У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів:Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі - ТОВ «Кредекс Фінанс») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави.

Вимоги за позовом обґрунтовувало тим, що 24 січня 2008 року між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 134 000,00 грн із терміном повернення до 26 січня 2015 року та в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором передав у заставу банку транспортний засіб марки TOYOTA 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

20 квітня 2012 року між АКБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» був укладений договір факторингу, згідно з яким ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за вищевказаним кредитним договором.

25 вересня 2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ОСОБА_7, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 24 січня 2008 року, був укладений договір поруки, згідно з яким ОСОБА_7 як поручитель зобов'язалася нести відповідальність перед кредитором у обсязі 2 000,00 грн у разі невиконання ОСОБА_6 зобов`язань по кредитному договору.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 11 листопада 2014 року становить 177 335,57 грн.

Враховуючи викладене позивача просив: стягнути з ОСОБА_7 2 000,00 грн заборгованості за кредитним договором; стягнути з ОСОБА_6 174 512,24 грн заборгованості за кредитним договором, а також три відсотки річних від простроченої суми, що становить 2 821,33 грн; в рахунок погашення вказаної заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб марки TOYOTA 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ТОВ «Кредекс Фінанс» з укладанням від імені ОСОБА_6 договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного транспортного засобу з обліку в органах ДАІ, а також зобов'язати ОСОБА_6 передати позивачу вказаний транспортний засіб.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» в частині стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_6 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року, позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 24 січня 2008 року, яка станом на 11 листопада 2014 року становить 177 335,57 грн та складається із: 94 044,29 грн - заборгованість за тілом кредиту; 32 778,91 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 62 287,20 грн - проценти на дату подачі позову; 18 182,75 грн - пеня; 2 821,33 грн - 3 % річних від простроченої суми, звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; марка: Toyota; модель FORTUNER; номер кузова: НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, вартість якого згідно договору застави становила 184 325,00 грн, який належить на праві власності ОСОБА_6, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Кредекс Фінанс» з укладанням від його імені договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України (на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати - отримати дублікат), а також наданням ТОВ «Кредекс Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Зобов'язано ОСОБА_6 передати ТОВ «Кредекс Фінанс» предмет застави автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; марка: Toyota; модель FORTUNER; номер кузова: НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, що належить йому на праві власності та знаходиться у нього або інших осіб, а також комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу та технічний паспорт.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 000,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказані вище судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що оскільки ОСОБА_8 належним чином не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором, тому відповідно до вимог ст. 589 ЦК України, ст. ст. 24, 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» наявні правові підстави для звернення стягнення на предмет застави.

Зазначені висновки судів відповідають вимогам матеріального і процесуального закону та зроблені при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Судами попередніх інстанцій установлено, 24 січня 2008 року між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно з яким останній отримав кредит в сумі 134 000,00 грн терміном до 26 січня 2015 року та в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором передав в заставу транспортний засіб марки TOYOTA 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

20 квітня 2012 року між АКБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу, згідно з яким ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за вищевказаним кредитним договором.

24 вересня 2014 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ОСОБА_7 в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором був укладений договір поруки, згідно з яким ОСОБА_7 як поручитель зобов'язалася нести відповідальність перед кредитором у обсязі 2 000,00 грн у разі невиконання ОСОБА_8 зобов`язань за кредитним договором.

Згідно розрахунку, наданого ТОВ «Кредекс Фінанс» у ОСОБА_8 наявна заборгованість за кредитним договором від 24 січня 2008 року, яка станом на 11 листопада 2014 року становить 177 335,57 грн з яких: борг за основним кредитом - 94 044,29 грн; прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 62 287,20 грн; пеня - 18 182,75 грн; 3 % річних - 2 821,33 грн.

Крім того, судами установлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» стягнуто з ОСОБА_6 та поручителя ОСОБА_9 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 24 січня 2008 року у розмірі 144 029,44 грн.

Судами також установлено, що вказане рішення боржником не виконане до теперішнього часу.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитом як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до положень ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Пунктами 8.4 - 8.5 договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу передбачено, що сторони визначили, що у разі невиконання відповідачем умов цього договору, у тому числі і щодо можливості звернення стягнення на предмет застави у позасудовому порядку, позивач здійснює звернення стягнення у порядку, передбаченому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». При зверненні стягнення в позасудовому порядку, Банк має право продати предмет застави шляхом укладення договору купівлі продажу з іншою особою покупцем або на публічних торгах, в порядку, встановленому Законом.

Вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій, визначившись правильно з характером спірних правовідносин, встановивши фактичні обставини, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих позивачем доказів у їх сукупності, дійшли обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог та звернення стягнення на предмет застави, а також стягнення заборгованості з поручителя в межах суми, яка визначена договором поруки.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлені та належно перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Установивши, що оскаржувані рішення відповідають вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 17 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова