АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/3825/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/1347/К/17 суддя Лиходєдов А.В.
Категорія - 32 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря - Борщ А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди спричиненої смертю батька у зв'язку з професійним захворюванням.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» - Северетник Людмила Володимирівна,

представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат»(далі - ПрАТ «ПівнГЗК») про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_7 Довідкою Дніпропетровського обласного центру медико-соціальної експертизи від 16.10.2013 року встановлений причинний зв'язок смерті її батька із професійним захворюванням. Професійне захворювання батько позивача отримав під час роботи на підприємстві відповідача. У зв'язку зі смертю батька позивачу було завдано моральну шкоду пов'язану з втратою близької людини, яка постійно підтримувала її у складних життєвих ситуаціях, з моменту смерті батька позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані, оскільки думки про смерть батька не залишають її до теперішнього часу. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 275 600,00 грн., які, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути на її користь з відповідача.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «ПівнГЗК» на користь ОСОБА_3 100 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «ПівнГЗК» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «ПівнГЗК» ставить питання про зміну рішення суду та просить зменшити визначений судом розмір моральної шкоди з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зокрема, вважає, що суд не врахував, що у справі відсутні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, суд не допитав особисто позивача, а матеріали справи не містять відповідних медичних документів щодо пережитого стресу або ж висновків судово-психологічної експертизи. Також, вважає, що суд мав би врахувати той факт, що батько позивача помер внаслідок професійного захворювання, яке ним отримано не з вини підприємства, а через тривалу працю в шкідливих умовах, тобто останній сам не дбав про збереження власного здоров?я та не скористався правом на вихід на пенсію на пільгових умовах. Крім того, відповідач просить суд врахувати погіршення виробничої ситуації внаслідок розриву господарських зв'язків з підприємствами споживача продукції ПрАТ «ПівнГЗК», які знаходяться на окупованій території, а також перебування відповідача у напруженому фінансовому становищі через виплату значних сум стягнутих судовими рішеннями в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві та їх родичам.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ «ПівнГЗК» - Северетник Л.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 - батько позивача ОСОБА_3 - протягом 36 років 05 місяців працював на ДФ-1 ПівнГЗК та ВАТ «ПівнГЗК», правонаступником яких є відповідач ПрАТ «ПівнГЗК», в умовах запиленості повітря робочої зони, що перевищували ГДК, що призвело до виникнення у нього професійного захворювання з діагнозом: сидеросилікоз першої ст. (пізній розвиток), ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої-другої ст. (з помірним зниженням слуху) (а.с. 9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер (а.с. 12).

Висновком Медико-соціальної експертної комісії від 16.10.2013 року встановлено причинний зв'язок смерті ОСОБА_7 із професійним захворюванням, про що видано Довідку Серії АА №0000057 (а.с. 13).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв'язку із смертю батька.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

Як вбачається з Довідки про причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням Серії АА №0000057, зв'язок смерті ОСОБА_7 з професійним захворюванням встановлено (а.с. 13).

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві - доньці померлого, а доводи представника відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності обов'язку підприємства відшкодовувати їй моральну шкоду суперечать положенням Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), в якому передбачено право громадян на відшкодовування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що судом не доведено вини підприємства у виникненні професійного захворювання ОСОБА_7, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються висновками суду першої інстанції.

Статтями 153 КЗпП України та 13 Закону України «Про охорону праці» передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Як вбачається з Акту розслідування професійного захворювання від 23 вересня 2009 року (а.с. 9-10) причиною професійного захворювання ОСОБА_7 є робота протягом 36 років 05 місяців на ДФ-1 ПівнГЗК та ВАТ «ПівнГЗК», правонаступником яких є відповідача ПрАТ «ПівнГЗК», в умовах запиленості повітря робочої зони, що перевищували ГДК, що призвело до виникнення у нього професійного захворювання

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання ОСОБА_7 виникло з вини ПрАТ «ПівнГЗК».

Посилання представника відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» в апеляційній скарзі на те, що батько позивача з власної волі протягом тривалого часу виконував роботу в шкідливих умовах праці, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки Актом розслідування професійного захворювання від 23 вересня 2009 року встановлено, що причиною виникнення професійного захворювання батька позивача є перевищення концентрації пилу в повітрі, які виникли через порушення роботодавцем вимог ст. 153 КЗпП України та ст.. 13 Закону України «Про охорону праці».

Спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності доказів заподіяння позивачеві моральної шкоди, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у зв'язку із смертю батька внаслідок отримання ним професійного захворювання встановлений в судовому засіданні, позивач внаслідок втрати батька переживає нервові потрясіння пов'язані з його смертю та з втратою його турботи і підтримки.

Доводи апеляційної скарги щодо скрутного матеріального положення ПрАТ «ПівнГЗК» не можуть бути взятими до уваги колегією суддів, як такі, що не мають правового значення для вирішення спору щодо відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, оскільки при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд має виходити з глибини фізичних та душевних страждань позивача, а не з фінансової можливості відповідача здійснити таке відшкодування.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, яка втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.

У зв'язку з чим доводи апеляційного скарги про необґрунтованість розміру моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: