АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/814/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1486/17Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

За участю секретаря: Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на спільне майно та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою власністю та компенсацію вартості 1/2 частки спадкового майна у спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням збільшених позовних вимог, просив встановити факт спільного проживання ОСОБА_4 з ним однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 11 липня 2010 року по 06 лютого 2016 року, визнати житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки, що розташовані по вул.Леніна,86 у с.Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області такими, що були набуті ним під час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 та обєктом їх спільної сумісної власності та визнати за ним право власності на 1/2 частину указаного домоволодіння із земельними ділянками. Також просив визнати придбані речі і предмети домашнього вжитку обєктами спільної сумісної власності, що були набуті під час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4 та визнати за ним право власності на 1/2 частину указаного майна загальною вартістю 18000 грн. та стягнути з відповідача вартість указаного майна розміром 9000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, в якому з урахуванням уточнень просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію вартості присвоєного ним особистого майна ОСОБА_4 (кухонний комбайн BRAUN модель К700, кухонний процесор PHILIPS модель НР 1366, жилет із шкіри коричневого кольору оздоблений хутром песця коричневого кольору 48 розміру ) на суму 4930 грн, визнати майно - пилосос ZEMLER 829. OSP, телевізор LG модель MR 1801, ваги кухонні електричні та автомобіль «Форд Транзіт» д.н. НОМЕР_1» обєктом спільної сумісної власності та стягнути з відповідача компенсацію вартості 1/2 частини указаного майна у сумі 56440 грн, а всього стягнути з відповідача грошову компенсацію на загальну суму 61370 грн.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано автомобіль «Форд Транзіт», д.н. з. ВІ 8661 ВХ,1997 року випуску, вартістю 103 600 грн, обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля «Форд Транзіт», д.н. з. ВІ 8661 ВХ,1997 року випуску, в розмірі 51 800 (п'ятдесят одну тисячу вісімсот ) грн.

Вирішено питання стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції в частині визнання автомобіля обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та стягнення грошової компенсації ? його вартості скасувати та відмовити в позові ОСОБА_3 в цій частині.

Зокрема апелянт зазначає про те, що грошові кошти, за які було придбано спірний автомобіль, були надані його батьком і саме для цільової покупки даного автомобіля.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

За приписами ч. 2ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що із серпня 2013 року по 06 лютого 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали разом як чоловік та дружина, мали стосунки, притаманні подружжю, мали взаємні права та обов'язки, піклувалися один про одного, будували спільне життя разом.

Такі висновки суду ґрунтуються на показах свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

06.02.2016 ОСОБА_4 померла (а.с.7).

Після її смерті із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу звернулася її рідна сестра ОСОБА_3, у зв'язку з чим нотаріальною конторою було заведено спадкову справу (а.с.88-101). Інші спадкоємці померлої у встановленому законом порядку спадщини не прийняли.

Згідност.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Отже, ОСОБА_3 як спадкоємець ОСОБА_4 має право на спадкування її частини майна, спільно набутого за час спільного проживання із ОСОБА_2

Далі, судом було встановлено, що у період спільного проживання із ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_2, придбано житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Леніна,86, с.Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області та дві земельні ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0664 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,02314 га, розташовані по вул. Леніна,86, с.Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області (а.с.86,87,89).

Також судом було встановлено, що в період спільного проживання позивачем разом з ОСОБА_4 було за спільні сімейні кошти було придбано такі речі і предмети домашнього вжитку: кондиціонер «Галант» вартістю 4052,80 грн; шафу для одягу у прихожу, розміром 80х250 см, вартістю 691,60 грн, вхідні металеві двері вартістю 3060 грн, комод вартістю 756,80 грн, кухонний гарнітур, який складається із столу та 3 стільців, вартістю 1045,80 грн, пилосос ZEMLER 829. OSP вартістю 1390 грн, телевізор LG вартістю 7590 грн, ваги кухонні електричні MAESTRO МR 1801 вартістю 300 грн (а.с.45-47).

Крім того ними був придбаний автомобіль «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований ОСОБА_2 на своє ім'я 07.12.2013.

Згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи від 04.01.2017, ринкова вартість спірного автомобіля «Форд Транзіт» д.н.з. НОМЕР_1, на момент дослідження становила 103 600 грн (а.с.181-183).

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржується лише позивачем ОСОБА_2 та лише в частині вирішення судом питання щодо автомобіля, згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції тільки в цій частині.

Ухвалюючи рішення про визнання вказаного автомобіля спільною сумісною власністю та стягнення ? частки його вартості на користь ОСОБА_3, місцевий суд на підставі показів свідків та оцінки наданих сторонами доказів виходив з того, що спірний автомобіль був придбаний в період спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 як за їхні спільні кошти так і об'єднані особисті кошти.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає нормам чинного сімейного законодавства та узгоджується з доказами наявними в матеріалами справи.

Так, відповідно до статей 60,61,63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно положень ст. 369 Цивільного кодексу (далі- ЦК) України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

За змістом ч. 1ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до вимог ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що спірний автомобіль був придбаний повністю на кошти його батька не підтверджені належними та допустимими доказами, які б дали можливість встановити дійсність зазначеної обставини.

Також твердження апелянта про те, що у нього з його співмешканкою не було коштів для придбання автомобіля, ще не доводить факту, що такий автомобіль є особистою власністю ОСОБА_2 та не підлягає поділу, оскільки це була їхня спільна покупка, а докази того, що кошти, які були надані батьком ОСОБА_2 для придбання автомобіля в особисту власність ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Поряд з цим, не погоджуючись з вартістю автомобіля, визначеною експертизою, ОСОБА_2 такий висновок експертизи належними доказами не спростував, клопотання про призначення іншої експертизи в суді першої інстанції не заявляв.

За таких обставин, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень норм матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_11 /підпис/ ОСОБА_12

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ________________ ОСОБА_1