Провадження номер 2/741/443/17
Єдиний унікальний номер 741/982/17
РІШЕННЯ

іменем України

21 липня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права на житловий будинок у порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, представляючи на підставі довіреності інтереси ОСОБА_2, ОСОБА_4, подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до Носівської ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадковий житловий будинок. Позовні вимоги представник позивачів обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік та батько позивачів ОСОБА_6. Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1. Позивачі є спадкоємцями померлого першої черги за законом. Спадщину позивачі прийняли, адже постійно на день смерті проживали разом з померлим і вступили в управління та володіння спадковим майном. Нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Саме тому представник позивача звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за позивачами право власності на вищевказаний житловий будинок у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 по 1/2 частини за кожним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 у судове засіданні не з'явився.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Носівської ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Представник відповідача направила до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивачів, представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки КП «Носівське БТІ» №40 від 03.03.2017, у якій зазначено, що станом на 31.12.2012 будинок на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Носівським райвиконкомом від 18.08.1988 (а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 3).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_6 заповіту не складав.

Отже, спадкоємство після смерті ОСОБА_6 здійснюється за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_2 є дружиною померлого ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 4). ОСОБА_4 є сином померлого ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 5). А, отже, вони є спадкоємцями першої черги за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі в силу ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину, оскільки на день смерті проживали разом з померлим ОСОБА_6, вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копією довідки Володьководівицької сільської ради Носівського району №1240 від 05.08.2016 (а. с. 7).

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_6 не заводилася, що підтверджується копією повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області (а. с. 33).

У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 771/02-31 від 07 червня 2017 року (а. с. 22).

У судовому засіданні встановлено, що свідоцтво про право власності на спадковий будинок втрачено. Факт втрати свідоцтва підтверджується оголошенням в районній газеті «Носівські вісті» (а. с. 8).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріали цивільної справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а. с. 9-11). Ринкова вартість вищевказаного нерухомого майна станом на 10.03.2017 р. становить 27157,00 грн., що підтверджується копією звіту про оцінку майна (а. с. 12-21).

Ураховуючи вищевикладені обставини та правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1, вартістю 13578,50 грн., який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», ганку «а-1», сараю «Б», вбиральні «У», огорожі №1, воріт з хвірткою №2, хвіртки №3, загальною площею 73,2 кв. м житловою площею 27,3 кв. м ринковою вартістю 27157,00 грн.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1, вартістю 13578,50 грн., який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», ганку «а-1», сараю «Б», вбиральні «У», огорожі №1, воріт з хвірткою №2, хвіртки №3, загальною площею 73,2 кв. м житловою площею 27,3 кв. м ринковою вартістю 27157,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий