Справа № 495/4317/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2017 м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Територіальний сервісний центр № 5141 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Територіальний сервісний центр № 5141 Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України про визнання недійсним договір № 5141/2016/214563 купівлі-продажу транспортного засобу «KIA CERATO», 2007 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1, укладеного 29.11.2016 року у територіальному сервісному центрі № 5141 регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль «KIA CERATO», 2007 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1, оскільки існує імовірність того, що до вирішення справи по суті спірний автомобіль може бути відчужений, що ускладнить виконання рішення в майбутньому у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Спірне майно було відчужене відповідачкою за 331 125 гривень. Наразі, позивачу та суду не відомо, чи визнає відповідачка вимоги позивача та чи згодна відшкодувати понесені позивачем матеріальні збитки. Тому, з метою повного забезпечення виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про накладення арешту.

За розясненням п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п.6 вказаної постанови).

При вирішенні цього питання суд враховує співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, та бере до уваги, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду поза залежністю від вирішення спору по суті.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову як накладення арешту суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує право власності особи на річ щодо якої накладається обтяження, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «KIA CERATO», 2007 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення даної ухвали до виконання три роки з наступного дня після ухвалення.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: