Справа №167/1076/16-ц
Провадження №2/167/17/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області

в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

при секретарі- Форсюк Т.М.

з участю позивача- Станішевської В.М.

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона та відповідач ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в м.Рожище по вул.Виговського, 6. Згідно рішення Рожищенського районного суду від 13.12.2007 року їй як другому співвласнику виділено в натурі частину будівель та споруд в вищевказаному будинковолодінні, а саме: коридор (1-4) площею 6,2 кв.м та кімнату (1-5) площею 11,8 кв.м. В спільному користуванні залишено вбиральню, колонку, огорожу та для здійснення розподілу житлового будинку на дві ізольовані квартири співвласникам необхідно провести будівельні роботи по його переплануванню. В даних приміщеннях вона має намір зробити відповідні будівельні роботи та вселитися в нього разом із своєю сімєю. Однак відповідачі їй всіляко перешкоджають, відмовляються забрати свої речі із належного їй коридору, провокують та влаштовують словесні суперечки, внаслідок чого вона переносить моральні страждання, змушена звертатись по допомогу в органи поліції. Тобто, своїми діями останні порушують її право як власника на вільне володіння її ж майном, і вона не має законного права на подальше проживання, перебування та користування належним їй коридором та кімнатою у вищевказаному житловому будинку.

Покликаючись, що добровільно звільнити приміщення відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовляються, просить зобовязати останніх усунути перешкоди в користуванні належною їй частиною будинку, забравши свої речі. Крім того, просить зобовязати останніх не чинити перешкоди їй та робітникам проводити будівельні роботи по переплануванню будинку, відповідно до рішення суду від 13.12.2007 року та стягнути з останніх в її користь 20000,00 грн. моральної шкоди.

Згідно заяви від 16.09.2016 року позивач ОСОБА_3 надала доповнення до позовної заяви, згідно якої просить зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звільнити належну їй частину будинковолодіння за адресою м.Рожище, вул.Виговського, 6, а саме: коридор (1-4) площею 6,2 кв.м, таким чином усунути перешкоди в користуванні належним їй майном та стягнути з відповідачів в її користь 50000,00 грн. моральної та матеріальної шкоди, покликаючись на те, що відповідач ОСОБА_1, не порадившись з нею, як із другим власником, повністю розібрав надвірну вбиральню, заблокував високою огорожею доступ до водяної колонки. Крім того, при виготовленні державного акту на право власності на свою земельну ділянку включив розміщення вбиральні та колонки в свої межі, не наклавши сервітуту на частину землі під цими спорудами, обрізав від її частини будинку електрику та газопостачання. Після чого, вона сама за власні кошти встановила новий лічильник обліку електропостачання, а газопостачання до цього часу не відновлено.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги уточнила, просила зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити їй перешкод в користуванні коридором (1-4) площею 6,2 кв.м в будинку №6 по вул.Виговського в м.Рожище Волинської області, надавши вільний доступ до вказаного коридору та стягнути з відповідачів в її користь 20000,00 грн. моральної шкоди. Разом з тим, суду пояснила, що на сьогоднішній день вона і надалі немає доступу до коридору, відповідачі відмовляються добровільно звільнити належну їй частину будинку, чим наполегливо та вже досить тривалий час перешкоджають вільно володіти своєю власністю, проводити там будівельні роботи, створюють умови, за яких спільне проживання з ними в одному будинку є неможливим. Словесні суперечки і, як наслідок, зайві хвилювання, зумовлені зверхньою та цинічною поведінкою ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що продовжуються близько 10 років, завдають їй моральних страждань.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що позовні вимоги позивача є необгрунтовані та безпідставні. В задоволенні позову просить відмовити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, хоч належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майно.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З пояснень позивача, рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 13.12.2007 року, судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником 1/6 частини житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами в м.Рожище по вул.Виговського, 6. Іншим співвласником 5/6 частин будинковолодіння є ОСОБА_1 (а.с.5, 6-7). Згідно даного рішення вбачається, що між сторонами проведено поділ будинковолодіння в натурі згідно експертизи. ОСОБА_3 як другому співвласнику виділено в натурі кімнату (1-5) площею 11,8 кв.м та коридор (1-4) площею 6,2 кв.м. В спільному користуванні залишено вбиральню, колонку, огорожу та для здійснення розподілу житлового будинку на дві ізольовані квартири співвласникам необхідно провести будівельні роботи по його переплануванню у відповідності до діючих будівельних норм та правил. Крім того, з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 стягнуто 5920,00 грн., в якості грошової компенсації за 3,9 кв.м. в будинку.

Як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_1 та його сімя ОСОБА_4, ОСОБА_5 в належному їй коридорі зберігають свої речі та не бажають звільнити належне їй приміщення, чим порушують її право як власника на вільне володіння та розпорядження своїм майном та унеможливлюють провести будівельні роботи з перепланування будинку відповідно до рішення суду. З даного приводу між сторонами постійно виникають конфлікти, що завдають моральних страждань. По даному факту ОСОБА_3 неодноразово зверталась в органи поліції (а.с.10-11).

Згідно акта обстеження домогосподарства по вул.Виговського, 6 в м.Рожище складеного комісією Рожищенської міської ради 15.12.2016 року щодо використання виділених в натурі часток з спільної часткової власності на житло за вказаною адресою згідно рішення Рожищенського районного суду від 13.12.2007 року встановлено, що ОСОБА_1 не виконано рішення суду в частині замурування дверних отворів між приміщеннями веранди (1-2) та коридору (1-4), приміщення кухні (1-8) та коридору (1-4), приміщеннями коридору (1-4) та кімнати (1-6), не влаштовано дверного отвору з веранди (1-2) в кухню (1-8) згідно поверхневого плану житлового будинку; ОСОБА_3 не влаштовано дверного отвору з тамбуру в кімнату (1-5), а влаштовано дверний отвір в кімнату (1-5) на місці вікна зі сторони тамбура; дверний отвір з кімнати (1-5) в коридор (1-4) закритий, коридор (1-4) використовується ОСОБА_1 і доступу до нього ОСОБА_3 не має; надвірна вбиральня (В), яка надана в спільне користування на момент обстеження відсутня; колонка на воду (Г) надана в спільне користування знаходиться на земельній ділянці гр.ОСОБА_1, на момент обстеження не діюча, в розібраному стані; доступ до колонки та місця, де раніше знаходилась вбиральня відгороджений гр.ОСОБА_1 суцільною огорожею і доступу до майна наданого в спільне користування зі сторони земельної ділянки гр.ОСОБА_3 немає (а.с.50, 51).

В судовому засіданні від 29.11.2016 року відповідач ОСОБА_1 також підтвердив те, що дійсно він використовує коридор для своїх потреб, так як ОСОБА_3 не сплатила йому кошти за частину будинку. Крім того, зазначив, що на даний час в спірному будинковолодінні проживають також ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З пояснень позивача ОСОБА_3 та копій квитанцій Укрпошти від 23.09.2016 року вбачається, що остання здійснювала переказ коштів в сумі 5920,00 грн. на імя ОСОБА_1, згідно рішення суду (а.с.12, 13), однак останній відмовився їх отримати і вказані кошти були повернуті їй. Разом з тим, позивач пояснила, що неодноразово через відділення звязку переказувала грошові кошти, однак ОСОБА_1 категорично відмовляється їх отримувати.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, твердження позивача ОСОБА_3 про те, що відповідачі порушують її право на вільне та безперешкодне користування своєю власністю підтверджено в судовому засіданні поясненнями сторін та письмовими матеріалами справи, таким чином вимога щодо усунення перешкод в користуванні коридором (1-4) площею 6,2 кв.м підлягає до задоволення, слід зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні коридором (1-4) площею 6,2 кв.м в будинку №6 по вул.Виговського в м.Рожище, надавши останній вільний доступ до вказаного коридору.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли шкоди завдано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.1 та п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Судом встановлено, що оскільки неправомірними діями відповідачів щодо відмови звільнити належну частину будинку ОСОБА_3, остання була позбавлена можливості користуватися своїм майном, вільно ним розпоряджатися на протязі тривалого часу. Враховуючи також те, що відповідач ОСОБА_1 не виконує рішення суду, самовільно розібрав колонку на воду та надвірну вбиральню, які були надані сторонам в спільне користування, на даний час доступ до колонки та місця, де раніше знаходилась вбиральня відгороджений ОСОБА_1 суцільною огорожею і доступу до майна наданого в спільне користування зі сторони земельної ділянки ОСОБА_3 немає.

Таким чином, з урахуванням наведеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода в розмірі 20000,00 грн. підлягає до задоволення частково в розмірі 9000,00 грн., які слід стягнути з відповідачів в користь позивача.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь позивача ОСОБА_3 слід стягнути 1102,40 грн. понесених судових витрат.

Разом з тим, з відповідачів в дохід держави необхідно стягнути 826,80 грн. судового збору, які не були, в повній мірі, сплачені позивачем при подачі позовної заяви.

На підставі ст.ст.23, 88, 150, 321, 391, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_8 Миколаївни до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні коридором (1-4) площею 6,2 кв.м в будинку №6 по вул.Виговського в м.Рожище Волинської області, надавши ОСОБА_3 вільний доступ до вказаного коридору.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

Стягнути ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 367 (триста шістдесят сім) грн. 47 коп. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 367 (триста шістдесят сім) грн. 47 коп. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 367 (триста шістдесят сім) грн. 46 коп. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.І.Сіліч