АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І. Б.

секретар Тодоряк Г.Д.

з участю представника позивача Миронова С.І., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» (далі - ПАТ «Чернівцігаз») до ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованих об'ємів природного газу за апеляційною скаргою ПАТ «Чернівцігаз» на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2017 року,

встановила:

У листопаді 2016 року ПАТ «Чернівцігаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованих об'ємів природного.

Посилалося на те, що 25 жовтня 2016 року був складений акт про порушення № 9029 щодо зупинки лічильного механізму, який обліковує об'єми використаного природного газу споживачем ОСОБА_3 за місцем його проживання, який підписано ним без зауважень.

Відповідно до довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26 жовтня 2016 року лічильник газу «Візар С4», № 0104664 визнано непридатним з тих підстав, що при пропусканні робочого газу через лічильник, покази відлікового механізму не збільшуються.

01 листопада 2016 року відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, комісією з розгляду актів про порушення Кодексу було розглянуто зазначений акт.

Позивач, керуючись п.7 гл.3 розділу XI Кодексу здійснив відповідачу нарахування об'єму необлікованого природного газу за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення в обсязі 1287,87 куб.м вартістю 8755 грн 55 коп.

При цьому, було враховано фактично сплачений відповідачем об'єм природного газу протягом періоду порушення, в загальній сумі 311 грн 51 коп.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно відмовився від оплати вартості не облікованих об'ємів природного газу, ПАТ «Чернівцігаз» просило стягнути з відповідача на його користь 8444 грн 04 коп.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2017 року у задоволенні позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Чернівцігаз» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

У справі встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами договору про надання населенню послуг з газопостачання від 16 липня 2015 року позивач зобов'язується постачати природний газ споживачеві ОСОБА_3, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов'язується своєчасно сплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами, у строки і на умовах, що передбачені цим договором.

Підпунктами 2, 3 пункту 29 договору передбачено, що газорозподільне підприємство зобов'язується розглядати звернення та претензії споживача щодо роботи лічильника або технічного обслуговування та приймати з цього приводу рішення, проводити не менш як один раз на шість місяців контрольне зняття показників лічильника газу в споживача.

Встановлено, що 25 жовтня 2016 року працівником позивача був складений акт про порушення № 9029 щодо зупинки лічильного механізму, який обліковує об'єми використаного природного газу споживачем ОСОБА_3 за місцем його проживання - по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26 жовтня 2016 року лічильник газу «Візар С4», № 0104664 визнано непридатним з тих підстав, що при пропусканні робочого газу через лічильник, покази відлікового механізму не збільшуються.

Позивач, керуючись пунктом 7 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015, (далі - Кодекс) здійснив відповідачу нарахування об'єму необлікованого природного газу за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення в обсязі 1287,87 куб.м вартістю 8755 грн 55 коп.

При цьому, було враховано фактично сплачений відповідачем об'єм природного газу протягом періоду порушення, в загальній сумі 311 грн 51 коп.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв'язку з повідомленням ним або членом його сім'ї про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою обов'язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на факт складання його працівником акту про порушення № 9029 щодо зупинки лічильного механізму, який обліковує об'єми використаного природного газу споживачем ОСОБА_3, що на підставі норм Кодексу є підставою для стягнення вартості не облікованих об'ємів природного газу.

Заперечуючи проти позову, представники відповідача посилалися на те, що про несправність лічильника газу відповідач та його представник попередньо в усній формі повідомили працівників ПАТ «Чернівцігаз», про що отримали запевнення про те, що працівник позивача прибуде в господарства відповідача.

Відповідно до ст. 62 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Судом першої інстанції допитано як свідка представника відповідача ОСОБА_4, яка є дружиною відповідача, яка пояснила, що з відповідачем 21 жовтня 2016 року прибули за місцем розташування ПАТ «Чернівцігаз» й звернулися до працівників, що проводять прийом громадян, повідомили про несправність лічильника газу за місцем їх проживання.

