Справа №442/2930/17
Провадження №2/442/1377/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

при секретарі - Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22926,05 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.06.2016 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №500993041 на підставі якого останній отримав кредит у сумі 20430,67 грн.. Відповідно до умов договору відповідач зобовязалася повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту. Однак, відповідач взятих на себе кредитних зобовязань не виконав, у звязку з чим станом на 14.03.2017 року у неї виникла заборгованість у вищевказаному розмірі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить такий задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суду причини неявки.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено, що 22.06.2016 року між сторонами було укладено кредитний договір №500993041 на підставі якого відповідач отримала кредит у сумі 20430,67 грн. у строк до 23.06.2023 року.

У відповідності до п.2 вказаного кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 23%.

Згідно умов Кредитного договору відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

ОСОБА_1 не виконала взятих на себе кредитних зобовязань, у звязку з чим станом на 14.03.2017 року заборгованість за кредитним договором у неї становить 22926,05 грн., з яких: 19930,20 грн. заборгованість за кредитом, 1795,85 грн. заборгованість по відсотках, 1200 грн. штраф.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є підставними та підлягають задоволенню, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за вищевказаним кредитним договором на загальну суму 22926,05 грн.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 1600 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212, 214, 224 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» 22926,05 гривень заборгованості за кредитним договором та 1600 гривень судового збору, а всього: 24526,05 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя О.В. Крамар