22-ц/775/822/2017(м)
Головуючий І інстанції Мирошниченко Ю.М. Єдиний унікальний номер 264/1293/17
Номер провадження 22-ц/775/822/2017(м)
Категорія 43 Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Мальцевої Є.Є.,

ОСОБА_1,

секретар Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, про вселення та визначення порядку користування житловим будинком,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про вселення та визначення порядку користування житловим будинком. Зазначала, що її сину ОСОБА_4 належить на праві власності ? частка одного з будинків, розташованих на земельній ділянці за адресою: м. Маріуполь, пров. ІІІ Яснополянський, 4. Іншими співвласниками є ОСОБА_6 та ОСОБА_2, яка чинить перешкоди в користуванні майном, відмовляється надати ключі від будинку. Після уточнення позовних вимог просила вселити її з сином до будинку та встановити порядок користування ним.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, було задоволено.

Вселено малолітнього ОСОБА_4 до будинку літ. А-1, розташованого на земельній ділянці за адресою: м. Маріуполь, пров. ІІІ Яснополянський, 4, разом з матірю ОСОБА_3

Визначено порядок користування будинком, згідно з яким виділено ОСОБА_4 жилу кімнату 1-3 площею 9,4 кв.м., жилі кімнати 1-4 і 1-5 площею 9,7 кв.м. та 20, 6 кв.м., відповідно, залишено в користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_5, передню 1-2 площею 12,6 кв.м.; сіні літ. а-1 (1-1) площею 5,0 кв.м.; ганок літ. а1; а також 1/2 частку огорожі № 1, 2, 1/2 частку вимощення І залишено в спільному користуванні співвласників.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 640 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою (а.с. 140, 141) та просили справу розглядати за їх відсутності, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки адвоката ОСОБА_8, який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги та визначаючи порядок користування житловим приміщенням, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні порядку користування спірним жилим приміщенням права його співвласників порушені не будуть.

Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом ОСОБА_2 належить ? частка, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по ? частці на ? частку домоволодіння з відповідною часткою господарських будівель та споруд за адресою: м. Маріуполь, пров. ІІІ Яснополянський, 4. До складу цієї спадщини входять: житловий будинок літ. А-1, сіни літ.а-1; ганок літ.а1; ? частини огорожі № 1, 2; ? частини вимощення І. Загальна площа складає 57,3 кв.м., житлова площа 39,7 кв.м. (а.с. 8-9).

З технічного паспорту на будинок № 4 по вул. ІІІ Яснополянській в м. Маріуполі вбачається, що він має загальну площу 63,6 кв.м., житлову - 39,7 кв.м. та складається з таких приміщень: передня (1-2) площею 12,6 кв.м., житлова кімната (1-3) площею 9,4 кв.м, житлова кімната (1-4) площею 9,7 кв.м., житлова кімната (1-5) площею 20,6 кв.м., кухня (1-6) площею 8,9 кв.м., санвузол (1-7) площею 2,4 кв.м., сіни (1-1) площею 5,0 кв.м.(а.с. 11-14).

Відповідно до ст. 104 ЖК України член сімї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сімї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 63 цього ж Кодексу, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Частиною 7 статті 8 ЦПК України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Як зазначено в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства.

Згідно із ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Оскільки кімната площею 9,4 м2, яка виділена сину позивачки за рішенням суду, не є прохідною та складає окреме житлове приміщення і є меншою від належної йому частки у жилій площі спірної квартири (9,92 м2), зазначена кімната може бути виділена йому в користування за рішенням суду, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Також є безпідставними і доводи скарги щодо відсутності спору між сторонами стосовно вселення та порядку користування спірним будинком, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції сторони це питання в добровільному порядку не вирішили.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Тому апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, не має.

З інших підстав рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді В.М. Барков

ОСОБА_1

ОСОБА_9