Справа № 645/630/17
Провадження № 2/645/1008/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 липня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Іващенко С.О.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Касім, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 Касім, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №9 в будинку №45-Б по вул. Немишлянська у м.Харкові.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування р.№4848 від 12.12.2012 року та витягом про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно №36969794 від 25.12.2012 року. У даному будинку зареєстровані відповідачі по справі - ОСОБА_3 Касім, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_7 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, які не є членами її сімї. Відповідачі по справі зареєстровані за даною адресою, але фактично не проживають, їхніх особистих речей в указаній квартирі не має, комунальні послуги не сплачують, у зв'язку з чим вона змушена звертатися до суду з зазначеним позовом.

Позивач - ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, якою просила суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить винести заочне рішення.

Відповідачі ОСОБА_3 Касім, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду справи сповіщалися заздалегідь та належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцію на адресу місця реєстрації відповідачів, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з'явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечувала проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову частково, з наступних підстав:

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Судом встановлено, що на підставі Договору дарування р.№4848 від 12.12.2012 року позивач ОСОБА_2 є власником АДРЕСА_2, що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно №36969794 від 25.12.2012 року (а.с.5-7).

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї т або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01 лютого 2017 року, у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_3 Касім, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 (а.с. 48).

Факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації підтверджується також письмовими поясненнями мешканців будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які підтверджують факт не мешкання відповідачів в даному приміщенні.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти користуватися і розпоряджатися належним йому на праві власності майном.

У відповідності зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Судом встановлено, що відповідачі покинули житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації судом не встановлено.

Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджала відповідачам у користуванні спірною квартирою, в матеріалах справи також відсутні.

Відповідно зі ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Суд постановлює рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області, яку одержано судом 27.03.2017 року, один з відповідачів - ОСОБА_3 Касім, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 06.01.2017 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, в звязку з чим суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 в частині визнання одного з відповідача - ОСОБА_3 Касім, ІНФОРМАЦІЯ_7 таким, що втратив право користування АДРЕСА_4 - підлягають залишенню без задоволення, оскільки він знявся з реєстраційного обліку з даного житлового приміщення.

В звязку з вищенаведеним, суд вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 228 ЦПК України, ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Касім, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити частково.

ОСОБА_11 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, та ОСОБА_7 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_11, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: