Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Мельничук В.Л.,

з участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради про встановлення факту батьківства, суд -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 вимоги заяви підтримали у повному обсязі, з підстав у ній викладених, просять суд, встановити факт батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заявник ОСОБА_1 додатково пояснила суду, що вона з ОСОБА_3 проживали разом без реєстрації шлюбу, від спільного проживання у них народився син. Запис про батька у Книзі реєстрації народжень здійснений за її прізвищем, а ім'я і по-батькові дитини записані за її вказівкою «ОСОБА_2», оскільки ОСОБА_3 відмовився подати заяву у порядку передбаченому ст. 126 СК України. Коли сину виповнилося три роки, ОСОБА_3 поїхав жити до своїх батьків на Волинь, там у нього була інша жінка.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася. 17.07.2017 року надіслала до Рівненського міського суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Відділу опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Суд, заслухавши заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, заслухавши покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, заявник з 2007 року по 2012 рік проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. У період спільного проживання в них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 24 червня 2008 року, актовий запис №1449. В графі «Батько» зазначений - ОСОБА_10, в графі «Мати» - ОСОБА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №8 від 05.12.2017 року за параметрами запиту «ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2», державна реєстрація запису про батька дитини проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сватове Луганської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим виконавчим комітетом Грибовицької сільської ради Іваничівського району Волинської області 05 листопада 2015 року.

Як зазначено в позовній заяві, ОСОБА_3 відмовився подати до органу реєстрації заяву про реєстрацію його батьком сина заявника, в зв'язку з чим, запис про батька дитини був здійснений за вказівкою матері. 05 листопада 2015 року ОСОБА_3 загинув в зоні АТО, тому заявник змушена в судовому порядку встановлювати факт батьківства для одержання грошової допомоги на дитину.

Свідок ОСОБА_6 яка є рідною сестрою померлого ОСОБА_3 показала суду, що її брат познайомився з заявником приблизно в 2008 році, коли відбував покарання в Маневичах. Після відбування покарання він приїхав до батьків з ОСОБА_1, на постійне проживання. Після того як заявник завагітніла, вони поїхали жити в м. Рівне. В них народився хлопчик ОСОБА_4. Прожили вони разом близько п'яти років. ОСОБА_3 поїхав у зону АТО, пробув там два тижні і в результаті вибуху загинув у 2015 році. Про те, чому він з ОСОБА_1 не зареєстрували шлюб їй не відомо. За життя він визнавав своїм сином сина заявника ОСОБА_11.

Свідок ОСОБА_7, який проживав по сусідству з заявником, в судовому засіданні показав суду, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживали разом в АДРЕСА_1, разом з ними проживали її батьки. Син заявника ОСОБА_11 це син ОСОБА_3, він народився за період їхнього спільного проживання. Про те, чи визнавав померлий сина чи ні, і чому у сина прізвище заявника, а не ОСОБА_3 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_8 є рідним братом заявника, в судовому засіданні показав суду, що проживає разом з сестрою, заявником по справі в АДРЕСА_1. В 2007 році сестра познайомилася з ОСОБА_3 і поїхала жити разом з ним у Волинську область. Після того як сестра завагітніла вони переїхали на проживання в м. Рівне і жили разом з ними. Чому ОСОБА_3 не хотів реєструвати сина на своє ім'я, йому не відомо. ОСОБА_11 він визнавав своїм сином.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала суду, що вона є хрещеною матір'ю ОСОБА_4 Коли вона познайомилась з ОСОБА_3 він проживав з заявником. Потім у них народився син. Чому він не хотів зареєструвати сина на своє прізвище їй не відомо. Сина він визнавав.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

В частині 2 названої статті зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

У відповідності до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що доводи заявника щодо факту батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту батьківства підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Рівненської міської ради про встановлення факту батьківства, задоволити повністю.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Грибовиця Іваничівського району Волинської області, стосовно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Рівне Рівненської області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненскього

міського суду М.А. Бердій