Категорія 2Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Кучевський П.В.,Рибчинський В.П.

при секретарі: Ліннік Я.С.

з участю:позивача ОСОБА_2

представника позивача адвоката Вдовцова Л.К.

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору -органу опіки та піклування Вінницької міської ради про визнання правочину недійсним, визнання переважного права на купівлю ? частки у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИЛА:

13.12.2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_7, третя особа орган опіки та піклування Вінницької міськради про визнання недійсним договору дарування ? частки квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 діючою від імені неповнолітнього сина ОСОБА_7 з підстав удаваності правочину.

21.04.2017 року позивачка подала уточнюючий позов у якому доповнила позовні вимоги та просила додатково визнати за нею переважне право купівлі ? частки, що належить у праві спільної часткової власності в спірній квартирі ОСОБА_4 і перевести на неї права і обов»язки покупця зазначеної частки.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення міського суду і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

ОСОБА_4 та його представник просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судова колегія , заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, враховуючи заперечення органу опіки та піклування надані суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 11.06.2009 року поділено майно подружжя та виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по ? частки квартири АДРЕСА_1 та визнано за ними право власності на ці частки. / а.с.4/

Відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень вид спільної власності даної квартири визначено як спільна часткова. / а.с. 77/

24.03.2016 року Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 625 ОСОБА_6, надано дозвіл укласти договір дарування на ім»я малолітньої дитини ОСОБА_7 ? частки квартири АДРЕСА_1. / а.с.80/

30.03.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, діючої від імені малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 уклали договір дарування, за умовами якого ОСОБА_4 подарував та передав безоплатно у власність Обдарованому, а представник Обдарованого прийняла від Дарувальника ? частку квартири АДРЕСА_1. / а.с.74-75/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та її представником не надано належних та допустимих доказів, які б стверджували, що договір дарування частки квартири є удаваним, так як приховує насправді укладений договір купівлі-продажу, оскільки стороною позивача не доведено, що воля сторін в даному правочині була спрямована на встановлення цивільно-правових відносин, характерних для договору купівлі-продажу, і що між сторонами правочину настали інші права та обов»язки, ніж ті, що передбачені договором дарування.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та відхиляє доводи апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Тобто, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов»язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. За удаваним правочином завжди має місце укладення двох правочинів: 1) реальний правочин, вчинений з метою створити певні юридичні наслідки; 2) правочин, вчинений для приховання реального правочину.

Стверджуючи, що укладаючи договір дарування частини квартири, між відповідачами фактично було укладено договір купівлі-продажу частини квартири, позивачу необхідно довести той факт, що між відповідачами виникли права та обов»язки, які характерні саме для договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України однією з характерних ознак договору купівлі-продажу є його оплатність у грошовому виразі.

Позивачем не було надано суду доказів того, що ОСОБА_6, яка діяла в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_7 сплатила ОСОБА_4 кошти за дане майно.

Крім того, п. 16 Договору дарування містить відомості про те, що даний договір відповідає дійсним намірам сторін і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається ними у відповідності зі справжньою їх волею.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_4 попередньо мав намір саме продати квартиру не спростовують висновків суду та не доводять того факту, що договір дарування частини квартири є удаваним, оскільки особа могла згодом змінити свої наміри, про що у судовому засіданні і вказував відповідач.

У судовому засіданні відповідач також пояснив, що обдарований не є сторонньою людиною, а є членом його нової сім»ї , а тому даним договором свої житлові права він не ущемив, оскільки за умовами договору він має право проживати та користуватись частиною спірної квартири.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач не була стороною в спірній угоді, а тому її твердження про дійсні наміри сторін є лише припущенням.

Встановивши, що позивачем не було доведено мети відповідачів у прихованні своєї дійсної волі та спричинити інші наслідки, ніж ті, що випливають із договору дарування, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а відтак не дають підстав для висновку про незаконність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору -органу опіки та піклування Вінницької міської ради про визнання правочину недійсним, визнання переважного права на купівлю ? частки у спільній частковій власності залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Голота Л.О.

Судді Кучевський П.В.

Рибчинський В.П.

/підписи/

Згідно з оригіналом: