Справа № 522/2625/16
Провадження № 2/522/3846/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бойчука А. Ю.,

при секретарі Іскрич В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» до ОСОБА_1 про зобовязання укласти договори та стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

25.04.2017 року до Приморського районного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» до ОСОБА_1 про зобовязання укласти договори та стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

При цьому посилаючись на те, що у рішенні не вирішено питання щодо задоволення або відмови в задоволенні позовних вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_1, а саме стягнення з ТОВ «Управдом-1» всі безпідставно отримані від ОСОБА_1 кошти, в межах строку позовної давності 3 роки, що складає 5990,00 гривень, та підтверджується квитанціями.

Сторони у судове засідання не з'явилися, що у відповідності до ч. 3 ст. 220ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватись, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Так, ухвалою Приморського районного суду вирішено питання щодо зустрічного позову ОСОБА_1, а саме - відмовлено в прийнятті й розяснено заявникові, що відмова у прийнятті зустрічного позову не позбавляє його можливості звернутися до суду за захистом свого порушеного права в загальному порядку.

Згідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Важливою умовою ухвалення додаткового рішення є те, що воно може прийматись тільки на підставі обставин, встановлених судом при розгляді і вирішенні справи. Додаткове рішення не вирішує питань, які не були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч.3 п. 20 вищевказаної постанови передбачено, що при порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Виходячи з вищевикладеного, а також завжаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не були предметом розгляду вказаної цивільної справи, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні заявиАльперсона ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 522/2625/16.

Керуючись: ст. 220 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» до ОСОБА_1 про зобовязання укласти договори та стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А. Ю. Бойчук