Справа № 159/1781/17
Провадження № 2/159/688/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Восковської О.А.

за участі секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Скулинської сільської ради Ковельського району про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації та права на здійснення реєстрації права власностіна земельну ділянку, з участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Головного управління держгеокадастру у Волинській області, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Скулинської сільської ради Ковельського району про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації та права на здійснення реєстрації права власностіна земельну ділянку, з участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Головного управління держгеокадастру у Волинській області. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує тим, що 10.02.2011 помер його батько ОСОБА_2Г, і після його смерті відкрилась спадщина на все, належне спадкодавцю майно. Позивач вказує, що спадщину після смерті батька прийняв він, як син, та щоб оформити свої спадкові права звернувся в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, і державним нотаріусом йому були видані свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельні ділянки, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, приватизація якої не завершена видачею правовстановлюючих документів, а саме: земельна ділянка загальною площею 2500 кв.м нотаріусом було відмовлено. Позивач вказує, що спадкодавець не набув права власності на спірну земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцю у завершенні процедури спадкування, а тому за вказаних обставин він звернувся до суду з позовом про визнання за ним права на завершення приватизації та права на здійснення реєстрації права власності на його ім'я.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Скулинської сільської ради Ковельського району у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечують проти їх задоволення.

Представник третьої особи Головного управління держгеокадастру у Волинській області до початку судового засідання подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, не заперечує проти задоволення заявленого позову.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.58,59 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За змістом ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1 218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Копією свідоцтва про народження серії V-УР №0156257 виданого 14.07.1964 року Уховецькою сільською радою Ковельського району стверджується, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с.28).

Відповідно до свідоцтва про смерть І-ЕГ №105547 від 11.02.2011 року, виданого відділом ДРАЦСу по м.Ковелю Ковельського, актовий запис №109, ОСОБА_2 помер 10.02.2011 року (а.с.27).

З рішення Скулинської сільської ради №16/11 від 21.03.2008 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акта на право власності на земельну ділянку» убачається, що ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акта на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд в с.Скулин по вул.Сонячна, 5 та 0,10 га для ведення особистого селянського господарства «Біля комори» (а.с.9).

Відповідно до рішення Скулинської сільської ради №3/7 від 17.12.2010 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акта на право власності на земельну ділянку» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання Державного акта на право власності на земельну ділянку та надано її у власність громадянину ОСОБА_2 загальною площею 0,25 га, яка знаходиться в с.Скулин по вул.Сонячна, 5 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с.10).

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в т. ч., шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1 225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

У відповідності до повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №976/01-16 від 23.05.2017 року спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_1С, позивач по справі, який і звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, і на підставі такої заяви ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок із господарськими будівлями та земельні ділянки площами 1,8209 га, 0,2246 га, 0,3177 га, 0,1991 га, 1,8852 га, 0,9254 га. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,25 га нотаріальною конторою було відмовлено про причині відсутності правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, що стверджується повідомленням Ковельської державної нотаріальної контори №884/01-16 від 11.05.2017 року (а.с.6).

Як убачається із технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акта на право власності на земельну ділянку спадкодавець ОСОБА_2 за життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а саме: отримав рішення відповідача як компетентного органу про передачу у власність йому спірної земельної ділянки; замовив та виготовив технічну документацію на спірну земельну ділянку, однак, за життя не оформив у встановленому законом порядку права власності на таку земельну ділянку.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що спадщина за законом після смерті спадкодавця відкрилась 10.02.2011 року, останній за життя не набув права власності на спірну земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. Позивач, як єдиний спадкоємець у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті спадкодавця, набув права в порядку спадкування за законом, а саме: права на завершення приватизації та права на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на своє ім'я.

Таким чином, у судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які підтверджують підставність заявлених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 212 218 ЦПК України, ст. ст. 1216 1218, 1220, 1225 ЦК України, ст. 125, п. «г» ч. 1 ст. 81, п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, який помер 10 лютого 2011 року, право на завершення приватизації земельної ділянки площею 2500 кв.м (кадастровий номер :01:002:0109) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться по вул.Сонячна, 5 в с.Скулин Ковельського району та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на вищезазначену земельну ділянку на ім»я ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

ГоловуючаОСОБА_3