Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2387/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 6 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Гансецької І.А., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, за участю третьої особи - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно ,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Станишівської сільської ради 29 жовтня 2003 року, їй наналежить 16/100 частин приміщення контори, яка розташована по АДРЕСА_1 Житомирського району Житомирської області.

Скориставшись своїм правом власника, вона на підставі рішення виконавчого комітету Станишівської сільської ради № 91 від 18 грудня 2003 року здійснила переобладнання вказаної частини нежитлового приміщення у квартиру № 4 за цією ж адресою.

З метою прийняття в експлуатацію вказаного житла вона звернулась з відповідною заявою до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Житомирській області.

Однак листом від 29 серпня 2016 року її повідомили про необхідність звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Вказує, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 6 листопада 2008 року, їй було передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул. Котовського, 2 «А» в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області.

Таким чином, вважає, що нею було розпочато будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на самочинно збудоване майно, а саме квартиру № 4 по АДРЕСА_1 Житомирського району Житомирської області.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, - про задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_1, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить 16/100 частин приміщення контори, загальною площею 38,10 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Станишівської сільської ради 29 жовтня 2003 року.

Рішенням виконкому від 18 грудня 2003 року ОСОБА_1 надано дозвіл на переобладнання належної їй частини приміщення контори під житловий будинок.

5 лютого 2004 року ОСОБА_1 отримала будівельний паспорт забудовника.

На підставі рішення виконавчого комітету від 7 липня 2004 року позивачці надано в оренду строком на п'ять років земельну ділянку, площею 0,040 га, розташовану в АДРЕСА_1, для обслуговування приміщення контори.

6 листопада 2008 року ОСОБА_1 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0489 га, розташовану в АДРЕСА_1, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

29 липня 2016 року позивачка звернулась до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області із заявою про прийняття в експлуатацію квартири АДРЕСА_1.

Листом від 29 серпня 2016 року начальник Управління рекомендував їй звернутись до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване житло.

За правилами ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», на підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу.

Матеріали справи свідчать, що проектна документація на будівництво зазначеного нерухомого майна не була виготовлена, а питання щодо прийняття об'єкта в експлуатацію не розглядалось Управлянням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, будь-які рішення з даного питання інспекцією не приймались.

Окрім того, суду не надано доказів того, що будівництво зазначеного нерухомого майна велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, та екологічних норм.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307,308, 313, 314, 315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді: