РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

за участі секретаря Забродцькому А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» Управління державної пенітенціарної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» Управління державної пенітенціарної служби України в якому просив суд з урахуванням останнього уточнення вимог, визнати протиправним та скасувати рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформлене протоколом №5 від 29.11.2016 року «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку» в частині, що стосується відмови у наданні йому квартири та виключення позивача з квартирного обліку та зобовязати відповідача поновити на квартирному обліку та розглянути питання щодо надання житла.

В обґрунтування вимог вказав, що згідно оскаржуваного рішення підставою відмови та зняття його з квартирного обліку став висновок відповідача про наявність у ОСОБА_1 та членів його сімї дві квартири у м. Житомирі, а саме АДРЕСА_1, житловою площею 15,47 кв.м. та пров.1-й Сосновий, 4, площею 23,95 кв.м.. Проте, вищевказані обставини не відповідають дійсності, оскільки квартиру АДРЕСА_2 позивачем було продано 23.08.2007 року.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали, представник відповідача проти вимог заперечив.

Суд, заслухавши думку сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 31 ЖК Української РСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

В ст. 37 цього Кодексу передбачено, що облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання.

Судом встановлено та сторонами у судовому засіданні визнано, що позивач разом із чотирма членами сімї з 10.09.1985 року перебував на квартирному обліку та не був знятий з останнього після отримання ним однокімнатної квартири АДРЕСА_2, (Ватутіна) у лютому 1990 року.

29.11.2016 року оскаржуваним рішенням спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформлене протоколом №5 від «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку» позивачу відмов у наданні квартири та виключено останнього з квартирного обліку.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою відмови та зняття його з квартирного обліку став висновок відповідача про наявність у ОСОБА_1 та членів його сімї двох квартир у м. Житомирі, а саме: АДРЕСА_1, житловою площею 15,47 кв.м. та пров.1-й Сосновий, 4, площею 23,95 кв.м.. (а.с.11).

Одночасно судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 23.08.2007 року ОСОБА_1 продано квартиру кВ. №51 по проспекту Незалежності, (Ватутіна) 174. (а.с.91).

Отже, встановивши відсутність обставини з підстав якої позивачу було відмовлено у наданні квартири та знято з квартирного обліку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині скасування рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформлене протоколом №5 від 29.11.2016 року «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку», що стосується відмови у наданні позивачу квартири та виключенні його з квартирного обліку.

Крім того, суд не приймає до уваги рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформлене протоколом №7 від 30.05.2017 року, яким внесено зміни в оскаржуване рішення, оскільки питання виділення квартири позивачу було розглянуто і з даного питання комісією прийнято рішення 29.11.2016 р., а внесеними змінами вирішено, що комісія 29.11.2016 року дане питання не розглядала (а.с.131).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Згідно п.п.2.1 та п. 2 Постанови виконавчого комітету Житомирської обласної ради народних депутатів та президії Обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 року №4 встановлено, що мінімальний розмір житлової площі в області складає 6 кв.м. на кожного члена сімї й застосовується для взяття на квартирний облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до п. 52 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов і надання ним житлових приміщень в Українській РСР - при наданні житлових приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі старше 9 років, окрім подружжя.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

За змістом ст.ст. 47, 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Відповідно до п. 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності.

Одночасно судом встановлено, що на момент прийняття оскаржуваного рішення, відбулися зміни у складі сімї позивача, а саме 08.12.2006 р. помер син позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №053393 (а.с.104); пров.1-й Сосновий, 4 зареєстровано онуку позивача ОСОБА_3, що підтверджується випискою з домової книги про склад сімї від 18.10.2016 р. (а.с.29), відчужено АДРЕСА_1.

Таким чином, встановивши наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та наявність змін у складі сімї позивача, змін інших обставин, які були підставою перебування позивача на квартирному обліку, суд дійшов висновків про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині поновлення позивача на квартирному обліку та надання йому житла, та наявність підстав зобовязати Державну установу «Житомирська установа виконання покарань №8» Управління державної пенітенціарної служби України розглянути питання щодо поновлення ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених Постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 11.12.1984 № 470, ст. 3 СК УКраїни, ст.ст. 31, 34, 39-40, 47, 48 ЖК України, ст. 319 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 64, 65, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформлене протоколом №5 від 29.11.2016 року «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку» в частині відмови у наданні квартири та виключення з квартирного обліку ОСОБА_1

Зобовязати Державну установу «Житомирська установа виконання покарань №8» Управління державної пенітенціарної служби України розглянути питання щодо поновлення ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» Управління державної пенітенціарної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оголошення повного тексту 08.09.2017 р. о 14-05

Суддя О.М. Зосименко