Справа № 755/895/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 81 205 грн. 11 коп. та судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що 16.01.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду № 003-29599-160113, відповідно до якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України-гривні та встановлює ліміт карткової лінії у розмірі 50 000,00 грн.

ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла заборгованість.

Станом на 10.11.2016 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 81 205,11 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 0,00 грн., простроченого тіла кредиту у розмірі 42 705,11 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 38 500,00 грн. та заборгованості за комісією у розмірі 0,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду подав заяву у якій вказав, що позов підтримує, просить розглянути справу у відсутності представника ПАТ «Дельта банк».

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. При цьому відповідачем до суду подано заяву у якій просить розглянути справу у її відсутності та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вона не повідомлялася позивачем про необхідність усунення нею порушень умов договору та відсутні докази того, що вона не мала наміру добровільно виконати умови укладеного договору, розрахунки позивача пені та штрафних санкцій не відповідають закону.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи, 16.01.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 003-29599-160113 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу поточний рахунок з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 50 000,00 грн. строком кредитування рахунку протягом 364 календарних днів (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 5-5 зв.).

Про надання позивачем відповідачу кредитних коштів за укладеним між сторонами правочином свідчить виписка по рахунку відповідача за період з 16.01.2013 р. по 10.11.2016 р. (а.с. 39-42 зв.).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладений шляхом підписання відповідачем заяви, додатком до якої є тарифи на обслуговування платіжних карток тарифний пакет «Лояльна Готівочка».

Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 2.4 кредитного договору визначено, що Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюються протягом строку, визначеного у п. 2.4 Частини 2 цієї пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цієї пропозиції.

Умовами тарифів на обслуговування платіжних карток Тарифного пакету «Лояльна Готівочка» передбачено, що держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу. Обов'язковий мінімальний платіж складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.4.1.), плати за обслуговування (тариф 1.5.), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.4.3.), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1.) та суми заборгованостей минулих періодів (а.с. 5 зв).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним порушує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 10.11.2016 року складає загальну суму 81 205,11 грн., що включає: заборгованість по простроченому тілу кредиту у розмірі 42 705,11 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 38 500,00 грн.

Відповідач у запереченнях посилається на те, що складені позивачем розрахунки пені та штрафних санкцій не відповідають закону, а саме приписам ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ст. ст. 232, 343 Господарського кодексу України.

Однак вказані заперечення суд прийняти до уваги не може, оскільки вказані норми закону на спірні правовідносини не поширюються, так як регулюються цивільним законодавством, оскільки відповідач у справі є фізична особа. Крім того, позивачем не заявляються вимоги про стягнення неустойки (штрафу та/або пені). Не направлення позивачем досудової вимоги відповідачу про сплату заборгованості також не є підставою для відмови у задоволенні позову. Будь яких інших доводів у запереченнях на позов ОСОБА_1 не викладено та суду не надано жодних доказів у спростування вимог.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, за викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в дохід держави в сумі 1 378 грн. (а.с. 3).

Керуючись ст. ст. 11, 16, 525, 526, 530, 625, 629, 634, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 84, 88, 208, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 16.01.2013 року станом на 10.11.2016 року у розмірі 81 205 грн. 11 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 грн., а всього суму 82 583 (вісімдесят дві тисячі п'ятсот вісімдесят три) грн. 11 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя