Справа № 439/712/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2017 р. м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді Петейчука Б.М.

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Станіславчицька сільська рада, - про встановлення факту, що має юридичне значення.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою, в якій просить суд постановити рішення, яким встановити факт, що свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 видане на ім?я ОСОБА_3 на підставі рішення Станіславчицької селищної ради народних депутатів Бродівського району від 19 травня 1992 року № 15 і записано в реєстрову книгу № 13 від 5 червня 1992 року - належить ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилося спадкове майно. При житті ОСОБА_4 жодних заповітів щодо свого майна не складав. В склад спадкового майна входить житловий будинок з приналежними до нього господарськими і побутовими спорудами за адресою АДРЕСА_1. З приводу оформлення спадщини позивач звернувся в Бродівську нотаріальну контору, однак в оформленні спадщини йому було відмовлено і в усній формі було роз'яснено звернутися із заявою в суд, щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно його свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження батька, свідоцтва про смерть батька, його батько значиться як ОСОБА_4, а в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок виданого на рішення виконкому Станіславчицької селищної ради народних депутатів від 19 травня 1992 року № 15 та записано в реєстрову книгу № 13 від 5 червня 1992, прізвище, ім'я, по-батькові його батька зазначено, як ОСОБА_3.

З приводу виправлення помилки в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок він звертався у відповідні органи з усною заявою , однак йому було відмовлено у внесенні змін в свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок і роз'яснено звернутися з заявою в суд. Встановлення факту, що має юридичне значення йому потрібно для оформлення спадщини після смерті покійного батька і усунення розбіжностей в документах. У зв'язку з такими розбіжностями в документах він змушений звернутися в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник в судове засідання не з'явився однак ним було подано заяву, у якій він заявлені вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити.

Заінтересована особа - Станіславчицька сільська рада Бродівського району в судове засідання свого представника не скерувала, однак, від сільського голови надійшла у суд письмова заява, в якій сільський голова просить суд справу розглядати у відсутності представника сільської ради. Заявлені вимоги ОСОБА_4 визнає, не заперечує щодо їх задоволення.

Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши докази по справі у їх сукупності, беручи до уваги пояснення заявника, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 є підставною та підлягає до задоволення.

Відповідно до п.1,п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, та належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається з матеріалів справи, у свідоцтві про народження від 27.06.1960р. № НОМЕР_1 (а.с.7), в свідоцтві про смерть від 03.02.1995р. № НОМЕР_2 (а.с.9), особу зазначено як ОСОБА_4, а у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 05.06.1992р. № 13 (а.с.10), особу зазначено як ОСОБА_3.

Таким чином, дослідивши вищевказані документи, суд вважає, що ОСОБА_3, який зазначений у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 05.06.1992р. № 13 (а.с.10), та ОСОБА_4 який зазначений у свідоцтві про народження від 27.06.1960р. № НОМЕР_1 (а.с.7), в свідоцтві про смерть від 03.02.1995р. № НОМЕР_2 (а.с.9), є однією і тою ж особою.

Оскільки, підтвердження факту правовстановлюючого документу має значення для створення умов оформлення заявником майнових прав на спадщину і спору про право, який підлягав би вирішенню в порядку позовного провадження, не виникло, тому суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 58, 59, 60, 209, 213, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Встановити юридичний факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, що видане 05.06.1992р. на підставі рішення виконкому Станіславчицької сільської ради від 1992р. №15 на прізвище ОСОБА_3 належить ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. М. Петейчук