ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/283/17
"24" травня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Догадайло М.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів,-
Обставини справи:
В судовому засіданні Позивач, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, просив позов задовольнити в повному обсязі та позбавити батьківських прав Відповідача відносно його малолітньої дитини, а також змінити розмір аліментів.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив.
Суд зазначає, що за приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення зокрема судової повістки Відповідач отримав його 18.05.2017.
Треті особи надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Орган опіки та піклування Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області підтримав позов в частині позбавлення батьківських прав.
З огляду на належне повідомлення Відповідача, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
З 2002 по 2007 роки Позивач проживав однією сімєю без укладення шлюбу з Відповідачем.
19.08.2003 року у них народилася донька ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації народжень зроблено запис № 77 від 01 вересня 2003 року та видано свідоцтво серія 1-КИ № 124146.
Згідно довідки Петриківської селищної ради від 30.03.2017, Позивач проживає разом з ОСОБА_2 донькою, та ОСОБА_5 мати.
06.02.2017 за місцем проживання Позивача проведено обстеження житлово-побутових умов проживання комісією за участі старшого інспектора з соціальних питань ОСОБА_6, старшого інспектора Андрейченко Ю.С. та секретаря керівника ОСОБА_7, про що складено акт від 06.02.2017 №54. Обстеженням встановлено, що для малолітньої дитини ОСОБА_2 створено належні умови проживання та виховання. З 2008 року біологічна мати не підтримує стосунки з дитиною.
Орган опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області своїм листом повідомив про неможливість надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, оскільки Відповідач на території Петриківського району не проживає.
Виконавчим комітетом Оленівської сільської ради у листі від 25.04.2017 повідомлено, що Відповідач зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Органом опіки та піклування Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надано висновок, згідно яким на території Оленівської сільської ради Магдалинівського району, за адресою село Оленівка, вулиця Центральна, будинок № 91, проживає та зареєстрована громадянка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дошлюбне прізвище якої - ОСОБА_4. Остання має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. В селі Оленівка громадянка ОСОБА_3 характеризується негативно, ніколи ніде не працювала, живе за рахунок соціальних виплат на дітей, періодично вживає спиртні напої. Про те що у ОСОБА_3 є донька, ОСОБА_2, у Оленівській сільській раді не відомо, хоча їм відомо, що Відповідач має заборгованість по аліментам. Ніхто з сусідів ніколи не бачили у будинку інших дітей, крім ОСОБА_4 та ОСОБА_8. Враховуючи вказані обставини, оскільки про малолітню дитину, ОСОБА_2 на території Магдалинівського району нічого не відомо, орган опіки та піклування Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області зробив висновок, що громадянка ОСОБА_3, самоусунулась від виконання батьківських обовязків по відношенню до своєї доньки. А саме, не займається її вихованням та утриманням, не цікавиться її життям та здоровям, не сплачує аліменти на її утримання. Тому, захищаючи права малолітньої дитини, ОСОБА_2 вважають за доцільне позбавити батьківських прав Відповідача щодо її малолітньої доньки.
Судом допитано в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_5
Так, ОСОБА_9 повідомив, що він є сусідом Позивача. Відповідач вже давно не приїздить до своєї доньки, останній раз бачив її близько 5-6 років тому.
Свідок ОСОБА_5, яка є матір'ю Позивача, пояснила, що за 10 років Відповідач була лише декілька разів. Вихованням малолітньої дитини займається вона та її син. Мати ОСОБА_2 до школи не ходить, коли дитина хворіла в лікарню не приїздила.
Також судом було заслухано ОСОБА_2, яка пояснила, що мати покинула її, коли їй виповнилося 4 роки. Спочатку вона з нею спілкувалася, але потім перестала, не зважаючи на те, що батько дозволяє бачитися з матір'ю. Зі святами та з днем народження мати не вітає.
Згідно виконавчого листа № 2-258 від 04.08.2008 року виданого Петриківським районним судом Дніпропетровської області про стягнення щомісячно аліментів з Відповідача на користь Позивача на утримання доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд зауважує, що в Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН з прав дитини (1959 р.), Конвенції ООН про права дитини (1989 р.), міжнародних договорах, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
Як зазначено в Декларації ООН з прав дитини (1959 р.) "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любов і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості".
Закон України "Про охорону дитинства" передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи які їх заміняють, мають право і зобовязанні виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У статті 150 Сімейного кодексу України визначені обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини.
За змістом ст. 155 ч.4 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом, зокрема позбавлення батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей.
Суд зазначає, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зазначені факти, як кожний окремо, та і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачем під час судового розгляду не було надано жодного доказу у підтвердження того, що вона протягом значного періоду часу не виконувала своїх батьківських обов'язків з поважних причин.
Судом не встановлено, що Відповідачу перешкоджали належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, так як доказів на підтвердження цих обставинам надано також не було.
За таких обставин, надавши оцінку дослідженим доказам та поясненням сторін, суд дійшов висновку, так як Відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, передбачених законодавством України та нехтує загальновстановленими нормами моралі суспільства, вона підлягає позбавленню батьківських прав відносно малолітньої дитини.
Щодо зміни розміру аліментів, суд зазначає таке.
Суд зазначає, що у разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів розраховується виходячи з середньо місячної заробітної плати у відповідному регіоні. Згідно даних Державної служби статистики України розміщених у публічних базах даних, середньомісячна заробітна плата за Дніпропетровським регіоном у січні-березні 2017 році складає 6142 грн. Таким чином, ? частки від доходу складає 1535,50 грн., тобто набагато більше ніж просить Позивач. Таким чином, враховуючи права та інтереси малолітньої дитини, суд не вбачає підстав фактично для зменшення розміру стягуваних аліментів, а тому в цій частині позову слід відмовити.
Підстав для прийняття рішення відповідно до ч.2 ст. 166 СК України, а саме про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини, суд не вбачає.
Інші доводи позивача висновків суду не спростовують.
Оскільки позивач на підставі ст. 3 ч.2 п.14 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при зверненні із заявами до суду щодо захисту прав малолітніх осіб, судовий збір підлягає стягненню з Відповідача в дохід держави, пропорційно до частини задоволених вимог, а саме в розмірі 640 грн.,
Керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 212, 215, 218, 226-228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серія 1-КИ № 124146 від 17 травня 2007 року видане повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 26.05.2017.

Суддя ОСОБА_10