Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/861/17
Провадження 2/382/485/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 червня 2017 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області, Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини, факту постійного проживання та про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області, Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини, факту постійного проживання та про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що 28 листопада 2003 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4, 2278 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області. В силу ст. 529 ЦК України ( в редакції 1963 року) вона є єдиною спадкомицею першої черги за законом після смерті чоловіка. В передбачений законодавством шестимісячний термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, однак, вважає, що своїми діями, які виразилися в тому, що після смерті чоловіка вона розпорядилася речами померлого, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. За правовою конструкцією ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із судової практики вбачається, що особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона вчинила певні дії, необхідні для цього, зокрема, вступила у володіння та/або управління спадковим майном. Верховний Суд України висловив правову позицію, за якою: «Згідно з положеннями ст.ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. …Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.» (постанова від 06 лютого 2013 року в справі №6-167цс12 (http://www.scourt.gov.ua/clients/vsu/vsu.nsf/%28documents%29/7616CE0B526C5ABBC2257C92003A6A8F)). 21 жовтня 2005 року померла її матір ОСОБА_3. Після смерті останньої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,19 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області. В силу ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері. В передбачений законодавством шестимісячний термін до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, але вважає, що прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом з матір"ю однією сім"єю по день її смерті. Однак, при її зверненні щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказані земельні ділянки з"ясувалося, що державні акти на дані ділянки є частково пошкодженими, в зв"язку з чим нотаріус не може прийняти дані державні акти для видачі свідоцтва про право на спадщину на дане майно. Відповідно до п.4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Пунктом 1 глави 8 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, яким передбачено, що «…. нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження…» Просила встановити, що вона фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, який помер 28 листопада 2008 року, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, встановити, що вона постійно проживала разом із своєю матірю ОСОБА_3, яка померла 21 жовтня 2005 року, по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачки звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представники відповідачів в судове засідання не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутності та про визнання позову.

Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що представники відповідачів позов визнали та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Так, з довідки Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі своєю матір"ю ОСОБА_3, яка померла 21 жовтня 2005 року, за однією адресою по день її смерті.

Враховуючи, що в силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд вважає, що позовні вимоги грунтуються на законі та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 174, 256 ЦПК України, ст.ст. 529,549 ЦК України ( в редакції 1963 року), ст.ст. 1218, 1261,1268, 1270 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області, Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області про встановлення факту прийняття спадщини, факту постійного проживання та про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, який помер 28 листопада 2008 року, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Встановити, що ОСОБА_1 постійно проживала разом із своєю матірю ОСОБА_3, яка померла 21 жовтня 2005 року, по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,19 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області та належала ОСОБА_3, яка померла 21 жовтня 2005 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КВ № 059899 від 24 грудня 2001 року, виданого на підставі рішення Ничипорівської сільської ради від 04.12.2001 р № 141-19-ХХІІІ, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №137. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,2278 га, кадастровий номер :03:007:0053, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лозовоярівської сільської ради Яготинського району Київської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Литвин Л.І.