Справа № 346/1740/14-ц
Провадження № 6/346/165/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря Матушевської Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия Івано-Франківської області заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Коломийський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про зміну способу виконання рішення Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог : Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить змінити спосіб виконання рішення Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року в справі № 346/1740/14-ц,яке набрало законної сили 22 вересня 2014 року шляхом звернення в користь ОСОБА_2 стягнення на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, належної ОСОБА_3.

Заявник ОСОБА_2 посилається на те, що 26 жовтня 2005 року між ОСОБА_3В та АКБ Соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір №355-19/4-310, згідно якого банк зобовязувався надав позичальнику кредит в сумі 12 000,00 Євро.

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №355-19/4-310 між АКБ Соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено договір іпотеки від 26 жовтня 2005 року, згідно п.1.1 ОСОБА_3 надав в іпотеку відповідачу АКБ Соціального розвитку «Укрсоцбанк» нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2.

26 жовтня 2005 року між заявником, ОСОБА_2 та Коломийським відділенням АКБ Соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір поруки №355-19/1-032, згідно якого, він поручився перед банком за виконання боржником ОСОБА_3 обовязків за кредитним договором від 26 жовтня 2005 року №355-19/4-310.

Згідно заяви від 05.11.2008 року, виконувати кредитні зобовязання боржник відмовився. З того часу на вимогу банку зобовязання за кредитним договором виконує ОСОБА_2 В період з 05 листопада 2008 року по 05 лютого 2014 року, щомісячно ним як поручителем сплачено 12 107,48 Євро заборгованості за кредитним договором.

У відповідності до п.3.2.2 договору поруки №355-19/1-032 від 26 жовтня 2005 року, поручитель має право зворотної вимоги до позичальника в межах суми виконаного ним зобовязання, як кредитор що набув всіх прав по цьому зобовязанню.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року його позов задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_3 на його користь заборгованість

за кредитним договором №355-19/4-310 від 26 жовтня 2005 року в сумі 12 107,48 Євро, що в еквіваленті становить 182 488 грн. 05 коп. Рішення набрало законної сили 22 вересня 2014 року.

З 2014 року рішення перебувало на виконанні в Коломийському міськрайонному відділі ДВС.

03 жовтня 2016 року на адресу заявника надійшов лист № 1253/15-03-27 з постановою державного виконавця від 03 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що в результаті вжитих заходів, неможливо встановити місцезнаходження боржника майно та кошти, на які можна звернути стягнення.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2015 року, на імя відповідача придбано квартиру АДРЕСА_3.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 13 листопада 2015 року, дану квартиру поділено між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4. Таким чином в ОСОБА_3 є майно, на яке можна звернути стягнення, а саме, 1/2 частина вищевказаної квартири.

Оскільки заявник ОСОБА_2був поручителем ОСОБА_3, за кредитним договором №355-19/4-310 від 26 жовтня 2005 року, і виконав всі його зобовязання за даним договором, то до нього перейшли всі права кредитора і відповідно до умов кредитного та іпотечного договорів, він має право на звернення в його користь стягнення на предмет іпотеки. Крім того з 2014 року, вже більше трьох років виконати рішення суду про стягнення боргу не можливо.

Таким чином, наявні обставини, що утруднюють виконання рішення суду, тому просить суд змінити спосіб виконання рішення Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року та звернути в його ОСОБА_2 стягнення на предмет іпотеки, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_3.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином у порядку ст. ст. 74, 76, 77 ЦПК України

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Представник заявника ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив задовольнити заяву про зміну способу виконання рішення суду.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, заяв на адресу суду не надсилав, причини неявки не повідомив.

Представником заінтересованої особи Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби подано заяву про розгляд даної справи у відсутності представник відділу ДВС, щодо задоволення заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про зміну способу виконання рішення суду підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Коломийського міськрайонного суду перебувала справа № 346/1740/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляла самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року позов задоволено із врахуванням змінених позовних вимог ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, 1952 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за кредитним договором № 355-19/4-310 від 26 жовтня 2005 року в сумі 12 107,48 євро, що в еквіваленті становить 182 488,05 грн.

05 березня 2015 року Коломийський міськрайонний суд видав виконавчий лист № 346/1740/14-ц щодо примусового виконання рішення суду.

03 жовтня 2016 року державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_6 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв язку з неможливістю

встановити місцезнаходження боржника, відсутністю майна та коштів, на які можна звернути стягнення.

Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 вересня 2015 року в справі № 346/2485/15-ц, визнано за ОСОБА_3,ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1 право особистої приватної власності на 1/2 частину квартири № 51, що знаходиться в житловому будинку № 30 по вул. С.Палія в м. Коломия, Івано-Франківської області, загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м. Дане рішення вступило в законну силу 23 листопада 2015 року.

Також судом встановлено, що в Коломийському міськрайонному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 346/4771/16-ц щодо стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 276 431,73 грн.

Довідкою виданою начальником Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7 від 08 червня 2017 року підтверджено про перелік вчинених державним виконавцем виконавчих дій по виконанню виконавчого листа № 346/4771/16-ц.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок визначені виконавчим документом.

Статтею 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для застосування правил даної статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Згідно ст. 373 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може встановити порядок чи спосіб його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання.

В даному випадку обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі, є ухилення боржника ОСОБА_3 від його виконання.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009

року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Матеріали справи не містять доказів щодо спростування вимог заявника.

При винесенні ухвали суд бере до уваги, що рішення суду не виконано і не втратило своєї законної сили.

Згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, обєднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обовязок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобовязану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобовязаної особи та обовязковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обовязковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обовязковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобовязані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Нормами ст. 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Зважаючи на те, що рішення Коломийського міськрайонного суду в цивільній справі № 346/1740/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» від 22.08.2014р. про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязанняне виконано, від його виконання боржник ухиляється, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявника в повному обсязі та встановити подальший спосіб та порядок виконання рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.197, 373 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення в цивільній справі № 346/1740/14-ц від 22 серпня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання задовольнити.

Встановити порядок виконання рішення Коломийського міськрайонного суду від 22 серпня 2014 року в справі № 346/1740/14-ц шляхом звернення в користь ОСОБА_2 стягнення на предмет іпотеки, а саме на 1/2 частину квартири № 51 в житловому будинку № 30 по вул. Палія в м. Коломия, яка належить ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Беркещук Б. Б.