Ухвала іменем україни
05 липня 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,Писаної Т.О., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Авто 2000», приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», третя особа - ОСОБА_8, про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», яке діє через представника ОСОБА_9, на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 27 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 звернулися до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що згідно з вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 квітня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 09 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Renault Premium» 450.19Т, державний номерний знак НОМЕР_3, з напівпричепом «Magyar» SPR3MEB, державний номерний знак НОМЕР_1, який належать на праві власності ТОВ «Транс-Авто 2000», рухаючись на 26 км + 169 м автодороги Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв, зі сторони с. Олександрівка в напрямку м. Кіровоград, грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б,д) ПДР, не витримав безпечної дистанції до автомобіля «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався попереду в попутному напрямку, та під час надання переваги в проїзді зустрічному транспортному засобу, зупинився з метою здійснення повороту наліво, своєчасно не вжив відповідно до п. 12.3 ПДР заходів для зменшення швидкості руху автомобіля аж до своєчасної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_10, який належав останньому на праві власності.

Від зіткнення автомобілів ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, що призвели до його смерті ОСОБА_10

Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20 травня 2014 року № А1/0373957 транспортний засіб «Renault Premium» 450,19Т, державний номерний знак НОМЕР_3, був застрахований страхувальником ТОВ «Транс-Авто 2000» строком дії до 20 травня 2015 року ПрАТ «Київський страховий дім».

ОСОБА_8 на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Транс-Авто 2000» та працював водієм вантажного автомобіля «Renault Premium» 450,19Т, державний номерний знак НОМЕР_3, власником якого є товариство.

23 вересня 2014 року ОСОБА_7 - дружина ОСОБА_10, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про подію, що може бути визнана страховою.

06 листопада 2015 року ОСОБА_7 звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявами про виплату страхового відшкодування шкоди, заподіяної життю у розмірі 100 000 грн та майну у розмірі 495 801 грн 78 коп.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_7 успадкувала автомобіль «Hyundai Santa Fe», вартістю 41 294 грн 92 коп., що належав її чоловіку.

Згідно з висновком автоварознавчої експертизи від 19 лютого 2016 року № 3/16 вартість автомобіля «Hyundai Santa Fe» 2.7 4АТ4, державний номерний знак НОМЕР_2, до дорожньо-транспортної пригоди складала 288 543 грн 77 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася ІНФОРМАЦІЯ_1, складала 288 543 грн 77 коп., та 363 314 грн. 74 коп. - на день проведення експертизи.

Згідно з квитанцією від 13 січня 2016 року ТОВ «Юрекс» прийнято від ОСОБА_7 за експертну оцінку ТЗ - 3 000 грн.

Посилаючись на вищевказані обставини, ОСОБА_7 просила суд стягнути на свою користь збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:

- з ПрАТ «Київський страховий дім» страхове відшкодування у розмірі: на відшкодування матеріальної шкоди - 50 000 грн; на відшкодування шкоди, заподіяної життю, - 100 000 грн; на відшкодування моральної шкоди - 2 500 грн, а всього - 152 500 грн,

- з ТОВ «Транс-Авто 2000» шкоду у розмірі: на відшкодування матеріальної шкоди - 527 660 грн; на відшкодування моральної шкоди - 297 500грн. 00 коп.; витрати на правову допомогу - 3 000 грн, а всього - 828 160 грн.

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про стягнення на свою користь внаслідок дорожньо-транспортної пригоди наступних збитків:

- з ПрАТ «Київський страховий дім» страхове відшкодування у розмірі: на відшкодування матеріальної шкоди - 24 961 грн; на відшкодування моральної шкоди - 100 000 грн;

- з ТОВ «Транс-Авто 2000» на відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди - 400 000 грн, а також стягнути солідарно з ПрАТ «Київський страховий дім» та ТОВ «Транс-Авто 2000» судові витрати у сумі 3 000 грн.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 27 липня 2016 року, позови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 витрати на поховання в розмірі 7 308 грн, за шкоду, пов'язану з фізичним знищенням транспортного засобу, в розмірі 49 500 грн та моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, в розмірі 2 500 грн.

Стягнуто з ТОВ «Транс-Авто 2000» на користь ОСОБА_7 витрати на поховання в розмірі 2 712 грн, за шкоду, пов'язану з фізичним знищенням транспортного засобу, в розмірі 239 043 грн 77 коп та моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, в розмірі 97 500 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_6 витрати на поховання в розмірі 7 308 грн, моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, в розмірі 12 116 грн.

Стягнуто з ТОВ «Транс-Авто 2000» на користь ОСОБА_6 моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, в розмірі 117 384 грн.

Стягнуто з ТОВ «Транс-Авто 2000» на користь ОСОБА_7 витрати за проведення експертизи в розмірі 366 грн 90 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Київський страховий дім», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення в частині стягнення з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, в розмірі 49 500 грн скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються та в касаційному порядку не переглядаються ( ст. 335 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 в частині стягнення з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, в розмірі 49 500 грн, суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився і апеляційний суд, виходив із того, що позивач подала до страхової компанії заяву про відшкодування вищевказаної шкоди більше ніж через рік, що відповідно до положень ст. 37.4.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати. Однак страхова компанія не надала суду доказів такої відмови, а тому це не є перешкодою для звернення позивача з такими вимогами до страхової компанії шляхом пред'явлення позову у межах строку позовної давності. При цьому суд послався на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 29 червня 2016 року № 6-192цс16.

Такі висновки апеляційного суду є правильними та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 09 год. 40 хв., ОСОБА_8, керуючи автомобілем «Renault Premium» 450.19Т, державний номерний знак НОМЕР_3, з напівпричепом «Magyar» SPR3MEB державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись на 26 км + 169 м автодороги Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв, зі сторони сел. Олександрівка в напрямку м. Кіровоград, грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б,д) ПДР, не витримав безпечної дистанції до автомобіля «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався попереду в попутному напрямку та під час надання переваги в проїзді зустрічному транспортному засобу зупинився з метою здійснення повороту наліво, своєчасно не вжив відповідно до п. 12.3 ПДР заходів для зменшення швидкості руху автомобіля аж до своєчасної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Santa Fe», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_10, який йому належав на праві власності.

Від зіткнення автомобілів ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, що призвели до його смерті.

Згідно з вироком Олександрівського районного суду Київської області від 16 квітня 2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20 травня 2014 року № А1/0373957 транспортний засіб «Renault Premium» 450,19Т державний номерний знак НОМЕР_3, був застрахований ТОВ «Транс-Авто 2000» строком дії до 20 травня 2015 року у ПрАТ «Київський страховий дім».

ОСОБА_8 на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Транс-Авто 2000» та працював водієм вантажного автомобіля «Renault Premium» 450,19Т, державний номерний знак НОМЕР_3, власником якого є ТОВ «Транс-Авто 2000».

23 вересня 2014 року ОСОБА_7 - дружина ОСОБА_10, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про подію, що може бути визнана страховою.

06 листопада 2015 року ОСОБА_7 звернулася до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявами про виплату страхового відшкодування шкоди, заподіяної життю у розмірі 100 000 грн та майну у розмірі 495 801 грн 78 коп.

Згідно з висновком автоварознавчої експертизи від 19 лютого 2016 року № 3/16 вартість автомобіля «Hyundai Santa Fe» 2.7 4АТ4, державний номерний знак НОМЕР_2, до дорожньо-транспортної пригоди складала 288 543 грн 77 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася ІНФОРМАЦІЯ_1, складала 288 543 грн 77 коп., та 363 314 грн 74 коп. на день проведення експертизи.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну, потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників (ст. 3 цього Закону).

Відповідно до ст. 5 зазначеного Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 вказаного Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 наведеного Закону - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. п. 37.1, 37.1.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_7 успадкувала автомобіль «Hyundai Santa Fe», вартістю 41 294 грн 92 коп., що належав її чоловіку.

Відповідно до ч. 1 ст. 994 ЦК України у разі смерті страхувальника, який уклав договір майнового страхування, його права та обов'язки переходять до осіб, які одержали це майно у спадщину.

Таким чином, ОСОБА_7, як спадкоємець після смерті свого чоловіка ОСОБА_10, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1, набула право вимоги до страхової компанії з моменту отримання майна - транспортного засобу «Renault Premium» 450,19Т, державний номерний знак НОМЕР_3, що є об'єктом страхування згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20 травня 2014 року № А1/0373957, у спадщину, тобто з 28 жовтня 2015 року.

Згідно з правилами п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок повідомлення страховика про настання страхового випадку покладається на особу, яка застрахувала свою відповідальність, або на водія забезпеченого транспортного засобу, а в даному випадку позивач є потерпілою особою, яка наділена правом на відшкодування збитків, спричинених внаслідок страхового випадку за рахунок коштів страховика в рамках, передбачених договором страхування сум, за правилами ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 990 ЦК України.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, правомірно стягнув з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 у межах ліміту страхової відповідальності на відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, 49 500 грн.

Доводи касаційної скарги щодо того, що суд безпідставно стягнув з ПрАТ «Київський страховий дім» витрати на проведення експертизи, необґрунтовані, оскількивідповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК Українияк підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а судові рішення в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 27 липня 2016 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_7 шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, в розмірі 49 500 грн, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович