Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2017 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

за участі: секретаря Білик Н.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника відповідачів ОСОБА_6,

свідка ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця. Свої вимоги мотивував тим, що 21.01.2016 помер ОСОБА_8, який доводився йому та відповідачам батьком. Після смерті батька він та відповідачі оформили спадкові права в рівних частках. Витрати на поховання батька ніс лише позивач. Позивач займався організацією поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг. Загальна сума витрат на поховання становить 18190,00 грн, яка складається з: 4450,00 грн вартості поминального обіду на день похорон; 1750,00 грн вартості поминального обіду; 800,00 грн витрат на придбання труни; 2560,00 грн витрат на придбання одягу та вбрання покійника; 2480,00 грн - витрат на поховальні цивільні та релігійні обряди та їх доставку; 4000,00 грн витрат на виготовлення памятника та його встановлення, виготовлення таблички; 500,00 грн витрат за катафалк; 650,00 грн витрат на перевезення тіла; 1000,00 грн витрат на копання та засипання могили. Оскільки відповідачі набули права власності на спадкове майно після смерті батька в рівних частках, то позивач вважає, що витрати на поховання вони зобовязані нести порівну. Позивач отримав державну допомогу на поховання батька у сумі 2482,00 грн, тому загальна сума витрат, без зазначеної вище державної допомоги на поховання становить 15708,00 грн, тому просив стягнути з відповідачів по 3927,00 грн у відшкодування своїх витрат.

У судовому засіданні за клопотанням представників позивача та відповідача позивач та відповідачі були допитані у якості свідків.

Допитаний у якості свідка позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що батько жив у с. Глинянка Барського району Вінницької області, а останні три з половиною роки жив з ним. Усі витрати на поховання ОСОБА_1 ніс сам. Пенсія, яку отримував батько, витрачалася на утримання останнього, коштів на поховання батько не відклав. Крім того, позивач у якості свідка зазначив, що є пенсіонером, а його дружина не працювала, тому коштів на поховання батька у нього не було і він позичив у ОСОБА_9 та дітей. У ОСОБА_9 він позичив 10000 грн. Відповідачі коштів на поховання батька не давали.

На запитання представника відповідачів ОСОБА_6 позивач у якості свідка пояснив, що розписку про отримання коштів у ОСОБА_9 він не складав, на сьогодні він повернув ОСОБА_9 борг частково: 7000 грн віддав, а ще 3000 грн винен. У батька за життя була пенсія приблизно 1200 грн, помер батько у віці 88 років. Сестри відповідачі у справі на похорон нічого не купували. Жодної домовленості про понесення витрат на поховання між сторонами не було.

На запитання відповідача ОСОБА_3 позивач, допитаний у якості свідка, суду пояснив, що за життя батько хворів, зокрема, у нього був інсульт, однак відповідачі у справі його не провідували. Також ОСОБА_1 зазначив, що у нього з сестрами була домовленість, що земельний пай, що належав батьку, буде йому, а сестри поділять між собою пай, що належав матері. Однак, оскільки сестри не дотрималися домовленості, та обидва паї розділені порівно між сторонами, то позивач вважає, що і витрати на поховання повинні нести усі порівно.

На запитання відповідача ОСОБА_5 позивач, допитаний у якості свідка, суду пояснив, що не памятає чи ОСОБА_5 давала йому гроші на похороні батька.

Допитана у якості свідка відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що була на похороні батька та бачила, що його поховали у тому костюмі, що ще їх мати купувала. Крім того, відповідач у якості свідка зазначила, що коли батько жив у с. Глинянка, то усю пенсію віддав позивачу.

На запитання представника позивача відповідач ОСОБА_4 у якості свідка суду пояснила, що батько жив з позивачем приблизно 1,5 роки, пенсія у батька була приблизно 1200 грн. Крім того, відповідач у якості свідка зазначила, що грошей для здійснення поховання батька вона позивачу не давала.

Допитана у якості свідка відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що у день поховання вона давала позивачу гроші на поховання батька у розмірі 400 грн. Їй не було відомо, що у батька був інсульт, бо позивач нікому не повідомив, тому вона не провідувала батька. Позивач на поховання батька у неї грошей не просив. Крім того, відповідач ОСОБА_5 у якості свідка суду пояснила, що коли померла їх мати, то ОСОБА_5 залишилася ночувати у с. Глинянка разом з батьком і він показував їй гроші, які він відклав для оплати свого поховання та поховання матері сторін у справі. Свідок не рахувала гроші, однак їх було багато, купюрами по 50 грн і 100 грн.

На запитання представника відповідачів відповідач ОСОБА_5 у якості свідка суду пояснила, що приїжджала до батька щороку на зелені свята, спілкувалася з ним, та їй було відомо, що батько не витрачав гроші. Приблизно 1,5 років батько жив разом з позивачем.

Допитана у якості свідка відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що батьки склали гроші на своє поховання, а позивач витрачав батькові кошти. Після смерті матері батько 11 років жив у с. Глинянка. Двічі на тиждень ОСОБА_3 відвідувала батька, приносила йому поїсти. Свідкові відомо, що до вересня 2015 року у батька була пенсія 1241 грн, яка є трішки більшою, ніж пенсія свідка. Свідок вважає, що витрат у батька не було, та він не витрачав усі гроші, які отримував, крім того, оскільки батько був порядною людиною, то обовязково відкладав гроші на свій похорон. Також відповідач ОСОБА_3 у якості свідка зазначила, що батько казав їй, що позивачеві перепише хату, а той його поховає.

На запитання представника позивача, відповідач ОСОБА_3 у якості свідка суду пояснила, що їй відомо про те, що батько за життя віддавав свою пенсію позивачеві та нагадував останньому, щоб той не витрачав гроші. ОСОБА_3 повідомила, що була присутня під час поховання батька та не бачила, щоб хтось писав розписки, а надані позивачем розписки датовані днем проведення поховання. На поховання ОСОБА_3 прийшла з вінками, вином, цукерками та печивом.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що позичила позивачу, який є чоловіком її сестри, 10000 грн на похорон батька. Свідок зазначила, що не памятає точної дати, але у січні 2016 року їй повідомили, що помер батько позивача та свідок вночі приїхала до них додому. Позивач попросив її позичити гроші, та вона їх йому позичила. Передавання грошей було вдома у позивача, розписку вони не складали. Частину грошей у сумі 7000 грн позивач уже повернув. Коли свідок передавала гроші позивачу, то був присутній ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що є чоловіком відповідача ОСОБА_5, та вказав, що з померлим спілкувався один раз на рік, коли свідок з дружиною приїжджали його провідати. Останній раз свідок бачив померлого 3 роки тому. На думку свідка померлий був порядною та не бідною людиною. Під час спілкування повідомляв свідкові, що склав гроші на поховання. Крім того, свідок пояснив, що був присутній при розмові, коли померлий казав, що перепише будинок на сина (позивача у справі), а той буде його ховати.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що позивач є його сусідом і він бачив, що ОСОБА_9 позичила гроші позивачу у сумі 10000 грн на поховання батька. Передача грошей була на кухні у будинку ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав свої пояснення, які він надав у якості свідка, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі ордеру серії ВН №005342 від 24.04.2017 (а.с. 38) та витягу з договору про надання правової допомоги від 09.02.2017 (а.с. 39), у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково звернула увагу суду на те, що пояснення відповідачів неузгоджені, договору довічного утримання не існувало, батько подарував позивачеві лише будинок, хоча у покійного було наявне інше майно, а саме земельні частки (паї), які сторони розділили між собою. Тобто, до позивача перейшло не все належне батькове майно, заперечення відповідачів є різними та суперечливими. Спільним у показах відповідачів є те, що існувала домовленість, але конкретика такої домовленості в усіх чотирьох є різною. Представник позивача зазначила, що відповідачами не було надано жодного беззаперечного доказу на підтвердження здійснення позивачем поховання батька за гроші, відкладені батьками, жодного доказу в підтвердження існування таких грошей і конкретної суми, жодного доказу, що позивач витратив меншу суму ніж ту, що зазначена у позові. Представник позивача вважає, що відповідачі оперують лише домислами, міркуваннями, припущенням, а не доказами. Представник позивача звернула увагу, що позивач надав суду письмові докази понесених ним витрат на поховання, а відповідачі не заперечили факт здійснення самого обряду поховання та наявності тих речей, які, згідно поданих письмових доказів, були придбані позивачем на його проведення. Окрім того, показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 було доведено, що поховання батька позивач здійснював не за відкладені батьком гроші, а за позичені і борг ще й досі у повному розмірі не погашений. Просила суд звернути увагу, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7 є незацікавленими особами і їх покази є узгодженими. Тому позовні вимоги позивача є законними у розумінні ст. 1232 ЦК України, доведеними, а тому просила задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала свої пояснення, які вона надала у якості свідка, та додала, що позов не визнає. Пояснила, що батька поховали у тому костюмі, який мати йому склала на смерть.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала свої пояснення, які вона надала у якості свідка, та додала, що позов не визнає, просить відмовити у задоволенні позову. Вказала, що оскільки пенсія батька була вищою за прожитковий мінімум, то він міг заощаджувати. Крім того, відповідач вважає, що усі витрати позивача на поховання повернулися позивачу у подвійному розмірі, оскільки йому був подарований будинок, він отримував орендну плату за пай, що належав батькові, та пенсію батька, що була вищою за прожитковий мінімум, крім того, дружина позивача була оформлена по догляду за померлим, тому їй йшов трудовий стаж. Позивач просив, щоб йому була хата, а він буде нести усі витрати, тому відповідач вважає, що вони не повинні сплачувати позивачеві гроші за поховання батька, просила у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_6 суду пояснила, що позов не визнає, вважає, що підстави для його задоволення відсутні. Звернула увагу суду, що на підставі пояснень відповідачів, що допитані у якості свідків, було встановлено, що між сторонами існувала домовленість про те, що позивач буде нести витрати на поховання, оскільки батько подарував йому будинок. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_10 підтвердили, що у батька сторін у справі були гроші на його поховання. Представник відповідачів звернула увагу суду, що факт отримання позивачем грошей у позику, що не підтверджений розпискою не може братися судом до уваги. Додатково представник відповідачів пояснила, що у будинку, де мешкав батько сторін у справі, не було газопостачання, витрати на комунальні послуги були незначними, тому спадкодавець міг заощаджувати. Крім того, представник відповідачів вказала, що у позові позивачеві слід відмовити, оскільки він уже звертався до суду з вимогою про стягнення витрат на поховання та йому було відмовлено, а тому повторно звертатися до суду позивач не має права. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів, представника відповідачів, свідків, оглянувши позовну заяву, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

21.01.2016 помер ОСОБА_8, що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії I-АМ №345649 (а.с. 8).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_8, що підтверджується даними копії свідоцтва про його народження серії I-УР №678654 від 04.10.1960 (а.с. 9).

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 19.01.2017 було вирішено відмовити у задоволенні вимоги позивача ОСОБА_1 про зарахування до спадкового майна понесених ним витрат на поховання, поминальні обіди та встановлення памятника, оскільки відповідно до положень ЦК України такі витрати не входять до складу спадщини. Рішення набрало законної сили 31.01.2017 (а.с. 10-11).

Відповідно до даних копії довідки Войнашівського СТ «Фортуна» №1 від 27.02.2016 ОСОБА_1 замовив і оплатив похоронний обід на загальну суму 4450 грн та поминальний обід на загальну суму 1750 грн (а.с. 12).

Відповідно до даних копії накладної ПП ОСОБА_11 №3 від 21.01.2016 ОСОБА_1 поніс витрати на придбання одягу та вбрання покійника у розмірі 2010 грн (а.с. 13).

Відповідно до даних копії накладної ФОП ОСОБА_12 №3 від 21.01.2016 ОСОБА_1 поніс витрати на придбання труни та поховальні цивільні та релігійні обряди у розмірі 3100 грн (а.с. 13).

Відповідно до даних копії накладної ФОП ОСОБА_13 №8 від 21.01.2016 ОСОБА_1 поніс витрати на придбання взуття та вбрання покійника у розмірі 350 грн (а.с. 14).

Відповідно до даних копії прибуткового касового ордеру ФОП ОСОБА_14 від 01.07.2016 ОСОБА_1 поніс витрати на виготовлення памятника та таблички у розмірі 2200 грн (а.с. 14).

Відповідно до даних копії розписки ОСОБА_15 від 21.01.2016 він отримав від ОСОБА_1 200 грн за миття та одягання покійного ОСОБА_8, зазначив, що одяг для покійника був новий та сучасний (а.с. 15).

Відповідно до даних копії розписки ОСОБА_16 від 21.01.2016 він на прохання ОСОБА_1 привозив у с. Міжлісся труну, хрест, вінки, за що отримав 180 грн (а.с. 16).

Відповідно до даних копії розписки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від 01.07.2016 вони на прохання ОСОБА_1 привозили та встановлювали памятник його батькові ОСОБА_8, за що отримали 1800 грн (а.с.17).

Відповідно до даних копії розписки ОСОБА_19 від 22.01.2016 він отримав від ОСОБА_1, який хоронив свого батька ОСОБА_8 у с. Глинянка Барського району Вінницької області, 500 грн за транспортні послуги (а.с. 18).

Відповідно до даних копії розписки ОСОБА_20 від 21.02.2017 він 21.01.2017 на прохання ОСОБА_1 він привозив тіло його батька ОСОБА_8 з с. Міжлісся Барського району Вінницької області у с. Глинянка Барського району Вінницької області, за що отримав 500 грн (а.с. 19).

Відповідно до даних копії розписки ОСОБА_7 від 21.01.016 він на прохання ОСОБА_1 допомагав грузити та перевозити тіло його покійного батька ОСОБА_8 з с. Міжлісся Барського району Вінницької області у с. Глинянка Барського району Вінницької області, за що отримав 150 грн (а.с. 20).

Відповідно до даних копії розписки ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_22 від 21.01.2016 вони на прохання ОСОБА_1 21.01.2016 копали яму для поховання його батька ОСОБА_8 та засипали її після поховання, за що отримали 1000 грн (а.с. 21).

У судовому засіданні було оглянуто оригінали усіх наведених вище копій, що долучені до матеріалів справи.

ОСОБА_8 встановлено памятник, що підтверджується даними фотоматеріалів (а.с. 22).

Останнім місцем проживання ОСОБА_8 було: вул. Джерельна, 28, с. Міжлісся Барського району Вінницької області, що підтверджується даними довідки Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області №319 від 17.02.2017 (а.с. 41).

ОСОБА_8, який помер 21.01.2016, похований у с. Глинянка Барського району Вінницької області, що підтверджується даними довідки в.о. старости Барської міської ради (а.с. 42).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання, поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Ритуальні послуги - послуги, пов'язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч. 1ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні на підставі письмових доказів було доведено, що позивач здійснив витрати на поховання батька у розмірі 18190 грн, від даної суми позивач відняв суму допомоги на поховання, що була ним отримана, тому витрати склали 15708 грн, тобто по 3927 грн з кожного з чотирьох спадкоємців.

Крім того, судом було встановлено, що позивач та відповідачі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_8, та успадкували спадкове майно у рівних частинах. Даний факт не заперечували відповідачі та він доводиться даними копії рішення Барського районного суду Вінницької області від 19.01.2017.

Відповідачі у судовому засіданні не заперечували здійснення витрат на поховання батька позивачем, однак заперечували щодо придбання останнім одягу для померлого, але жодних доказів на підтвердження висловлених заперечень суду не надали.

Відповідачами у судовому засіданні не було надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, зокрема про те, що між сторонами існувала домовленість про те, що вказані витрати повинен нести позивач. У цій частині суд приймає заперечення представника позивача, що пояснення відповідачів, які були допитані у якості свідків, не є повністю узгодженими між собою, інших доказів викладених обставин суду не надано, тому суд дійшов висновку, що заперечення відповідачів є необґрунтованими.

Поряд з цим, слід зазначити, що суд не приймає як доказ на обґрунтування позовних вимог те, що позивач отримував гроші у борг від ОСОБА_9 ОСОБА_11 обставини суд вважає неналежним доказом у справі, оскільки вони не містять інформації щодо предмету доказування. Крім того, суд приймає заперечення представника відповідачів про те, що позика грошей не може бути підтверджена лише показаннями свідків.

Надаючи оцінку запереченням представника відповідачів про те, що позивач ОСОБА_1 уже звертався до суду про стягнення витрат на поховання з відповідачів та йому було відмовлено, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України наявність рішення суду, яке набрало законної сили, що ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є підставою для закриття провадження у справі.

Як вбачається зі змісту рішення Барського районного суду Вінницької області від 19.01.2017 воно постановлено між тими самими сторонами, однак предметом позовних вимог ОСОБА_1 було поділ спадкового майна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заперечення представника відповідача необґрунтовані, оскільки у обох справах відрізняється предмет та підстави позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 3927 грн витрат на поховання ОСОБА_8.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Судові витрати позивача складаються з судового збору у розмірі 640 грн (а.с. 1) та витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн (а.с. 68, 69).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно з даними розрахунку про отримання винагороди за надання правової допомоги наведена сума правової допомоги, яку просив стягнути позивач (1500 грн), не перевищує граничного розміру, що передбачений вказаним вище законом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат.

Вирішуючи у якому розмірі підлягають відшкодування витрат з кожного відповідача, суд бере до уваги положення Постанови пленуму ВССУ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до яких при повному задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (п. 35).

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на поховання у рівних частках, то і судові витрати підлягають стягненню з них на користь позивача у рівних частинах, тобто по 500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3927 гривень (три тисячі девятсот двадцять сім гривень) витрат на поховання батька ОСОБА_8 та 500 гривень (пятсот гривень) судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3927 гривень (три тисячі девятсот двадцять сім гривень) витрат на поховання батька ОСОБА_8 та 500 гривень (пятсот гривень) судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 3927 гривень (три тисячі девятсот двадцять сім гривень) витрат на поховання батька ОСОБА_8 та 500 гривень (пятсот гривень) судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 16.06.2017