У Х В А Л А

13 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,

Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції від 19 березня 2015 року про відкриття виконавчого провадження,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 8 грудня 2016 року, залишеної без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 9 березня 2017 року, в задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2017 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено.

18 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2017 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини другої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження».

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на постанову Вищого господарського суду України від 17 березня 2014 року, в якій, на її думку, по-іншому застосована зазначена норма матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції, відхиляючи касаційну скаргу ОСОБА_4 погодився з висновками судів попередніх судових інстанцій, які на підставі статей 22, 23 Закону України «Про виконавче провадження» зазначили, що під час пред'явлення виконавчого документа до виконання відбулось переривання строку для його пред'явлення до виконання, тому заява про відкриття виконавчого провадження подана у строк, встановлений для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження вчинені відповідно до закону.

Натомість у наданій для порівняння постанові від 17 березня 2014 року Вищий господарський суд України дійшов висновку про те, що наказ був пред'явлений до виконання після спливу строку для його пред'явлення, передбаченого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, надане заявником для порівняння судове рішення не може бути прикладом неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки висновки, зазначені у цьому судовому рішенні та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, встановлених судами.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом скаргою ОСОБА_4 на постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайоного управління юстиції від 19 березня 2015 року про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк