Справа № 739/1906/17
Провадження № 2/739/635/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки, які належали його матері ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 липня 2006 року померла його матір ОСОБА_3, остання за життя набула право власності на земельні ділянки площею 2,9207 гектари та 1,0737 гектари, розташовані на території Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Спадщина ОСОБА_3 була прийнята її чоловіком ОСОБА_4, тобто батьком позивача. Останній помер 13 березня 2014 року. Позивач належним чином прийняв спадщину свого батька, до складу якої входять також і земельні ділянки, які останній набув у порядку спадкування після ОСОБА_3 Право власності на вказані земельні ділянки посвідчувалося державним актом, однак на даний час він втрачений. Відповідно позивач зазначає, що через відсутність правовстановлюючого документа не має змоги оформити право власності на вказані земельні ділянки, отримані у спадщину після своєї матері, у позасудовому порядку.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, при цьому представник позивача подав заяву про те, що позовні вимоги він підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень проти позову.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 10 липня 2006 року в с. Смяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 (а.с. 7).

Ще за життя остання отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧН №107635 від 08 липня 2004 року, яким було посвідчено її право власності на земельні ділянки площею 1,0737 гектари з кадастровим номером :03:000:0162 та площею 2,9207 гектари з кадастровим номером :03:000:0405, що підтверджується довідками відділу у Новгород-Сіверському районі Держгеокадастру у Чернігівській області та кадастровими планами вказаних земельних ділянок (а.с. 14-16, 20). Зазначені вище земельні ділянки розташовані на території Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку після видачі був втрачений, у звязку з чим здійснено повідомлення в засобах масової інформації, що підтверджується повідомленням у газеті «Сіверський край» за 25 листопада 2017 року (а.с.22).

ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 який постійно проживав з нею на день її смерті (а.с. 9, 12).

Отже, відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) ОСОБА_4 фактом постійного проживання зі своєю дружиною ОСОБА_3 прийняв спадщину останньої. При цьому інші спадкоємці спадщину ОСОБА_3 не прийняли, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с. 19).

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Отже, після смерті ОСОБА_3 всі належні їй права та обовязки, у тому числі й право власності на земельні ділянки, що належали останній, перейшли до її єдиного спадкоємця за законом, яким був її чоловік ОСОБА_4

13 березня 2014 року ОСОБА_4 помер в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області (а.с. 8).

Позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 10) і після смерті свого батька він належним чином прийняв його спадщину та є його єдиним спадкоємцем, що підтверджується свідоцтвом про прийняття спадщини за законом від 17 листопада 2014 року (а.с. 13).

Отже, після смерті ОСОБА_4 спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема як право власності на земельні ділянки площею 1,0737 гектари та площею 2,9207 гектари, які були успадковані ОСОБА_4 після ОСОБА_3, перейшли до позивача. Водночас вказане право позивача не визнається у звязку з відсутність правовстановлюючих документів, які б посвідчували право власності спадкодавців на зазначені земельні ділянки.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено, що позивач набув у порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки, розташовані на території Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зокрема площею 1,0737 гектари з кадастровим номером :03:000:0162 та площею 2,9207 гектари з кадастровим номером :03:000:0405, які згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №107635 належали ОСОБА_3І і в подальшому були успадковані ОСОБА_5, однак вказане право не визнається через відсутність документа, яким воно посвідчувалося, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218, 1220, 1225, 1261, 1268, 1269, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки площею 1,0737 гектари з кадастровим номером :03:000:0162 та площею 2,9207 гектари з кадастровим номером :03:000:0405, розташовані на території Смяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, які належали ОСОБА_3 відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН №107635, виданого 08 липня 2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко