Номер провадження 2/754/2891/17 Справа №754/967/17
22 червня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді:Панченко О.М.
при секретарі - Полярній М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Києві цивільну справу за позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягненнязаборгованості,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі по тексту ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Оскільки, внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами, у відповідача утворилась заборгованість, позивач просить стягнути її з відповідача у повному обсязі, а також судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялась судом завчасно про місце і час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила. Поштове повідомлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином.
Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження видачі та отримання позичальником кредитних коштів у визначеному в позовній заяві розмірі, а саме: заяви на видачу готівки від 08.10.2013 року та 27.11.2013 року (а.с.15, 26).
Відповідно до п. 1.4.2. вищевказаних договорів, сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначених в графіку платежів.
З пункту 1.4.3. вбачається, що проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки зазначеної в п. 1.1. даного договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в графіку платежів.
Також, відповідно до п. 1.4.4. договорів, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої зазначений в графіку платежів, що є невід'ємною частиною даного договору.
В порушення своїх зобов'язань та правил, відповідач кредит не повертала у повному обсязі та не проводила оплату відсотків, комісії за користування ним.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Частиною другою ст. 625 цього ж Кодексу передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.
Як встановлено в ході судового розгляду, 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого Клієнт (первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитним договором, укладеними між Клієнтом і Боржником, в розмірі Портфеля заборгованості (п.1.1. Договору факторингу а.с. 29-32).
22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 22/12/14/1-2, відповідно до умов якого Клієнт (первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитним договором, укладеними між Клієнтом і Боржником, в розмірі Портфеля заборгованості (п.1.1. Договору факторингу а.с. 34-37).
Також, п. 3.6 кредитних договорів передбачено, що банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за кредитним договором та/чи угодою третій особі.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язання може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Вимоги ст. 516 ЦК України передають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Дані розрахунки заборгованості відповідача, жодним належним доказом не спростовані, жодних заперечень з цього приводу до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд приймає до уваги надані представником позивача розрахунки заборгованості та може покласти їх в основу рішення.
Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідача ОСОБА_2 утворилась заборгованість перед позивачем за кредитними договорами, що свідчить про неналежне виконання останньою умов цих договорів, а тому суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 60 ЦПК України доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.
Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 509, 512, 516, 525, 526, 530, 625, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209,212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1937,57 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: