Справа № 462/370/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом заступника керівника Львівської місцевої прокуратури №3 в інтересах Львівської міської ради до ОСОБА_1 за участю третіх осіб - Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину, суд

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №3 в інтересах Львівської міської ради звернувся до суду із позовом простягнення з ОСОБА_1 1 318,38 гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21.06.2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.У звязку із заподіяними внаслідокзлочину тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в 1-му травматологічному відділенні Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги в період з 04.11.2015 року по 13.11.2015 року. Вартість лікування становить 1318,38 гривень і на даний час відповідачем не відшкодовано.

Суд, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності осіб, які брали участь у розгляді справи, оскільки ними були подані заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ст.158, 197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд переконаний, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду.

Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м.Львова від 21.06.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. /а.с.53-56/.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1 31.10.2015 року, близько 18.45 год., керуючи автомобілем «Пежо 407», номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись по вул.Любінській у м.Львові в напрямку до перехрестя вулиць Любінська-Яворницького, при здійсненні повороту ліворуч на вул.Яворницького, порушив чинні вимоги ПДР України, а саме: п.1.5, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»), 2.3 (б), 10.1 та 16.6 ПДР України, що проявилось у тому, що він був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, а саме не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в зустрічному напрямку через перехрестя прямо і мав перевагу в русі, що призвело в подальшому до настання ДТП, а саме зіткнення з автомобілем «Ніссан Тіїда», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 та отримання останнім тілесних ушкоджень. Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_2 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №379/2015 від 17.11.2015 року отримав наступні тілесні ушкодження: задній вивих правої плечової кістки з ушкодженням капсули суглобу та головки плечової кістки, гемартроз правого плечового суглобу, ушкодження сухожилка правого підлопаткового мязу, які утворилися від удару відведеним до переду плечем або передньою поверхнею правого плечового суглобу до тупих предметів, могли утворитися 31.10.2015 року в момент ДТП та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя.

З аналізу ч.4 ст.61 ЦПК України вбачається, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Також встановлено, що потерпілий ОСОБА_2 у звязку із заподіянням йому ОСОБА_1 31.10.2015 року тілесних ушкоджень перебував на стаціонарному лікуванні у 1-му травматологічному відділенні Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги в період з 04.11.2015 року по 13.11.2015 року /а.с.57-59/.

Згідно ч.1 ст.1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України за №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Відповідно до довідкиКомунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги №113 від 05.12.2016 року /а.с.58/ вартість лікування ОСОБА_2 за період з 04.11.2015 року по 13.11.2015 року складає 1318,38 грн.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

На підставі наведеного, оскільки позивачем проведено лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочину, у зв'язку з чим понесені витрати на загальну суму 1318,38 грн., а відповідач визнаний винним на підставі вироку суду, тому суд вважає підставними позовні вимоги про відшкодування понесених витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2

При цьому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640.00 грн.

Керуючись ст.10, 11, 60, 88,174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.15, 16, 1206 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Львівської місцевої прокуратури №3 в інтересах Львівської міської ради задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Львівської міської ради до місцевого бюджету м.Львова понесені Комунальною міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги витрати на лікування потерпілого ОСОБА_2 від злочину у розмірі 1318 /одну тисячу триста вісімнадцять гривень/ 38 копійок

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 640.00 /сімсот сорок/ гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський