Справа № 766/5753/17
УХВАЛА

22 серпня 2017 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В., розглянувши матеріали цивільної справу за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс" про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з вказаною позовною заявою, в якій просить скасувати накази МКП «Херсонелектротранс» № 13 від 18.01.2017 року «Про оголошення догани», яким оголошено догану ОСОБА_1 та № 80-к від 27.03.2017 року «Про стягнення стосовно ОСОБА_1Б.»; поновити ОСОБА_1 на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу Комплексної бригади профремонту Міського комунального підприємства «Херсонелектротранс»; стягнути з Міського комунального підприємства «Херсонелектротранс» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 3916,17 грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст. 119 ЦПК України, а саме:

-відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Частиною 2 цієї ж статті визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» чинної на день звернення позивача до суду) передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На момент звернення до суду з позовною заявою, а саме 05.04.2017 року позивач не звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу (немайнового характеру) про скасування наказів про оголошення догани та стягнення стосовно ОСОБА_1, згідно з чинною редакцією статті 5 Закону України «Про судовий збір». Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 року (справа № 6-1121цс16), яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору із позовних заяв немайнового характеру поданої фізичною особою вираховується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 640 грн.

Враховуючи викладене вище, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 640 грн.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За вказаних обставин позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення вказаного недоліку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 119-121, 207 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до наступного судового засідання, яке відбудеться 27 листопада 2017 року о 13-20 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Прохоренко