Працівники запевнили, що на місце прибуде спеціаліст та направили їх у центр стандартизації та метрології.

25 жовтня 2016 року працівник позивача - слюсар ОСОБА_5 прибув до будинку відповідача по АДРЕСА_1, демонтував лічильник газу та склав акт № 9029 від 25 жовтня 2016 року.

Таким показанням свідка суд першої інстанції дав належну оцінку, вони є послідовними, переконливими, узгоджуються з часом складання акта, цільовим візитом працівника позивача ОСОБА_5 саме до будинку відповідача, що свідчить про його інформованість про повідомлення відповідача щодо несправності лічильника газу.

Позивачем ці показання свідка належними та допустимими доказами не спростовано.

Відповідно посилання апелянта на відсутність у справі доказів звернення відповідача з приводу несправності лічильника газу є надуманими.

Представник апелянта посилається на те, що відповідач не ініціював допиту його як свідка, а також слюсаря ОСОБА_5

Проте представники відповідача посилалися на показання свідка ОСОБА_3, відповідач не допитувався за станом здоровя, а представник позивача після роз'яснення йому прав не ініціював допиту свідка ОСОБА_5

Відповідно до пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу у разі своєчасного (до виявлення порушення представником Оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем Оператора ГРМ про пошкодження ЗВТ/лічильника газу або пломби (крім її відсутності) та за умови відсутності пошкодження пломби з прихованими заходами чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого ЗВТ/лічильника газу, що був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку).

Згідно з частиною четвертою статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.

Відповідно до положень Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 9 квітня 1985 року № 39/248, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Зважаючи, що відповідач як споживач є слабкою стороною у спірних правовідносинах та в силу рівня освіти та обізнаності, неподання ним саме письмового повідомлення про пошкодження лічильника газу, за умови, що у справі достовірно встановлено, що він усно повідомив ПАТ «Чернівцігаз» про таку несправність, не може бути підставою для покладення на ОСОБА_3 обов'язку відшкодування вартості не облікованих об'ємів природного газу.

Отже, дотримання по суті вимоги пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу про повідомлення споживачем позивача про пошкодження лічильника газу є підставою для незастосування до відповідача процедури стягнення не облікованих об'ємів природного газу.

За таких наведених фактично встановлених обставин рішення суду першої інстанції про відмову у позові відповідає нормам матеріального права, є по суті правильним та справедливим.

У зв'язку з цим доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність заперечень відповідача проти позову, порушення норм матеріального права є необґрунтованими.

Апелянт при посиланні на норми Кодексу не враховує, що по суті саме завдяки зверненню відповідача до ПАТ «Чернівцігаз» виявлено несправність лічильника газу і це звернення передувало виявленню відповідного порушення.

Про це свідчить і зміст листа ПАТ «Чернівцігаз» №05/104 від 06 березня 2017 року про те, що відділ лабораторних вимірів управління метрології ПАТ «Чернівцігаз» не веде журналу реєстрації заявок, оскільки ведення такого журналу не передбачено чинним законодавством, а тому встановити яким чином було виявлено несправність не виявляється можливим (а.с.67 зв.).

Як на підставу відмови у позові суд першої інстанції помилково послався на неправильне зазначення позивачем кількості членів сім'ї відповідача, недоліки у складанні окремих документів, опалювальної площі у будинку відповідача, правильність визначення обсягу не облікованих об'ємів природного газу в неопалювальний період.

Такі упущення позивача можуть бути підставою для відповідного зменшення обсягу об'ємів природного газу та суми стягнення.

Суд першої інстанції також помилково зазначив, що відповідач повідомляв позивача про несправність лічильника газу за телефоном спецзв'язку 104.

Проте це не вплинуло на правильність по суті вирішення спору.

Отже, рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі повно з'ясованих обставинах справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, є по суті правильним, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування чи зміни.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» відхилити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І.М.Литвинюк

І. Б. Перепелюк