Справа № 636/4283/16-ц
РІШЕННЯ
31 травня 2017 р. м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Карімова І.В.,
за участю секретарів Селеверстової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чугуєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.
В обґрунтування позову вказує, що 19.12.2014 року згідно рішення Чугуївського міського суду Харківської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. 06.10.2014 року рішення Чугуївського міського суду Харківської області позивачу була визначена виплата аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30.09.2016 року рішення Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 була визначена сплата аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини його доходів для дитини яка продовжує навчання до 30.06.2018 року. Вказує, що він є пенсіонером МНС України, однак пенсію не отримує оскільки знаходиться на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 м. Чугуєва. Зазначає, що змінилося його сімейне становище, оскільки він проживає у своїх батьків, він знаходиться у цивільному шлюбі, з ним проживає неповнолітня дитина. Батькам, які є пенсіонерами необхідні дорогі ліки для підтримання здоров`я, в даний час забезпечення їх усім необхідним покладається на позивача, в зв`язку з чим просить зменшити розмір аліментів на утримання своїх дітей.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову заперечували, просили відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Чугуївського суду Харківської області від 06 жовтня 2014 року з позивача на користь відповідачки стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Згідно рішення Чугуївського суду Харківської області від 30 вересня 2016 року з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 стягнути аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до закінчення ним навчання тобто до 30.06.2018 року, але не довше ніж до 23-річного віку.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України).
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.183,184 СК України.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до правової позиції ВС України викладеної у постанові від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13 ВС України прийшов до наступних висновків. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст.183та ст.184 СК Україниза рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч.3ст. 10 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких доказів, які б стверджували погіршення матеріального стану та неможливість сплати позивачем аліментів у визначеному розмірі, суду не надано.
Позивач ОСОБА_1 є працездатною особою, будь-яких обмежень у працевлаштуванні не має, на обліку в центрі зайнятості як безробітний не перебуває, доказів того, що його майновий стан погіршився, у зв`язку із зміною сімейного стану, що унеможливлює сплату аліментів, у раніше визначеному розмірі, суду не надано.
Оцінивши зібрані в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі за недоведеністю.
Керуючись ст.ст.10,60,213-215 ЦПК України, ст.ст.180-184,192 СК України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити за недоведеністю.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10- денний строк, з наступного дня після проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в той же термін з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: І.В. Карімов