18.07.2017 Провадження по справі № 2/380/351/17
Справа № 380/976/17
Рішення

Іменем України

18 липня 2017 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до Дзвеняцької сільської ради Тетіївського району Київської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин про те, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Ненадиха Тетіївського району Київської області є його двоюрідною бабою, а також встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Тетіївською РДА Київської області 16.12.1996 року, виданий на ім?я ОСОБА_4 дійсно належить ОСОБА_3. Після цього позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його двоюрідною баби ОСОБА_3, а саме право на земельну частку (пай), орієнтовною площею 3,0 га, яка знаходиться на території Дзвеняцької сільської ради Тетіївського району Київської області поза межами населеного пункту.

Свої вимог позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Ненадиха Тетіївського району померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно - право на земельну частку (пай), орієнтовною площею 3,0 га, яка знаходиться на території Дзвеняцької сільської ради Тетіївського району Київської області поза межами населеного пункту та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Тетіївською РДА 16.12.1996 року. Він є спадкоємцем за законом п'ятої черги спадкування. Спадщину прийняв фактично. Однак при зверненні до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявником не підтверджений факт родинних відносин з померлою ОСОБА_3, а також не подані правовстановлюючі документи, які є необхідними для вчинення нотаріальної, в зв'язку з чим позивач не може реалізувати своє право на спадщину.Іншим шляхом встановити необхідні факти не можливо, оскільки актові записи, які б підтверджували факт родинних відносин, не збереглися, а також втрачений оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Тетіївською РДА 16.12.1996 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Дзвеняцької сільської ради в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника, не заперечуючи проти позовних вимог.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивач ОСОБА_1 є двоюрідним внукомОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Після її смерті він вступив в управління її майном - доглядав за будинком, користувався речами домашнього побуту.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_8 є рідним сином ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с. 10) та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_10 (а.с.18).

Батьками ОСОБА_9 були ОСОБА_11 та ОСОБА_12. Інформація про актовий запис про його народження у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутня (а.с. 20). Проте даний факт підтверджується копією аркуша з погосподарської книги основних виробничих показників господарств колгоспників за 1944-1946 роки колгоспу «Жовтень», з якого вбачається, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, є другим сином у подружжі ОСОБА_9.

Баба позивача ОСОБА_3 мала рідну сестру ОСОБА_3, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_14 (а.с.24) та копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с. 12), в яких зазначено що батьками обох були ОСОБА_15 та ОСОБА_16

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1265 Цивільного кодексу України та роз'яснень Міністерства юстиції України від 11.10.2011 р. про окремі питання спадкування, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича відспадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Ступінь споріднення, тобто кількість народжень, що пов'язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв'язках. До родичів четвертого ступеня споріднення належать діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки та онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба).

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджений факт родинних відносин позивача ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_3, а саме підтверджено, що позивач є двоюрідним внуком померлої ОСОБА_3 та входить до числа родичів четвертого ступеня споріднення.

За життя ОСОБА_3 як член колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» отримала право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим Тетіївською РДА Київської області 16.12.1996 року на підставі рішення Тетіївської РДА Київської області від 20.11.1996 року № 301 (а.с.26). Проте на час роботи в колгоспі ОСОБА_3 через одруження носила прізвище ОСОБА_4, в зв'язку з чим вказаний сертифікат був виданий на прізвище ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.13), довідкою Дзвеняцької сільської ради № 239 від 31.10.1966 року (а.с.16), архівною довідкою Тетіївської РДА № 04-05/162 від 12.05.2016 року (а.с22), а також довідкою № 110 від 26.05.2016 року про зміну прізвища померлої з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 (а.с.23).

Таким чином є доведеним те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Тетіївською РДА Київської області 16.12.1996 року на ім?я ОСОБА_4 дійсно належить ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла в с. Ненадиха Тетіївського району Київської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_3 (а.с.14).Після її смерті залишилось спадкове майно - право на земельну частку (пай), орієнтовною площею 3,0 га, яка знаходиться на території Дзвеняцької сільської ради Тетіївського району Київської області поза межами населеного пункту та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Тетіївською РДА 16.12.1996 року. Позивач є спадкоємцем за законом п'ятої черги спадкування. Спадщину прийняв фактично відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, вступивши у володіння та управління спадковим майном, а саме доглядаючи за будинком померлої, користуючись речами домашнього вжитку та зберігаючи документи, що підтверджується показами свідків. Однак при зверненні до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявником не підтверджений факт родинних відносин з померлою ОСОБА_3, а також не подані правовстановлюючі документи, які є необхідними для вчинення нотаріальної, в зв'язку з чим позивач не може реалізувати своє право на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у ст.81 ч.1 Земельного кодексу України.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Як встановлено у судовому засіданні, сертифікат на право на земельну (частку) пай серії НОМЕР_1, виданий Тетіївською РДА 16.12.1996 року, на час розгляду справи втрачений, що унеможливлює належним чином реалізувати позивачу належні йому права на спадкове майно.

Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що право на земельну частку (пай), орієнтовною площею 3,0 га, яка знаходиться на території Дзвеняцької сільської ради Тетіївського району Київської області поза межами населеного пункту, є спадковим майном, позивач відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, іншого порядку визнати за позивачем право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідної баби ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10,15,60,208,209,212-215,259,218,294 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218,1225,1268 ЦК України, суд,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1, до Дзвеняцької сільської ради Тетіївського району Київської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Ненадиха Тетіївського району Київської області є рідною сестрою ОСОБА_17, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Михайлівка Тетіївського району Київської області, рідною тіткою ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Тетієві Київської області, та двоюрідною бабою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителю АДРЕСА_1.

Встановити юридичний факт про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Тетіївською РДА Київської області 16.12.1996 року на підставі рішення Тетіївської РДА Київської області від 20.11.1996 року № 301, як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» ОСОБА_4 дійсно належить ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Ненадиха Тетіївського району Київської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), орієнтовною площею 3,0 га, яка знаходиться на території Дзвеняцької сільської ради Тетіївського району Київської області поза межами населеного пункту, та належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Тетіївською РДА 16.12.1996 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович