Справа № 1306/2022/2012
Провадження № 6/442/281/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря - Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі подання державного виконавця погоджене з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Львівській області ОСОБА_2 звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у Дрогобицькому МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження АСВП № 52006595 з примусового виконання виконавчого листа № 1306/2022/2012, виданого 24.05.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" 1 673 103 грн. 95 коп. боргу.22.08.2016 року у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню вищезгаданого виконавчого документа.Боржник ОСОБА_1 умисно не виконує рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 1306/2022/2012. Станом на 23.06.2017 р., починаючи з 13.04.2012 р. (дата набрання рішенням суду законної сили), боржник ОСОБА_1 не вживає жодних заходів, спрямованих на погашення заборгованості перед стягувачем ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" та державою, виклики та попередження державного виконавця ігноруються. Починаючи з 22.08.2016 р. державним виконавцем здійснювались неодноразові виходи за адресою місця проживання боржника, а саме : АДРЕСА_1, залишались виклики та попередження про необхідність виконати рішення Дрогобицького міськрайонного суду по справі № 1306/2022/2012, однак боржник і надалі не виконує вищевказане рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. Згідно інформації за вих. № 1455 від 24.09.2016 територіального сервісного центру 4642 за боржником ОСОБА_1 на праві власності транспортних засобів не зареєстровано. Згідно інформації за вих. № 6063 від 19.09.2016 р. за боржком не зареєстровано великовантажних та інших технологічних транспортних засобів. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного відчуження об"єктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_1 на праві власності нерухомого майна не зареєстровано, запис про обтяження внесено. Згідно повідомлення адресно - довідкового відділу боржник зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 23.Згідно відповіді № НОМЕР_1 від 15.12.2016 органів Пенсійного Фонду України боржник ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_4, тому 28-12-.2016 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягненню на заробітну плату боржника, однак, згідно повідомлення ФОП ОСОБА_4 боржник звільнена з 31.01.2017 за п. 1 ст. 36 КзППУ.

Оскільки боржником будь-яких заходів на добровільне погашення боргу не вживається, то просить обмежити боржника у тимчасовому виїзді за межі України.

Згідно ч.2 ст.. 377-1 ЦПК України: «Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця».

Державний виконавець Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Костишин Н.Р. в судове засідання не зявився, в своєму поданні просить таке задоволити та розглянути за його відсутності.

Статтею ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження АСВП № 52006595 з примусового виконання виконавчого листа № 1306/2022/2012, виданого 24.05.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" 1 673 103 грн. 95 коп. боргу. Державним виконавцем зазначено, що боржником вищевказаної заборгованості не сплачено.

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязання.

Відповідно до Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

В поданні державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянці ОСОБА_1 слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України". Зазначеною нормою Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: п. 2) діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; п. 5) він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Державним виконавцем не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 може виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язання, а також доказів чи даних, які б свідчили, що боржник ухиляється від виконання рішення суду. Суду не надано доказів, які б підтверджували те, що боржник належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі, а також доказів того, що боржник, маючи можливість добровільно виконати рішення суду, умисно ухиляється від виконання такого, а також того, що виконавцем вжито всіх необхідних заходів для примусового виконання.

Інших правових підстав для обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 суду не представлено.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, погоджене з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі Українибез вилучення паспортного документа ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.Б.Нагірна