З розрахунку заборгованості, доданого до заяви про видачу судового наказу, вбачається, що заборгованість в сумі 6474 грн. 61 коп. була нарахована споживачу ОСОБА_1 за особовим рахунком №053286 станом на 01.03.2017 року, однак станом на 01.03.2014 року за нею вже рахувався борг в сумі 2381 грн. 92 коп., який теж включений до суми розрахунку заборгованості.

Отже, з тексту вищезазначеної заяви та викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а також з доданих документів вбачається, що заявник просить суд стягнути з боржника заборгованість, яка виникла понад три роки до дати звернення до суду з даною заявою, з чого вбачається пропуск строку позовної давності, тобто наявний спір про право.

У пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вказано, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); або із доданих документів вбачається пропуск строку позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Щодо сплати боржником частини заборгованості у грудні 2016 року в сумі 482,52 грн. та у лютому 2017 року в сумі 306,51 грн., суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 22.03.2017 року у справі № 6-43цс17, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України, якщо виконання зобовязання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Суди повинні дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Оскільки заявник звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, тобто є спір про право, тому суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За змістом ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. В разі предявлення стягувачем позову в порядку позовного провадження до боржника сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Керуючись ст.ст 100, 101, 209, 223, 293, 294, 296ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства «Теплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, індексу інфляції та 3 х відсотків річних.

Роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Коліуш Г.В.