Справа № 517/446/16-ц
Провадження № 2/517/3/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Меєчка О.М.,

за участю секретаря Мельниченко Ю.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка цивільну справу за позовом Фрунзівського районного споживчого товариства Одеської області до ОСОБА_3, треті особи: Затишанська селищна рада Захарівського району Одеської області, Державне комунальне підприємство «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, Одеська товарна біржа про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна, визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання протиправним та скасування реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна здійсненої Державним комунальним підприємством «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації» 09 липня 2003 року та 30 жовтня 2006 року, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Фрунзівського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа № 517/446/16-ц за позовом Фрунзівського РСТ Одеської області до ОСОБА_3, треті особи: Затишанська селищна рада Захарівського району Одеської області, Державне комунальне підприємство «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, Одеська товарна біржа про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна, визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання протиправним та скасування реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна здійсненої Державним комунальним підприємством «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації» 09 липня 2003 року та 30 жовтня 2006 року.

Вивчивши матеріали справи, головуючим у справі суддею Меєчко О.М. було встановлено підстави для самовідводу, передбачені пунктом 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, про що було надано вмотивовану заяву про самовідвід у звязку із наявністю обставин, що можуть викликати сумнів у обєктивності та неупередженості судді (у його провадженні вже перебувала цивільна справа № 517/81/16-ц з приводу спору, який виник в один і той же час, між тими самими сторонами, з тими ж позовними вимогами та з тими ж підставами позову). Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2016 року позов Фрунзівського РСТ задоволено та висловлена позиція щодо вирішення позовних вимог у аналогічних спірних правовідносинах. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2016 року апеляційні скарги відповідача та його представника задоволено, рішення суду від 05 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 не заперечував проти задоволення заяви.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що підстав для самовідводу не вбачає, при цьому зазначив, що це право суду.

Представник третьої особи Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області в судове засідання не зявився. До канцелярії суду надав заяву, в якій вказав, що вирішення даної справи залишає на розсуд суду. Просив справу розглядати без участі їх представника.

Представник третьої особи ДКП «Фрунзівське БТІ» в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник третьої особи Одеської товарної біржі в судове засідання не зявився, направлена судова повістка про виклик до суду за місцем знаходження юридичної особи Одеської товарної біржі, повернута з поміткою пошти про те, що організація вибула з вказаної адреси. Про час та місце судового розгляду, вважається повідомленим в порядку визначеному ст. 74 ЦПК України.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та ОСОБА_4 ООН від 27 липня 2006 року) зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності і неупередженості судді.

Частиною 1 ст. 23 ЦПК України встановлено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства (далі - Конвенція) кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року зазначив, що Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Занд проти Австрії» (заява №7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року) комісія звернула увагу на те, що стаття 6 Конвенції передбачає: «всю організаційну систему судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції».

Окрім того, у рішеннях у справі «Посохов проти Росії» (заява № 63486/00) від 4 березня 2003 року та у справі «Федотова проти Росії» (заява № 73225/01) від 13 квітня 2006 року Європейський суд з прав людини також вказав, що суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані.

Таким чином, можна стверджувати, що «судом, встановленим законом» (пункт 1 ст. 6 Конвенції) не вважається суд, який розглядає справу, не дивлячись на наявність підстав для заявлення самовідводу.

Отже, самовідвід це обовязок, зокрема судді, метою якого є гарантування неупередженості та обєктивності здійснення правосуддя, який попереджає можливість скасування рішення з мотивів незаконності складу суду.

Враховуючи те, що у провадженні судді Меєчка О.М. вже перебувала аналогічна цивільна справа з приводу спору, який виник в один і той же час, між тими самими сторонами, з тими ж позовними вимогами та з такими ж підставами позову та ним були встановлені відповідні правовідносини, які виникли між сторонами, надана оцінка доводам сторін, досліджені докази та була висловлена правова позиція щодо вирішення позовних вимог у аналогічних спірних правовідносинах, а тому з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в обєктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи та для прискорення подальшого розгляду справи по суті, головуючий підлягає самовідводу.

Відповідно до ч.3 ст.25 ЦПК України якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 21 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд постановляє ухвалу про визначення підсудності справи в порядку, встановленому цим Кодексом.

Штатна чисельність суддів Фрунзівського районного суду Одеської області складає три судді, з яких: суддя Гончар І.В. заявила самовідвід, а у судді Тростенюк В.А. відсутні повноваження, а тому неможливо утворити новий склад суду для розгляду цивільної справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів), неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.116 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 3 і 4 частини першої цієї статті, справа передається до суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Керуючись ст. ст. 20, 23, 24, 25, 116 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Меєчка О.М. про самовідвід задовольнити.

У звязку із неможливістю утворити новий склад суду в Фрунзівському районному суді Одеської області для розгляду справи, цивільну справу № 517/446/16-ц за позовом Фрунзівського районного споживчого товариства Одеської області до ОСОБА_3, треті особи: Затишанська селищна рада Захарівського району Одеської області, Державне комунальне підприємство «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, Одеська товарна біржа про визнання недійсним договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна, визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про оформлення права власності на обєкт нерухомого майна, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання протиправним та скасування реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна здійсненої Державним комунальним підприємством «Фрунзівське бюро технічної інвентаризації» 09 липня 2003 року та 30 жовтня 2006 року слід передати для розгляду до Красноокнянського районного суду Одеської області.

Ухвала в частині передачі справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: