Справа № 369/6009/16-ц
Провадження № 2/369/474/17
УХВАЛА

Іменем України

31.05.2017 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2017 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання квартири № 14, буд. 1/34 по вул. Амосова, 1/34 в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, обєктом спільної сумісної власності подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

23 лютого 2017 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі висновку Святошинського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві анульовано актовий запис № 5 про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, складений 24 листопада 2014 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області.

До переліку спадкового майна після смерті ОСОБА_5 входить квартира № 14, буд. 1/34 по вул. Амосова, 1/34 в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область.

На даний час даною квартирою незаконно користуються та проживають в ній ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Користування сторонніми особами спадковим майном, а саме спірною квартирою може призвести до погіршення його стану на момент виконання рішення суду, тому є необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам, в тому числі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 користуватися спірною квартирою та заборонити відповідачу ОСОБА_9 передати спірну квартиру в користування, або на зберігання іншим особам.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила накласти заборону будь-яким особам, в тому числі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користування та розпорядження квартирою № 14, буд. 1/34 по вул. Амосова, 1,34 в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область до набрання рішенням законної сили; заборонити ОСОБА_9 передавати квартиру № 14, буд. 1/34 по вул. Амосова, 1/34 в с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область в користування або на зберігання іншим особам.

У судовому засіданні відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та її представник заяву підтримали та просили її задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 посилалась на те, що на даний час квартирою № 14 в буд. 1/34 по вул. Амосова в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області незаконно користуються сторонні особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та надала суду копії висновків Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 03 березня 2016 року та від 15 грудня 2016 року.

В поданій заяві заявником не доведено в чому існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є вона реальною, та не наведено мотивів і підстав для такого висновку.

У судовому засіданні представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 не змогла пояснити, яким чином невжиття заходів забезпечення позову утруднить виконання рішення суду, та яким чином має виконуватися, та як може бути ускладнене таке виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали або отримання копії ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук