У Х В А Л А

12 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Гуменюка В.І., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19 квітня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Волинської області від 30 серпня 2016 року та рішення Локачинського районного суду Волинської області від 5 квітня 2016 року в справі за позовом релігійної громади Воздвиження Хреста Господнього Української православної церкви Київського патріархату у с. Угринів Горохівського району Волинської області до ОСОБА_4 та в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей Горохівської районної державної адміністрації Волинської області, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення з житлового приміщення,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 5 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 30 серпня 2016 року, позов релігійної громади Воздвиження Хреста Господнього Української православної церкви Київського патріархату у с. Угринів Горохівського району Волинської області задоволено частково, виселено ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із спірного жилого приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, в решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь позивача судовий збір в розмірі 609 грн. з кожного.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Локачинського районного суду Волинської області від 5 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 30 серпня 2016 року залишено без змін.

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19 квітня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Волинської області від 30 серпня 2016 року та рішення Локачинського районного суду Волинської області від 5 квітня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 4 частини 1 статті 355 ЦПК України, - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права - статей 16, 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 109, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК Української РСР).

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року (справа № 6-57 цс 11), від 1 липня 2015 року (справа № 6-875 цс 15) та від 2 вересня 2015 року (справа № 6-1049 цс 15), в яких, на його думку, зазначені норми матеріального права застосовані по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судових рішеннях, про перегляд яких подано заяву, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про усунення перешкод позивачу в користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_4, ОСОБА_7 відповідно до вимог статей 383, 386, 391 ЦК України. Крім того, суди встановили, що відповідачі проживають у будинку, що належить на праві власності позивачу без законних на те підстав, не бажають виселитись у добровільному порядку та чинять перешкоди позивачу в користуванні належним на праві власності будинком.

У наданих для порівняння постановах Верховного Суду України:

- від 2 вересня 2015 року (справа № 6-1049 цс 15), Верховний Суд України переглядав справу у правовідносинах, що виникли у зв'язку із невиконанням зобов'язань за кредитним договором та передачею в забезпечення виконання цих зобов'язань належного на праві власності житлового будинку і господарських в іпотеку банку, а отже дійшов висновку, що під час ухвалення судового рішення у цій справі про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосування як положення статті 40 цього Закону, та і норма статті 109 ЖК Української РСР.

- від 1 липня 2015 року (справа № 6-875 цс 15), Верховний Суд України здійснював перегляд справи про визнання права власності на квартиру, передану в іпотеку внаслідок невиконання боржником умов договору позики і виселення та дійшов висновку про те, що особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла; постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду відповідно до статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК Української РСР.

Крім того, суд зазначив, що як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина 2 статті 109 ЖК Української РСР). У такому випадку виселення здійснюється відповідно до частини четвертої статті 109 та статті 1322 ЖК Української РСР.

- від 16 січня 2012 року (справа № 6-57 цс 11), Верховний Суд України переглядав справу стосовно усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації в жилому будинку осіб, які не проживають у цьому будинку та скасовуючи рішення суду касаційної інстанції, якою залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог про зняття з реєстрації осіб у спірному будинку та направляючи справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції дійшов висновку, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку повинно здійснюватись після вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм статей 71, 72, 116, 156 ЖК Української РСР та статті 405 ЦК України, що не було враховано судом.

Отже, надані заявником для порівняння постанови Верховного Суду України не можуть бути прикладами невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах, оскільки Верховний Суд України переглядав справи в правовідносинах, що не є подібними, з іншим предметом спору, підставами позову і змістом позовних вимог та іншими встановленими фактичними обставинами.

За таких обставин, вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом релігійної громади Воздвиження Хреста Господнього Української православної церкви Київського патріархату у с. Угринів Горохівського району Волинської області до ОСОБА_4 та в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей Горохівської районної державної адміністрації Волинської області, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення з житлового приміщення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук