Справа № 594/694/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі:головуючої ОСОБА_1

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Борщівської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд з даним позовом про визнання за нею права власності, як за спадкоємцем за заповітом, на спадкове майно, що належало її покійній бабусі ОСОБА_3, яка померла 05 червня 2009 року та яке складається з 1/5 частини домоволодіння, що знаходиться в с.Пищатинці по вул.Під Горою,26 Борщівського району Тернопільської області і що належали спадкодавцю особисто. В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що при зверненні в державну нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів, виданих на імя спадкодавця. Вказала, що на 15 квітня 1991 року у колгоспному дворі №26 по вул.Під Горою в с.Пищатинці окрім неї проживали і були зареєстровані бабуся ОСОБА_3, батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та її сестра ОСОБА_6 і являлися власниками домоволодіння по 1/5 частині кожен, однак документально не оформили права власності.

Позивачка ОСОБА_2 та представник позивачки адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не зявились, від них поступили письмові заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник Борщівської міської ради в судове засідання не зявився, подавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає.

З огляду на наведене суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

11 травня 2017 року Борщівською державною нотаріальною конторою листом №513/02-14 відмовлено позивачці ОСОБА_2 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 05 червня 2009 року ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається з 1/5 частини домоволодіння, що знаходиться в с.Пищатинці, вул.Під Горою,26 Борщівського району Тернопільської області.

Нотаріусом зазначено, що за даними Борщівської державної нотаріальної контори до майна померлої ОСОБА_3 заведено спадкову справу за №850/2009 на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 04 грудня 2009 року.

По даній справі 28 лютого 2011 року Борщівською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за Р № 177 на земельну ділянку площею 0,89 га., що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішенням восьмої сесії двадцять другого скликання Пищатинської сільської ради від 22 серпня 1997 року №50 ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,71 га, з яких 0,11 га для обслуговування житлового будинку.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої Борщівським районним БТІ 21 квітня 2017 року, інвентаризаційна вартість будинковолодіння, що знаходиться в с.Пищатинці, вул.Під Горою,26 Борщівського району Тернопільської області становить 200 894,00 грн. Житловий будинок та господарські будівлі побудовано в 1969-1980 роках.

Згідно довідки Борщівської міської ради №41 від 03.05.2017 року та доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарських книг по с.Пищатинці за 1986-1990, 1991-1995 рр., двір, що знаходиться в с.Пищатинці, вул.Під Горою,26 Борщівського району Тернопільської області, і членами якого були: ОСОБА_3 - голова двору, син ОСОБА_4, невістка ОСОБА_5, та внуки: ОСОБА_9 та ОСОБА_6, відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, членам колгоспного двору, в тому числі і спадкодавцю ОСОБА_3, належало право власності на спірне будинковолодіння по 1/5 частині кожному.

06 лютого 2004 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Пищатинської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстровому журналі №7, яким заповіла все належне їй на день смерті майно ОСОБА_9 Заповіт не змінено і не скасовано.

05 червня 2009 року в с.Пищатинці Борщівського району померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 086192 видане 05.06.2009 року Пищатинською сільською радою).

Згідно довідки Борщівської міської ради № 39 від 03.05.2017 року на день смерті ОСОБА_3 в житловому будинку в с.Пищатинці по вул.Під Горою,26 разом з нею проживали та були зареєстровані: син ОСОБА_4, невістка - ОСОБА_5, внуки: ОСОБА_2 та ОСОБА_6, зять ОСОБА_10 і правнук ОСОБА_11

Згідно довідки Борщівської міської ради №189 від 18.05.2017 року ОСОБА_2 здійснювала догляд за ОСОБА_3 та провела її похорон.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, після померлої ОСОБА_3 такою, що прийняла спадщину являється позивачка ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Борщівської міської ради № 39 від 03.05.2017 року та листом Борщівської державної нотаріальної контори від 11 травня 2017 року №513/02-14.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті.

За даними свідоцтва про народження позивачки серії ІІ-ИД №452906 та свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 004210 між позивачкою та ОСОБА_10 15.01.2006 року було зареєстровано шлюб, актовий запис №1, в результаті чого позивачка змінила дівоче прізвище ОСОБА_3 на прізвище чоловіка ОСОБА_10.

З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачкою ОСОБА_2, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно, що належало ОСОБА_3, яка померла 05 червня 2009 року та яке складається з1/5 частини домоволодіння, розташованого в с.Пищатинці по вул.Під Горою,26 Борщівського району Тернопільської області.

На підставі ст.ст. 16, 25, 26, 392,1218, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 1/5 частину домоволодіння, розташованого в с.Пищатинці по вул.Під Горою,26 Борщівського району Тернопільської області, що належала померлій 05 червня 2009 року ОСОБА_3.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: