Справа № 640/8832/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря - Давіденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Харкові подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківської області ОСОБА_1 про примусове входження до житла, -

встановив:

Старший державний виконавець Київського відділу ДВС м.Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківської області ОСОБА_1, звернувся у суд із поданням, погодженим із начальником, в якому просить вирішити питання про примусове входження до житлового приміщення, за місцем проживання боржника ОСОБА_2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В поданні державний виконавець посилається на те, що боржником на даний час судове рішення про стягнення коштів не виконує, вжитими заходами щодо примусового виконання судового рішення, виконати судове рішення не вдалось.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець на розгляд подання, яке судом розглянуто одразу після його передання, не зявився.

Надані суду матеріали свідчать, що рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 07.12.2015р. по справі №641/10340/15-ц стягнуто в тому числі з ОСОБА_2 борг в сумі 2102,41 грн., а також судовий збір.

Рішення набуло законної сили, видані виконавчі листи та перебувають на виконанні у старшого державного виконавця Київського відділу ДВС м.Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківської області ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла і не допускається проникнення до нього чи до іншого володіння особи та проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Проте указана конституційна гарантія не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Тому вказане обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно з положеннями ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника при виконанні судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 1, ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). У процесі здійснення виконавчого провадження, державний виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Разом з тим, до подання, яке є предметом розгляду, не приєднано належних доказів, які б вказували на обізнаність боржника про наявність виконавчого провадження, про дату, час та місце проведення вказаних у поданні виконавчих дій, зокрема вихід виконавця за місцем проживання боржника.

Відповідно до п. 7.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції на час вчинення виконавцем )при виконанні в примусовому порядку виконавчих документів про стягнення сум коштів, що перевищують три мінімальні розміри заробітної плати, державний виконавець у першу чергу перевіряє наявність коштів на рахунках боржника шляхом направлення відповідних запитів, а також перевіряє майновий стан боржника.

З наданих суду документів вбачається, що державний виконавець наявність у боржника коштів на рахунках не встановлював, відсутні відповідні запити, що до отримання боржником доходів.

Вихід виконавця за місцем проживання божника, про що складений акт, без понятих, що двері ніхто не відкрив, не свідчить про вжиття виконавцем усіх передбачених заходів для виконання судового рішення.

Взагалі із наданих документів, вбачається, що на протязі 10 місяців, в період з липня 2016р. по квітень 2017р., виконавцем взагалі не здійснював ніяких виконавчих дій, а лише у травні 2017р. виконавець надіслав боржнику виклик, доказів отримання якого суду також не надано.

Державним виконавцем не вжито усіх передбачених заходів для виконання судового рішення, внаслідок чого суд не вбачає підстав для примусового проникнення до житла боржника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 376, 210 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківської області ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили, після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.