Справа № 495/364/17
УХВАЛА

17 липня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.
за участю:
позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 18.10.1996 року)

представника відповідача: Євчук І.В. (довіреність № 42 від 16.01.2017 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

по цивільній справі № 495/364/17

за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_2
за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди
В С Т А Н О В И В :
23.01.2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою (з урахуванням поданих 17.02.2017 року та 14.03.2017 року уточнень) до Військової частини НОМЕР_2 (далі по тексту відповідач) про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди (т.1 а.с.1-6, 101-107, 132-138).

Так, позивач, просив суд:

- стягнути з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі (грошовому забезпеченню) у розмірі 516 747,10 грн.;

- стягнути з військової частини НОМЕР_2 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.;
- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 всієї суми заборгованості по заробітній платі (грошовому забезпеченню) у розмірі 516 747,10 грн.
Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.05.2017 року по справі № 495/364/17 позовну заяву ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_2 за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ВЧ НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але не виплаченійзаробітній платі (грошовому забезпеченню) в розмірі 516 747 гривень 10 копійок. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ВЧ НОМЕР_2 на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 5 167 гривень 47 копійок. У відповідності до частини 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, допущено негайне виконання рішення в частині стягнення всієї суми боргу (т.1 а.с.238-247).

16.06.2017 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 495/364/17, якою ухвалити, що стягнення з ВЧ НОМЕР_2 заборгованості по нарахованої, але не виплаченої заробітної плати (грошовому забезпеченню) в розмірі 516 747,10 грн. та допущене негайне виконання рішення в цій частині здійснити, крім незахищених видатків, також по КЕКВ 2111 (заробітна плата) та КЕКВ 2112 (грошове забезпечення) (т.2 а.с.46-47).

Дана заява мотивована тим, що у позовній заяві ОСОБА_1 була заявлена вимога: «з метою забезпечення виконання рішення накласти арешт на всі фінансові рахунки ВЧ НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ), у тому числі по КЕКВ 2112, 2111». КЕКВ2111 по бюджетної кваліфікації заробітна плата, КЕКВ 2112 по бюджетної кваліфікації це грошове забезпечення. Таким чином, на даний час ускладнюються виконання рішення суду з причин невизначеності управління Державної казначейської служби України у Білгород-Дністровському районі Одеської області, з якого КЕКВ можливо стягнути ці кошти.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , подану до суду заяву про ухвалення додаткового рішення суду у справі підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача (Військової частини НОМЕР_2 ) Євчук І.В., проти задоволення заяви позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення суду у справі заперечувала та просила суд у її задоволенні відмовити, оскільки такі позовні вимоги ОСОБА_1 ні в первісній, ні в уточненій позовній заяві не заявляв.

Прокурор в судове засідання не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Частиною 3 статті 220 Цивільного процесуального кодексу встановлено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши наявні у справі докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 220 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.
Як вбачається з матеріалів справи та було вищезазначено, 14.03.2017 року позивачем ОСОБА_1 , було подано до суду уточнення позовних вимог (т.1 а.с.132-138), які складалися з:
- стягнення з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі (грошовому забезпеченню) у розмірі 516 747,10 грн.;

- стягнення з військової частини НОМЕР_2 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.;
- допущення негайного виконання рішення суду в частині стягнення з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 всієї суми заборгованості по заробітній платі (грошовому забезпеченню) у розмірі 516 747,10 грн.
Такі вимоги ОСОБА_1 як здійснення стягнення з ВЧ НОМЕР_2 заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній плати (грошовому забезпеченню) в розмірі 516 747,10 грн. та допущення негайного виконання рішення в цій частині, крім незахищених видатків, також по КЕКВ 2111 (заробітна плата) та КЕКВ 2112 (грошове забезпечення), зазначені у поданій до суду ОСОБА_1 заяві про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд не вбачає підстав для винесення додаткового рішення по цивільні справі № 495/364/17 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_2 за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди, у зв`язку з чим в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 209, 210, 220 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 495/364/17 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 за участю Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя В.В. Мишко