Провадження номер 2/741/351/17
Єдиний унікальний номер 741/655/17
РІШЕННЯ

іменем України

23 червня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_5 міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, представляючи на підставі довіреності інтереси ОСОБА_2, подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до ОСОБА_5 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_5 міської ради Чернігівської області, про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є ОСОБА_4. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що 04 січня 2016 року померла ОСОБА_6, яка на час смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона була власником 1/2 частини вищевказаної квартири. 13 квітня 2016 року помер син ОСОБА_6 чоловік позивача ОСОБА_7. Спадщину після смерті чоловіка позивач прийняла, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до ОСОБА_5 районної ДНК. Заповітом від 18 червня 2012 року ОСОБА_6 заповіла все своє майно ОСОБА_7 Але ОСОБА_7 не встиг прийняти спадщину, оскільки помер через три місяці після смерті своєї матері. Позивач на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 постійно проживала разом зі спадкодавцем, оскільки ОСОБА_6 мала поважний вік, хворіла та потребувала сторонньої допомоги. Отже, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач уважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 у порядку спадкової трансмісії. Син ОСОБА_6 ОСОБА_4, який є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, спадщину після смерті матері не прийняв. Позивач не має змоги оформити свої спадкові права після померлої ОСОБА_6 у нотаріальній конторі у звязку з тим, що позивач не була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час смерті, а також у звязку з тим, що втрачений правовстановлюючий документ на квартиру. Також перешкодою в оформленні спадкових прав є розбіжність у написанні прізвищ чоловіка позивача та його матері, а саме: у свідоцтві про народження чоловіка позивача його прізвище вказано як «Кобизький», а у свідоцтві про смерть його матері її прізвище вказано «Кобизська». Саме тому представник позивача й звернувся до суду та просив судовим рішенням установити факт родинних відносин між померлими ОСОБА_7 та ОСОБА_6, факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на день її смерті та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що її свекруха ОСОБА_6 мала поважний вік, хворіла, потребувала стороннього догляду, тому з 2015 року позивач переїхала до неї на постійне місце проживання. Чоловік позивача ОСОБА_7 не встиг прийняти спадщину за заповітом після смерті своєї матері, оскільки помер через три місяці після її смерті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позов з підстав, викладених у змісті позовної заяви, та просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОТГ в особі ОСОБА_5 міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився. Начальник відділу правового забезпечення та кадрової роботи направила до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила справу розглянути у відсутність представника відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав показання, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Свідку достовірно відомо, що померлий ОСОБА_7 був сином померлої ОСОБА_6. Позивач постійно проживала зі своєю свекрухою на час смерті останньої, оскільки її свекруха потребувала стороннього догляду в силу віку та хвороби.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала показання, що вона була сусідкою ОСОБА_6, добре знала саму померлу, а також її сина ОСОБА_7 та невістку ОСОБА_2. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які нині покійні, були матірю та сином. ОСОБА_2 весь час до смерті ОСОБА_7 проживала разом з нею, доглядала її, утримувала квартиру в порядку.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що за даними інвентаризаційної справи КП «ОСОБА_5 БТІ» право власності на житлову квартиру №3, розташовану в с. Дослідне Носівського району по вул. Миру, 15, зареєстровано за ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації при ОСОБА_5 селекційній дослідній станції від 13.12.1994 року, зареєстрованого в реєстрі за №59, що підтверджується копією довідки про наявність житла КП «ОСОБА_5 БТІ» №77 від 28 квітня 2017 року (а. с. 14). Вищевказане свідоцтво про право власності на житло втрачене, що підтверджується оголошенням в районній газеті «ОСОБА_5 вісті» від 22.04.2017 р. №16(9509) (а. с. 15).

04 січня 2016 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 10).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 за життя склала заповіт, яким усе своє, де б воно не було, з чого б не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_7, що підтверджується копією заповіту (а. с. 11) та копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 37). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за заповітом.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_7 помер 13 квітня 2016 року (а. с. 9)., так і не встигши прийняти спадщину після смерті ОСОБА_6

ОСОБА_7 за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 44). А, отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

Позивач ОСОБА_2 є дружиною померлого, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 7). Отже, вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7

Із копії спадкової справи після смерті №210/2016 убачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 39-42).

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкові трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший ніж три місяці, він подовжується до трьох місяців.

А, отже, позивач є спадкоємцем ОСОБА_6 за заповітом у порядку спадкової трансмісії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_7 та свідоцтві про смерть ОСОБА_6 є розбіжність у написанні їх прізвищ. Така розбіжність є наслідком технічної помилки, допущеної при видачі документів. Адже факт того, що померла ОСОБА_6 була матірю ОСОБА_7 підтверджується копіями свідоцтв про народження та про смерть, копією заповіту ОСОБА_6, поясненнями позивача та показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, допитаних у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_6 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 36). Це говорить про те, що ОСОБА_2 не заявляла про відмову від прийняття спадщини.

Факт того, що ОСОБА_2 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини підтверджується копією акта комісії у складі депутата Володьководівицької сільради та сусідів-свідків від 05 липня 2016 року (а. с. 12), а також показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, допитаних у судовому засіданні.

Установлення фактів родинних відносин та постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для позивача юридичне значення, адже дозволить їй реалізувати свої спадкові права.

Установити ці факти іншим способом неможливо.

Отже, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_2 у частині встановлення фактів родинних відносин та постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні зясовано, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частини квартири АДРЕСА_3, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №691/02-31 (а. с. 17).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріали цивільної справи підтверджують, що на квартиру АДРЕСА_4 виготовлена технічна документація (а. с. 19-20).

Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість вищевказаної квартири станом на 11 травня 2017 року становить 20832 грн. (а. с. 18).

Ураховуючи вищевикладені обставини та правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_2 у частині визнання права власності на спадкове майно також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Установити факт, що ОСОБА_6, яка померла 04 січня 2016 року, є матірю ОСОБА_7, який помер 13 квітня 2016 року.

Установити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі спадкодавцем ОСОБА_6, яка померла 04 січня 2016 року, за адресою: АДРЕСА_5, на час відкриття спадщини, тобто 04 січня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 04 січня 2016 року, право власності на 1/2 частини квартири №3, розташованої у с. Дослідне Носівського району Чернігівської області по вул. Миру, 15, вартістю 10416 грн., яка складається з двох кімнат жилою площею 29,9 кв. м, кухні площею 7,3 кв. м, ванної кімнати площею 2,2 кв. м, туалету площею 0,9 кв. м, прихожої площею 4,5 кв. м, загальною площею 44,8 кв. м, ринковою вартістю станом на 11.05.2017 року 20832 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий