Справа № 242/3187/16-ц
Провадження № 2/242/418/17
30 травня 2017 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Коліщук З.М.,
з участю секретаря Яцканич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом Селидівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати, -
Селидівська міська рада пред'явила позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи у встановленому законом порядку повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення.
З`ясувавши всі обставини справи, вивчивши заперечення представника відповідача, відгук представника позивача на заперечення відповідача, перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.
За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Згідно з останньою додатковою Угодою до вказаного договору від 29.09.2015 р. внесено зміни, згідно яких пункти договору оренди викладено в такій редакції: «договір укладено на п`ять років» замінено на слова «договір продовжити строком на 1 рік»; «орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі у грошовій формі у розмірі 5564,39 грн. щомісяця, що становить 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки» (арк. справи 6-7).
Із акту приймання-передачі від 14.07.2006 вбачається, що Селидівська міська рада в особі міського голови передала, а ОСОБА_1 прийняв у строкову оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0,0030 га з кадастровим номером НОМЕР_2 під розміщення вбудованого приміщення магазину (арк. справи 22).
Позивачем на адресу ОСОБА_1 було направлено претензію з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати(арк. справи 26-27).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Статтею 13 цього ж Закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних правта обов`язків (ст.11 ЦК України).
Статтею 2 Закону України «Про плату на землю» встановлено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, власники землі та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів сплачують земельний податок, за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Зважаючи на наведені положення законодавства та наведені вище положення укладеного між сторонами договору оренди землі, суд дійшов висновку, що між сторонами наявні саме правовідносини щодо оренди землі, який регулює строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, а тому до цього договору в повній мірі застосовані положення Закону України «Про оренду землі» та іншого законодавства, яке регулює земельні відносини в Україні.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, орендна плата за землю має сплачуватися своєчасно та в повному обсязі, згідно з умов укладеного договору оренди землі.
Стаття 7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» скасовує суб`єктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.
Місцезнаходження об`єкту оренди є: АДРЕСА_1.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якого до таких населених пунктів віднесено і м. Селидове, Донецької області.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р. визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р. "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053" та затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якого до таких населених пунктів віднесено і місто Селидове, Донецької області.
Враховуючи викладене, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та відмовляє в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості, нарахованої в період проведення антитерористичної операції, а саме з 14.04.2014 року по теперішній час.
Таким чином, суд частково задовольняє вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за період з 01.01.2013 року по 13.04.2014 року, яка нарахована позивачем в розмірі 15 802,98 грн.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивачем при звернені до суду сплачено судовий збір в розмірі 1379,16 грн.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 234,43 грн.
Керуючись ст. ст. 88, 213- 215, 224,226 ЦПК України, суд,-
Позов Селидівської міської ради задовольнити частково.
В задоволені решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який постановив ухвалу, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя