АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1170/17 22-ц/774/1332/К/17
Справа № 210/1170/17 Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1332/К/17 суддя Хлистуненко О.В.
Категорія № 26 (ІІІ) Доповідач Бондар Я.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Чубіна А.В.,

за участі: представника відповідача: Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі ПАТ «АМКР») про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що більше 3 років працював на посадах: помічник машиніста тепловоза, машиніст тепловоза на підприємстві відповідача в умовах гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів у ПАТ «АМКР», що стало причиною виникнення у нього професійного захворювання, у звязку із чим він втратив 20 % працездатності. Через професійні захворювання позивач постійно зазнає моральні та фізичні страждання. Просив стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 320 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АМКР» на користь ОСОБА_2 18000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб. Стягнуто з ПАТ «АМКР» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «АМКР», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що судом не доведено факту порушення відповідачем законодавства про працю, тому відсутні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди. Вважає, що позивач знав про шкідливі та небезпечні умови праці, що згодом вплинуло на погіршення стану його здоровя. Крім того, вважає, що судом не взято до уваги відсутність вини відповідача в заподіянні шкоди позивачу, розмір моральної шкоди, стягнутий судом першої інстанції, необґрунтований.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював на підприємстві відповідача на різних посадах протягом 12 років 5 місяців в умовах впливу шкідливих факторів виробництва, що підтверджується записами трудової книжки (а.с.18-21).

Рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 26.05.2016 року №776 позивачу встановлено хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст..), група В. ЛН другого ст. Захворювання професійне (а.с. 9).

Висновком МСЕК від 25.10.2016 року позивачу первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 20% (ХОЗЛ) безстроково з 03.10.2016 року (а.с. 8).

В акті розслідування причин виникнення у ОСОБА_2 хронічного професійного захворювання від 07.07.2016 року, встановлено причину отримання професійного захворювання: перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, а саме за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони.(а.с.4-7)

Згідно п. 19 Акту, враховуючи роботу ОСОБА_2 впродовж 12 років 5 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, з яких три роки шість місяців на підприємстві відповідача, неодноразову зміну керівництва структурних підрозділів, конкретних посадових осіб, які відповідальні за профілактику виникнення професійних захворювань, встановити неможливо (а.с. 7).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу, у звязку з отриманим професійним захворюванням, моральної шкоди відповідачем, з вини якого її заподіяно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема: виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з п. 16 акту розслідування причин виникнення у ОСОБА_2 хронічного професійного захворювання від 07.07.2017 року, встановлено обставини за яких виникло професійне захворювання, а саме: внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку корисних копалин та збагачення руди, мавших порушень режимів експлуатації тепловозів, підпадав під вплив підвищених концентрації аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони (а.с. 4-7).

Статтею 153 КЗпП України, передбачено обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Виходячи з викладеного, доводи ПАТ «АМКР» про відсутність обовязку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, колегія суддів до уваги не приймає. Обовязок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця ПАТ «АМКР».

Враховуючи викладене й те, що право на відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя професійним захворюванням ОСОБА_2 повязано з виконанням трудових обовязків, виникло у позивача з жовтня 2016 року, тобто з моменту встановлення йому вперше стійкої втрати професійної працездатності, питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці».

Також, спростовуються й доводи відповідача ПАТ «АМКР» щодо відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки факт заподіяння такої шкоди, у звязку із професійним захворюванням, встановлений медичними довідками та виписними епікризами, про тривалість лікування та перенесений фізичний біль. Позивач змушений проходити стаціонарний курс медикаментозного лікування, переносить фізичні страждання, в нього встановлений больовий синдром, що позбавляє його вільно рухатися, позбавляє нормальних життєвих звязків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що розмір моральної шкоди визначений судом без достатнього урахування роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Суд не врахував ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили.

За таких обставин, колегія суддів, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманого позивачем професійного захворювання, і пов'язані з ним фізичні і моральні страждання позивача, відсоток втрати професійної працездатності 20%, період роботи позивача на підприємстві ПАТ «АМКР», який становить 3 роки 6 міс., із загального періоду у шкідливих умовах 12 років, інтенсивність і тривалість фізичних і психічних страждань позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, вважає за необхідне змінити рішення суду, зменшивши розмір стягнутої моральної шкоди з ПАТ «АМКР» на користь позивача з 18000 грн. до 3000 грн. В іншій частині рішення суду повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 квітня 2017 року в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2 змінити, зменшивши цей розмір з 18 000 грн. до 3000 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: