Провадження 6/522/462/17
УХВАЛА

13 грудня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1, за участі зацікавлених осіб: ОСОБА_2, Головний державний виконавець Лиманського районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеський області ОСОБА_3, про відстрочку виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про відстрочення виконання рішення суду від 17.11.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, згідно якої просив:

- відстрочити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2015 року по цивільної справі за позовом ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 310 000 гри. в якості грошової компенсації за різницю у вартості частин житлового будинку в селі Фонтанка, терміном на два роки.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси було стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) грошову компенсацію за різницю вартості майна в сумі 310 000 (триста десять тисяч) гривень. Вказані обставини призвели до того, що заявник опинився в абсолютно безвихідному становищі, суть якого полягає в тому що на даний час утримання з заробітної плати заявника здійснюються в розмірі 55 %, що призвело до того що ОСОБА_1 залишився практично без засобів до існування і не має коштів для утримання своєї сім'ї.

Заявник зазначив, що працює заступником головного лікаря з технічних питань комунального підприємства «Одеський обласний центр з профілактики та боротьби зі СНІДом». Його посадовий оклад на червень 2017 року становить 9 752 грн. 40 коп. Це єдиний дохід, інших доходів він не має. З вказаної суми здійснюються стягнення за виконавчими листами. Так, 25% утримується в якості аліментів на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ще 25% стягуються в порядку виконання вищевказаного рішення суду, і 5% стягуються в зв'язку з простроченням аліментних зобов'язань. Таким чином, після всіх стягнень із заробітної плати заявник отримує на руки 3 876 грн., що зовсім недостатньо для проживання сім'ї у складі трьох осіб: заявник, цивільна дружина та син дружини. Цивільна дружина заявника ОСОБА_6 отримує дохід за місцем роботи в ООО «Ергопак», який становить 2500 гривень в місяць, інших доходів в сім'ї немає. Заявник вказує, що йому доводиться оплачувати всі комунальні платежі за опалення, електрику, газ і воду, які він своєчасно сплачує в сумі приблизно 3500 грн. в місяць. При такому розмірі оплати комунальні послуги після утримання на підставі судових рішень, грошових коштів для проживання практично не залишається. Зазначає, що будинок, який залишився йому після поділу майна, що знаходиться в с. Фонтанка знаходиться в край незадовільному стані, підвальні приміщення будинку постійно залиті водою, добудувати та прийняти в експлуатацію будинок заявник не в змозі, через відсутність коштів. Продати будинок у заявника не виходить. ОСОБА_1 вказує, що зазначені обставини мають об'єктивний і надзвичайний характер, і виникли поза його бажання і волі.

В судове засідання зявилися стягувач (позивач по справі) ОСОБА_2 з своїм представником ОСОБА_7 (діє на підставі довіреності від 08.02.2017 року). ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що не згодна з заявою про відстрочення виконання рішення, пояснила, що у них з заявником також є спільна донька, якій вже 18 років та заявник не приділяє належної уваги рідній дитині, крім того оскільки донька досягла вже повноліття аліменти з заявника на її утримання не стягуються, платить за її навчання. І за комунальні послуги. Вказує, що вона працює медичною сестрою, іншого доходу, крім заробітної плати, не має, вона доглядає за хворою матірю, яка знаходиться на гемодіалізі та сплачує за навчання доньки, яка навчається в юридичному коледжі. Представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 пояснив, що рішення суду та виконавчий лист видані ще в 2015 році, 2 роки проводились всі виконавчі дії, яке досі не виконано, але єдине майно заявника це будинок не введений в експлуатацію, а дохід це заробітна плата, тому на даний час з нього стягнуто лише 20 % з заробітної плати. ОСОБА_7 зазначає, що у ОСОБА_2 також скрутне матеріальне становище і вона також сплачує кошти за користування комунальними коштами, як і заявник. Крім того, заявник не наводить виняткових обставин, які передбачені законодавством України для розстрочення виконання рішення. Економічна ситуація в Україні носить загальний характер та стосується обох сторін виконавчого провадження, тобто і ОСОБА_2 і ОСОБА_1 Отже, представник зазначає, що відсутні підстави для відстрочки виконання рішення суду.

Заявник в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Від представника заявника ОСОБА_8 надійшла заява, в якій він просив суд перенести розгляд даної справи на інший день у звязку з тим, що він в цей день бере участь в судовому процесі в Київському районному суді м. Одеси. Проте, ОСОБА_8 не надав до суду ніяких належних доказів, що підтверджували надану до суду заяву, у звязку з чим суд ухвалив розглядати заяву у відсутності заявника та його представника.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що Приморським районним судом м. Одеси 17 листопада 2015 року по справі № 522/11964/14 винесено рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за різницю вартості майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, яка дісталась позивачці та земельна ділянка площею 0,100 га, розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Кільцева, 11 та розташований на земельній ділянці двоповерховий житловий будинок, які дісталась відповідачу по справі, у розмірі 310 000 (триста десять тисяч) гривень. Також підтверджується виконавчим листом від 17.11.2015 року по справі № 522/11964/14-ц.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. 1 ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Однак, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України, у п. 37 постанови № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" відповідно до статті 217 ЦПК визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК, за результатами вирішення яких постановляється ухвала.

У свою чергу ст. 373 ЦПК закріплено положення, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься і в ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочки або розстрочка виконання, встановлення чи заміна способу і порядку виконання рішення допускається за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Підставою для застосування статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» є наявність обєктивних обставин (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень.

Розстрочка - спосіб виконання зобов'язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановленими наперед.

При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо) (п.10 постанови Пленуму ВСУ №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»).

Конституційний Суд України також зазначає, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Тобто, за судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сімї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. (Така правова позиція викладена у рішенні Конституційного суду України від 26.06.2013 року у справа № 1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго»).

Відповідно до Постанови Малиновського відділу ДВС ОМУЮ від 23.11.2015 року з ОСОБА_1 проводять утримання з заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику ОСОБА_1 після відрахування податків у розмірі 25 % частини щомісячно, починаючи з 23.11.2015 року, та додатково стягувати борг у розмірі 9281,24 грн. Утримання проводиться на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 починаючи з 24.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.10.2017 року. На момент розгляду судом заяви про відстрочку виконання рішення суду доньці заявника ОСОБА_9 виповнилось 18 років. Таким чином, станом на теперішній час аліменти на утримання дитини заявник не сплачує, докази, щодо продовження сплати аліментів на час навчання доньки суду не представлені.

Постановою про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 23.11.2015 року (ВП № 48646407) постановлено з ОСОБА_1 стягнути 30.00 грн. за проведені виконавчі дії.

Судом встановлено, що постановою Головного державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 07.04.2017 року (ВП № 53042114) було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 в розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 339349,00 грн.

Відповідно до Довідки про заробітну плату за 2016-2017 рік з заробітної плати ОСОБА_1 здійснюється утримання в розмірі 5 % та 25 % з грудня 2015 року, ще додатково в розмірі 25 % з квітня 2017 року.

З довідки Лиманської районної Фонтанської сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 мешкає без реєстрації за адресою: вул. Кільцева, буд. 11, с. Фонтанка, Лиманський район, Одеська обл. та в склад сім'ї входять: ОСОБА_6, 1980 р.н; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 Тобто, ОСОБА_1 живе в не зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та на його утримані знаходиться ОСОБА_11

Твердження заявника, щодо непридатності будинку для життя згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29.07.2017 року, де зазначається, що будинок в якому проживає ОСОБА_1 зі своєю сімєю, де вказується, що в будинку завжди сирість, в підвалі стоїть вода, будинок не добудований та не введений в експлуатацію суд вважає таким, що не має суттєвого значення для вирішення вказаного питання..

Заявником не представлено ніяких доказів, що підтверджували б винятковість обставин для відстрочки виконання судового рішення. Виходячи з прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік», суд вбачає, що заявник не знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Отже, враховуючи вищевикладене та відсутність виняткових обставин суд приходить до висновку, що необхідно відмовити у задоволені даної заяви.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 210, 212-213, п.20 ч.1 ст. 293, ст. 373 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Л.В. Домусчі