Справа № 761/6041/17
Провадження № 2/761/3898/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Савицького О.А.,

при секретарі Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Фінанс» про визнання інформації недостовірною та зобов'язання спростувати інформацію,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Фінанс», згідно якого просив:

- визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, ганьблять честь, гідність іі репутацію ОСОБА_1 відомості, поширені Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Фінанс» щодо визнання його шахраєм;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Фінас» спростувати вказану інформацію, у спосіб, аналогічний способу її поширення;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Фінанс» на його користь суму сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Шевченківського районному суді м.Києва відбулося судове засідання у цивільній справі НОМЕР_1 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Флоріда Флекс» про визнання договору поруки недійсним.

При цьому, під час надання у вказаному судовому засіданні пояснень, представник ТОВ «Факторинг Фінанс» ОСОБА_2, діючи як директор останнього, повідомив суду у складі головуючого судді Савицького О.А. та секретаря судового засідання Ющенко Я.М., а також у присутності представника позивача ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_4 наступну інформацію: «Я хочу сказати, що ОСОБА_1 являється шахраєм. Він кинув більше п'яти банків. І саме головне, що він має кошти і мені постійно пропонує «як собаці» на оце 10 000 … на оце 20 000… крім того, що ця людина є шахраєм… вона має кошти, це професійний шахрай, котрий таким чином він заробляє гроші. І все! …Чистий, професійний шахрай…».

Разом з тим, позивач вважає, що вищенаведена інформація, поширена Директором ТОВ «Факторинг Фінанс» ОСОБА_2 під час надання пояснень в судовому засіданні, є недостовірною та такою, що порушує норми законодавства та моральних принципів, зокрема твердження про його причетність до вчинення кримінально-карного діяння.

На підставі викладеного, позивач вважає, що існують всі законні підстави для визнання вищенаведеної інформації недостовірною та її спростування.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі, посилаючись на те, що висловлювання представника ТОВ «Факторинг Фінанс» ОСОБА_2 під час надання пояснень у судовому засіданні від ІНФОРМАЦІЯ_1, є по своїй суті оціночним судженням, а тому не можуть бути розцінені як недостовірна інформація.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно положень ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В свою чергу, ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у Шевченківському районному суді м.Києва відбулося судове засідання у цивільній справі НОМЕР_1 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Факторинг Фінанс», ТОВ «Флоріда Флекс» про визнання договору поруки недійсним.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами у справі, під час надання у вказаному судовому засіданні пояснень, представник ТОВ «Факторинг Фінанс» ОСОБА_2, діючи як директор останнього, повідомив суду у складі головуючого судді Савицького О.А. та секретаря судового засідання Ющенко Я.М., а також у присутності представника позивача ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_4 наступну інформацію: «Я хочу сказати, що ОСОБА_1 являється шахраєм. Він кинув більше п'яти банків. І саме головне, що він має кошти і мені постійно пропонує «як собаці» на оце 10 000 … на оце 20 000… крім того, що ця людина є шахраєм… вона має кошти, це професійний шахрай, котрий таким чином він заробляє гроші. І все! …Чистий, професійний шахрай…».

Звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що вищенаведена інформація, поширена Директором ТОВ «Факторинг Фінанс» ОСОБА_2 під час надання пояснень в судовому засіданні, є недостовірною та такою, що порушує норми законодавства та моральних принципів, зокрема твердження про його причетність до вчинення кримінально-карного діяння.

Так, положеннями ст. 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4, 5, 6, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року за №1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. … Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Водночас, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що також відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка будучи ратифікованою Законом України від 07.07.1997 року, відповідно до ст. 9 Конституції є складовою частиною національного законодавства.

Також слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

В даному конкретному випадку, аналізуючи інформацію, яку позивач просить визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, ганьбить його честь, гідність і репутацію, суд, враховуючи положення зазначених вище актів законодавства, приходить до висновку, що вислови Директора ТОВ «Факторинг Фінанс» ОСОБА_2 стосовно позивача, які були висловлені під час надання ним пояснень у судовому засіданні, мають характер суб'єктивного припущення та не можуть бути кваліфіковані як повідомлення про факт, що підлягає перевірці на предмет його істинності.

При цьому, аналізуючи зміст оспорюваного висловлювання з урахуванням мовностилістичних засобів, за допомогою яких оголошена інформація, суд приходить до висновку, що, надаючи пояснення по суті цивільної справи, Директор ТОВ «Факторинг Фінанс» ОСОБА_2 висловлював свою думку стосовно подій, які зумовили розгляд справи, та в цілому піддав критиці позицію ОСОБА_1 стосовно його дій щодо подання до суду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Фінанс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Флоріда Флекс» про визнання договору поруки недійсним, не маючи при цьому на меті принизити честь та гідність позивача.

Крім того, як вбачається з позовної заяви позивач звернувся до суду, як фізична особа. Проте, у судовому засіданні не доведено факту порушення особистих немайнових прав позивача як фізичної особи, тобто, що поширена інформація завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам позивача, або перешкоджає позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право як фізичній особі, що свідчить про відсутність однієї із обставин юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності та ділової репутації.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а його позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Фінанс» про визнання інформації недостовірною та зобов'язання спростувати недостовірну інформацію.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: