АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/438/17 Номер провадження 22-ц/786/1509/17Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Абрамова П.С., Гальонкіна С.А.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 квітня 2017 року у справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку,

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за опалення місць загального користування будинку №64 по вул. Монастирській у м.Лубнах в сумі 1 054 грн. 53 коп. за період з лютого 2012 року по січень 2015 року та судовий збір у розмірі 1 600 грн.

В обґрунтування зазначеного позову посилалось на неналежне виконання відповідачем покладених на нього законодавством України обовязків з оплати послуг по опаленню місць загального користування багатоквартирного будинку в опалювальні періоди з лютого 2012 року по січень 2015 року.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 квітня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» борг за опалення місць загального користування будинку за період з лютого 2012 року по січень 2015 року в розмірі 1 054 грн. 53 коп. Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд не притягнув до участі у справі всіх осіб, власників квартир, які мають відповідати за позовом, що мають обовязки щодо сплати відповідних платежів та проігноровано відсутність розрахунку ціни позову по кількості осіб, власників квартир, на яких розподіляються витрати по опаленню місць загального користування. Судом також не застосовано норму закону про строки давності.

Колегія суддів, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав:

Відповідно п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що за станом на 23 лютого 2015 року ОСОБА_2 як власник зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Належна відповідачу квартира відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання у звязку з облаштуванням автономного джерела тепло забезпечення (а.с.14).

Проектною організацією при виготовленні проекту влаштування індивідуального опалення виконано розрахунок кількості теплової енергії, яка витрачається стояками і нагрівальними приладами приміщень місць загального користування та розподільчими трубопроводами у підвалі при відключенні окремих квартир від системи ЦО (а.с.17-18).

Актом обстеження місць загального користування житлового будинку за адресою: Полтавська область, м.Лубни, вул. Монастирська, 64 від 27.01.2012 року, підписаним інженером ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» та начальником АДС ЛК ЖЕУ, встановлено на сходовій клітині 2 конвектори типу «Комфорт-20» довжиною по 1200 мм., які функціонують, підключені сталевою трубою Дн22 мм відкрито прокладеною горизонтально 0,7 м., вертикально 2,2 м. Також зазначено, що в підвалі знаходяться розподільчі трубопроводи централізованого опалення, їх довжина та діаметр (а.с.16).

На підставі вказаного акту обстеження 30.01.2012 року проведено нові розрахунки відносно квартири відповідача витрат теплової енергії на опалення сходової клітки та кількості теплової енергії, яка витрачається розподільчими трубопроводами, розташованими у підвалі багатоквартирного житлового будинку при відключенні окремих квартир від системи централізованого опалення. (а.с.17-18).

Балансоутримувачем багатоквартирного будинку № 64 по вулиці Монастирській у м. Лубнах є ЛК ЖЕУ.

Згідно довідки ЛК ЖЕУ від 20.08.2015 року у будинку №64 по вул..Монастирській діє внутрішньо-будинкова система централізованого опалення. Відповідно до будівельних норм щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно звязані між собою для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку (а.с.8)

Протягом опалювальних періодів з 2012 по 2015 рік ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» забезпечило постачання теплової енергії для опалення будинку №64 по вулиці Монастирській у м. Лубнах.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, на які посилався позивач в обґрунтування заявлених вимог.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги колегія суддів виходить з такого.

Згідно ст.20, ст.21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобовязанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобовязується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, визначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Розрахунок витрат теплової енергії, що припадає на відключені від системи центрального опалення квартири, проводиться у відповідності до п.28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та наказу Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України № 359 від 31 жовтня 2006 року «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення».

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 стверджував, що позивачем не надано доказів того що фактично він користувався послугами, за які йому нараховані відповідні грошові кошти. З доданих до матеріалів справи також не вбачається вартість послуг, що розраховується стосовно окремої квартири та не залучено до участі у справі в якості третіх осіб всіх власників квартир, які мають відповідати за позовом, що мають обовязки щодо сплати відповідних платежів.

Аналіз положень п.12 і 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у їх системному звязку зі змістом Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України № 359 від 31 жовтня 2006 року, дає підстави стверджувати, що приписи п.12 Правил… стосуються лише мешканців тих квартир, які не відключені від системи центрального опалення будинку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення у справі може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї із сторін.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції сторонами не було заявлено клопотання про залучення інших співвласників будинку.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Та обставина, що суд не залучив до участі у справі співвласників будинку, на законність та правомірність ухваленого рішення не впливає, тому не підлягає скасуванню з цієї підстави.

Факт надання послуг з опалення місць загального користування і, відповідно, отримання цих послуг відповідачем підтверджений письмовими доказами, зокрема довідкою ЛК ЖЕУ від 20.08.2015 року, актом обстеження місць загального користування житлового будинку за адресою: Полтавська область, м.Лубни, вул. Монастирська, 64 від 27.01.2012 року, технічними умовами на відключення від мереж опалення і гарячого водопостачання, розрахунком кількості теплової енергії, яка витрачається стояками і нагрівальними приладами приміщень загального користування… у їх сукупності з іншими доказами, наданими позивачем. Розрахунок заборгованості за опалення місць загального користування, який долучений до позовної заяви (а.с.29-30), ґрунтується на вихідних даних, наведених у зазначених документах.

При оцінці наведених доказів суд першої інстанції виконав вимоги ст..212 ЦПК України. Відповідач всупереч ст..60 ЦПК України не надав суду належних і допустимих доказів, які б спростовували фактичні дані, що маються у зазначених доказах.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, пятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Наведена правова позиція сформульована у постанові ВСУ №6-931цс15 від 13 січня 2016 року.

Як убачається з матеріалів справи, 02 березня 2015 року ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за опалення місць загального користування з березня 2007 року по січень 2015 року (включно) у сумі 1 559 грн. 89 коп. Ухвалою суду від 04 березня 2015 року виданий відповідний наказ, який ухвалою того ж суду від 25 березня 2015 року скасований у звязку із наявністю спору.

Таким чином, у березні 2015 року строк давності був перерваний і почався його перебіг з початку, тобто позивач отримав можливість звернутися до суду за захистом порушеного права упродовж трьох років про стягнення заборгованості за період з березня 2015 року і назад за три роки до січня 2012 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни не встановлено.

Керуючись ст.303, ст.307, ст.308, ст.315, ст.319 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: О.А.Лобов

Судді: П.С.Абрамов

ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов