АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2703/17 Головуючий 1 інст. - Колодяжна І.М.
Справа № 641/3846/13-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» травня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Каюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 березня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова, ОСОБА_1.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06 вересня 2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно умов цього договору він складається з заяви позичальника та Умов та правил надання банківських послуг. Зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором забезпечено порукою, а саме договором поруки, укладеним з ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова, відповідно до умов якого поручитель і боржник відповідають перед банком як солідарні божники.

Зазначив, що взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні грошові кошти. В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31 січня 2013 року ОСОБА_1 має заборгованість перед банком в розмірі 36830,80 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 9718,84 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом - 22631,92 грн., заборгованості за комісії за користування кредитом, а також штрафи: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1730,04 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 36630,80 грн. за кредитним договором; стягнути з ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова, ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 200,00 грн.; стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 368,31 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 березня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 06 вересня 2006 року у розмірі 36630,80 грн. та судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 368,31 грн., а всього 36999,11 грн.; стягнуто з ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова, ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 200,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити банку у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, застосувати наслідки пропуску строку позовної давності. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що 06 вересня 2006 року він підписав заяву, що є складовою договору № б/н від 06 вересня 2006 року, відповідно до якої йому надано кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн. та видано кредитну картку терміном дії на 2 роки. Термін дії цієї картки закінчився ще у вересні 2008 року, кінцевий термін надання банківських послуг є 06 вересня 2008 року, також термін дії картки зазначено на самій картці, а саме вересень 2008 року, а банк звернувся до суду з позовом 17 квітня 2013 року, тобто після спливу строку позовної давності; що кредитна картка з новим строком дії йому не надавалась; що ніяких відомостей та/або доказів щодо продовження строку дії кредитної картки, яка була йому надана 06 вересня 2006 року шляхом надання йому іншої матеріали справи не містять.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду в частині солідарного стягнення з ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 200,00 грн. - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Стягуючи солідарноз ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 200,00 грн. заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що справа в цій частині підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатись справи, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова, в якому просив стягнути солідарно з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова заборгованість в сумі 200,00 грн. за договором поруки, укладеним між банком та ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова для забезпечення виконання кредитного договору, укладеного між банком та ОСОБА_1

Як вбачається зі змісту позовних вимог, в позові об'єднані вимоги до фізичної особи та юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За положеннями статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, позов в цій частині, на підставі вимог статей 1, 12, 21 ГПК України та правової позиції Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-1323цс15, яка полягає у недопустимості об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 1 статті 310 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 ЦПК України.

Оскільки рішення суду в цій частині прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, воно підлягає скасуванню, а провадження у справі в цій частині - закриттю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 310, 313, ч.3.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 березня 2017 року в частині солідарного стягнення з ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 200,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» у Комінтернівському районі м. Харкова про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії