УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Кафідової О.В.,Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання незаконним розпорядження та свідоцтва про право власності на житло, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи, просила визнати незаконним розпорядження № 6634 від 12 жовтня 2006 року, видане Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією про приватизацію кімнати НОМЕР_1 в кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6; визнати недійсним свідоцтво про право власності на кімнату НОМЕР_1, що складає 42/100 частин кв. АДРЕСА_1 видане на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією.

Позов мотивовано тим, ОСОБА_4 є власником кімнати НОМЕР_2 (20/100 частин квартири) в кв. АДРЕСА_1. Розпорядженням Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації № 6634 від 12 жовтня 2006 року про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_1, вирішено передати ОСОБА_5, ОСОБА_6 у приватну спільну сумісну власність приміщення комунальної квартири (42/100), загальною площею 37,8 кв. м (житлова площа 26,70 балкони - 0,77) кв. м.

На підставі даного розпорядження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримано свідоцтво про право власності від 12 жовтня 2006 року, у якому відповідно до розпорядження зазначені параметри наданої площі «42/100 частин у квартирі АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_1, загальна площа 37,08 кв. м»

Позивач вважає, що вказані у розпорядженні та свідоцтві про право власності від 12 жовтня 2006 року недостовірні дані щодо визначення розміру площі приміщення НОМЕР_1, виділеного ОСОБА_5, порушують її права як співвласника квартири. Зазначила, що у матеріалах справи про приватизацію житла ОСОБА_5 відсутні копія ордеру або договору найму житлового приміщення, тому ОСОБА_4 вважає оскаржуване розпорядження незаконним. У зв'язку із чим, звернулася з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 88 кв. м та житловою площею 63,1 кв. м є комунальною, має житлові кімнати, загальну кухню, туалет та душ, кожна кімната має свій електричний лічильник та особовий рахунок за сплату споживчої електроенергії.

Згідно із документами власниками, проживаючими у квартирі АДРЕСА_1 є мешканці, яким належать на праві власності відповідно: 20/100 частин ОСОБА_4, ОСОБА_9 (у рівних долях); 42/100 ОСОБА_5, ОСОБА_6 (у рівних долях) та 21/100 - ОСОБА_7 (на час розгляду у суді першої інстанцій передана ОСОБА_8)

Розпорядженням Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації № 6634 від 12 жовтня 2006 року про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_1, вирішено передати ОСОБА_5, ОСОБА_6 у приватну спільну сумісну власність приміщення комунальної квартири (42/100), загальною площею 37,8 кв. м (житлова площа 26,70 балкони - 0,77) кв. м. (а.с. 105)

На підставі розпорядження отримано свідоцтво про право власності від 12 жовтня 2006 року, у якому відповідно до розпорядження зазначені параметри наданої площі «42/100 частин у квартирі АДРЕСА_1, кімната НОМЕР_1, загальна площа 37,08 кв. м» (а.с. 104).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що приватизація ОСОБА_5 (42/100 частин квартири) кімнати НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1, яка є комунальною (загального користування), була здійснена на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно порядку, передбаченому Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56; Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація видала оскаржуване розпорядження у відповідності зі ст. 106 Житлового кодексу Української РСР, згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для визнання незаконним розпорядження № 6634 від 12 жовтня 2006 року видане Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації та визнання недійсним свідоцтва про право власності, видане на його підставі на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Доводи позивача щодо розбіжності стосовно розмірів площі квартири,обґрунтовано не взято судом апеляційної інстанції до уваги, оскількиє недоведеними, з огляду на надані та дослідженні у судовому засіданні документи, на підставі яких були здійснені розрахунки на час приватизації (довідкою КМБТІ, технічним паспортом від 2006 року (а.с. 60) та технічними паспортами виданими на квартиру АДРЕСА_1, що підтверджено копіями плану квартири). (а.с. 149-156). Тому, відсутні підстави для визнання незаконним розпорядження Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про приватизацію, оскільки доказів порушення прав та інтересів позивача, захищених законодавством з посиланням на правові норми не надано.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та обґрунтовано відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
О.В. Кафідова
О.С. Ткачук