АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1367/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 05 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до фізичної особи підприємця ОСОБА_7, третя особа Лисянська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши апелянта, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

21 грудня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_7 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Лисянської селищної ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем ФОП ОСОБА_7 встановлено торгівельний кіоск на земельній ділянці, яка знаходиться з фасадної сторони земельної ділянки, що належить йому на праві приватної власності.

Враховуючи той факт, що тимчасова споруда знаходиться в безпосередній близькості до його приватної земельної ділянки та оскільки він планує здійснювати будівництво на цій земельній ділянці, ОСОБА_6 вважає, що тимчасова споруда, встановлена відповідачем, обмежить доступ до даної земельної ділянки.

Крім того, позивач зазначив, що Лисянською селищною радою у порушення вимог статті 103, пункту «г» та «е» частини 1 статті 96 Земельного кодексу України було надано дозвіл відповідачу на встановлення тимчасової споруди.

За таких обставин, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача демонтувати тимчасову споруду, встановлену з фасадної сторони земельної ділянки за адресою: смт.Лисянка, вул.Санаторна.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 05 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 05 травня 2017 року як незаконне та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з слідуючих підстав.

Розглядаючи справу по суті позовних вимог та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив безпідставність та недоведеність позовних вимог позивачем.

Однак, колегія суддів такий висновок вважає помилковим та зазначає, що районний суд під час вирішення справи не врахував слідуючі обставини.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_7 № 631834 від 31 серпня 2006 року ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 0,0357 га, яка розташована по вул. Санаторна, 1 смт. Лисянка Лисянський район Черкаської області. Цільове призначення (використання ) земельної ділянки для будівництва підприємства роздрібної торгівлі. (а.с. 5).

Позивач в засіданні зазначив, що тимчасова споруда кіоск, який належить відповідачу, знаходиться в безпосередній близькості до майбутнього будівництва та в зоні проходження червоної лінії, що в свою чергу перешкоджає початку підготовчих робіт до майбутнього будівництва та унеможливлює використання позивачем власної земельної ділянки у відповідності до її цільового призначення.

Вирішуючи спір по суті, суд дійшов помилкового висновку про можливість розгляду спору судом загальної юрисдикції, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК юридичні особи та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, звертаються за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ.

Крім того, у п. п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз'яснено, що за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є земельний майновий спір, який виник між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які являються фізичними особами підприємцями.

Факт особи підприємця ОСОБА_7 встановлено ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 12 квітня 2017 року (а.с. 76-77), якою було замінено первісного відповідача ОСОБА_7 на належного відповідача ОСОБА_7

Щодо встановлення факту підприємницької діяльності позивача, то дана обставина підтверджується наявними матеріалами справи, а саме, декларацією Управління Державної архітектурної інспекції в Черкаській області направленою на адресу замовника фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (а.с. 11-13) про початок виконання будівельних робіт. Відповіддю ФОП ОСОБА_8 направленою на адресу ФОП ОСОБА_6 від 22 листопада 2016 року (а.с. 26-27) про тимчасову неможливість початку будівельно-монтажних робіт з будівництва магазину через неготовність буд майданчика, заявою селищному голові від підприємця ОСОБА_9 про порушення його права встановленням торговельного кіоску (а.с. 28).

Крім того, під час судового розгляду було встановлено, що перешкоди в користуванні земельною ділянкою виникли у позивача в звязку із здійсненням підприємницької діяльності, а саме неможливістю розпочати будівництво на спірній земельній ділянці магазину.

Тому, врахувавши вищезазначені обставини, що були встановлені судом та наявні матеріали справи, суд вважає доведеним той факт, що спірні правовідносини по даній справі виникли між двома фізичними особами підприємцями у звязку із здійсненням ними підприємницької діяльності.

Отже, з огляду на вищевказані норми закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що даний спір належить розглядати в порядку господарського судочинства і на дану обставину суд першої інстанції увагу не звернув та вирішив справу по суті заявлених позовних вимог, відмовивши в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

У відповідності з п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 205, 310 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 05 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до фізичної особи підприємця ОСОБА_7, третя особа Лисянська селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :