Номер провадження: 22-ц/785/1156/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі Сідлецькій Ю.С.,

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 28 жовтня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Суворовської районної адміністрації ОСОБА_3 міської ради

про визнання права користування житловим приміщенням, зобовязання Суворовську районну адміністрацію ОСОБА_3 міської ради видати ордер на житлове приміщення та укласти договір найму житлового приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

21.10.2015року позивач ОСОБА_2 звернулася до Суворовського районного суду міста ОСОБА_3 з позовом до Суворовської районної адміністрації ОСОБА_3 міської ради з позовом про визнання права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1; зобовязання Суворовську районну адміністрацію ОСОБА_3 міської ради видати ордер на житлове приміщення, укласти з нею договір найму на вказане житлового приміщення; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що в квартирі за вказаною адресою проживали та були зареєстровані її мати, ОСОБА_4 та її брат, ОСОБА_5, починаючи з 2000 року з дозволу матері та брата вона постійно стала проживати в квартирі, проживали вони разом однією сімєю, вели спільне господарство, допомагали один одному матеріально, оскільки мати і брат були хворими людьми, потребували догляду. Декілька разів члени її родини порушували питання щодо її реєстрації за адресою спірної квартири, але внаслідок хвороби, складного матеріального становища це питання не було вирішено.

16.08.2012 року помер брат ОСОБА_5

21.07.2014 року померла мати ОСОБА_4

Після смерті матері та брата позивач ОСОБА_2 продовжує проживати в за адресою спірної квартири, виконує всі передбачені договором найму обовязки щодо квартирної плати, отримує кореспонденцію, обслуговується в поліклініці за місцем проживання. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В суді першої інстанції позивач, її представник підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнав.

Рішенням суду першої інстанції від 28 жовтня 2016року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт, позивач ОСОБА_2 просить рішення місцевого суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального і процесуального права.

В апеляційному суді позивач, її представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник відповідача надав заперечення, вважає рішення законним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Правовідлносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами ЖК України.

Спірною є житлова площа ( квартира) за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ордеру від 08.05.1995 року, який виданий ЖК відділом ОСОБА_3 сталепрокатного заводу імені Дзержинського, ОСОБА_4( мати позивача) надано право на вселення в кімнату №55, в будинку №13 по вулиці с.Держинського в м. Одесі (а.с.10) ( колишній гуртожиток).

Відповідно до ордеру від 25.11.1998 року, який виданий ЖК відділом ОСОБА_3 сталепрокатного заводу імені Дзержинського ОСОБА_5( брат позивача) надано право на вселення в кімнату №55, в будинку №13 по вулиці с.Держинського в м. Одесі (а.с.11). Таким чином, відповідно наданих ордерів в спірній квартирі проживали і були зареєстровані, мати і брат позивача. Позивач у вказані ордери включена не була. Відповідо до договору оренди житлового приміщення основним наймачем ( орендарем) житла був ОСОБА_5Ю.(а.с.12).

Позивач посилалася на те, що з 2000року вона постійно проживала зі згоди брата та матері за адресою спірного житла. Вказаний довід спростовується матеріалами справи. При розгляді справи позивач не надала доказів тому, що її брат, ОСОБА_5 надавав їй згоду на проживання у квартирі.

16.08.2012року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №314499, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_3 міського управління юстиції (а.с.9).

Після смерті сина, за своє життя, ОСОБА_4 звернулася до Голови виконкому Суворовської районної ради із заявою про переоформлення на неї лицевого рахунку по спірній квартирі. Копія вказаної заяви знаходиться на а.с.15. Зі змісту заяви вбачається, що в квартирі залишилася проживати і зареєстрована лише ОСОБА_4 Заява не містить інформації, що в квартирі проживає постійно ще одна особа - позивач ОСОБА_2 У період переоформлення лицевого рахунку основним наймачем, ОСОБА_4 не порушувалося питання щодо реєстрації позивача за адресою спірної квартири. Вказані докази спростовують доводи позивача про те, що вона з 2000року постійно проживала з братом і матірю в спірній квартирі, наймачі житла давали згоду на її проживання, давали згоду на її реєстрацію.

21.07.2014року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №382684, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_3 міського управління юстиції (а.с.8).

Позивач посилалася на те, що після смерті матері вона продовжує проживати у спірній кувартирі, утримує квартиру, сплачує всі витрати на її утримання (СДПТ, вода, каналізація, електрична енергія, тощо). В обґрунтування свого доводу посилалася на акт від 10.05.2015року Про фактичне місце проживання осіб(а.с.46), медичні довідки, де зазначена адреса спірної квартири (а.с.45).

Звертається увага, що акт від 10.05.2015року не завірений посадовою особою, органу, який обслуговує будинок, в якому знаходиться спірна квартира. Квитанції про сплату комунальних послуг мають дату сплати, 2013-2015роки, виписані на імя матері позивача, ОСОБА_4 (а.с.61-71). Наявність квитанцій про сплату комунальних послуг, не дає підставу для висновку, що позивач набула право на спірне житло. Крім того, квитанції за датою сплати комунальних послуг більше всього мають дату сплати 2015рік. Звертається увага на те, що у листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права користування спірним житлом.

В суді апеляційної інстанції представник позивача посилався на те, що позивач є багатодітною матірю і вказане житло надасть можливість позивачу, як матері, забрати своїх дітей і доглядати за ними. Позивач пояснила, що у неї троє дітей, 1993р.н., 2003, 2004років народження. Свідоцтва про народження дітей у матеріалах справи відсутні. В матеріалах справи є довідка з Міністерства інформаційного розвитку Республіки Молдова на імя ОСОБА_2 за змістом якої вбачається, що у ОСОБА_2 не було в наявності свідоцтв про народження її дітей (а.с.47). В матеріалах справи відсутні докази тому, що діти позивача взагалі проживали разом із нею. Вказане підтверджується довідкою районного управління соціального захисту населення районна Тараклія Республіка Молдова де зазначено, що мати неповнолітніх дітей, ОСОБА_2 цікавиться життям дітей, періодично відвідує, телефонує ( довідка видана 02.03.2016року, а.с.163).

Відповідно до ч.2 ст.65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

При розгляді справи було встановлено, що будь якої домовленості між наймачами житла, позивачем щодо порядку користування спірним житлом не існувало.

Крім того, встановлено, що позивач ОСОБА_2 має місце реєстрації в м. Одеса, зареєстрована у період з 17.03. 2010 року по 01.07.2014 року: ОСОБА_3, вул. Л.Толстого, будинок №7, що підтверджується відміткою в паспорті.

Більш того, 20.12.2016року позивач знову зареєструвалася в м. Одеса, вул. Л.Толстого, будинок №7. ( копія паспорта в справі).

Таким чином, зберігаючи за собою реєстрацію в м. Одеса, позивач заявила про свої права на інше житло.

Дав оцінку доказам, що зібрані у справі, колегія дійшла до висновку, що позивач не набула право користування спірною квартирою, в позові було обґрунтовано відмовлено.

Колегія вважає, що рішення відповідає вимогам закону, доказам, що зібрані у справі, оому апеляційна скарга відхиляється, рішення залишається без змін.

Відмовляючи у позові, на підставі ст.88 ЦПК України, суд відмовив у стягненні судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303,307 ч1п1,308, 315,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 28 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Суворовської районної адміністрації ОСОБА_3 міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобовязати Суворовську районну адміністрацію ОСОБА_3 міської ради видати ордер на житлове приміщення та укласти договір найму житлового приміщення залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_6

ОСОБА_7