АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Шевчук А.В.
№22-ц/796/8048/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №756/4530/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А

У березні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У мотивування вимог посилалося на те, що 26.09.2016 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір факторингу №2016-ЗАБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №490012680 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа №6-122цс13), заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу них прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

З урахуванням наведеного заявник просив суд замінити стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в справі №2-794/2012.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подалоапеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

Зазначає, що судом першої інстанції неповно та неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів неправильно застосовано норми матеріального і порушено норми процесуального права, в результаті чого прийнято необґрунтоване й незаконне рішення.

Так, суд прийшов до висновку, що передавши автомобіль боржник фактично виконав свої зобов'язання перед кредитором. Однак, передавши автомобіль для подальшої реалізації, боржник не звільнився від зобов'язань, що виникли перед ним за кредитним договором, враховуючи те, що рішенням суду стягнуто 390 639,74 грн, а від реалізації майна отримано 63 368,50 грн.

Крім того, під час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд не вправі встановлювати факти наявності чи відсутності заборгованості, оскільки вони вже були встановлені рішенням суду в справі, в межах якої і розглядається питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Також суд зазначає на відсутність повідомлень щодо заміни кредитора у зобов'язанні з ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», проте неповідомлення боржнику письмово про заміну кредитора у зобов'язанні лише створює новому кредитору настання несприятливих для нього наслідків та не може бути підставою для відмови у заміні стягувача.

Вказує, що помилковим є висновок суду щодо неможливості вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні в порядку ст. 378 ЦПК України в разі відсутності відомостей про відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду, так як заявник має право замінити первісного кредитора на будь-якій стадії, оскільки виконавче провадження це лише одна із стадій, а саме, заключна. Законодавець не обмежує заявника в цьому праві в межах етапу виконання рішення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Направив суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що кредитним договором не було узгоджено можливість правонаступництва стягувача та передання прав останнього до іншої особи, боржника не було повідомлено про заміну кредитора у зобов'язанні з ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», передавши ПАТ «Альфа-Банк» автомобіль ОСОБА_2 фактично виконав перед стягувачем свої зобов'язання за кредитним договором, виконавчі листи по справі стягувачем не отримувались і виконавче провадження з виконання заочного рішення не відкривалось.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19 січня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за Кредитним договором від 09.10.2006 року №490012680, що складається з заборгованості із сплати кредиту (основного боргу) в сумі 168 030,09 грн, заборгованості із сплати процентів за користування кредитом у сумі 54 579,56 грн, заборгованості із сплати пені за прострочення сплати кредиту та процентів за його користування у сумі 168 030,09 грн, судові витрати в сумі 510,63 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с. 55-57)

26 вересня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу №2016-ЗАБ/ДГ, за умовами якого право грошової вимоги за Кредитним договором №490012680 від 09.10.2006 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». (а.с. 67-71)

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виходячи із норм пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року в справі №6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Матеріалами справи встановлено, що право вимоги за Кредитним договором №490012680 від 09.10.2006 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

Крім того, норма ст. 378 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження» і дійшов помилкового висновку про те, що у разі відсутності виконавчого провадження особа, до якої перейшли права кредитора, не має права набути статус сторони виконавчого провадження (стягувача).

Крім того, суд не взяв до уваги те, що умовами п. 8.7 Кредитного договору передбачено право банку відступати права за Договором будь-якій третій особі. (а.с. 8)

Також колегія суддів зазначає, що ненадання доказів повідомлення боржника про перехід до нового кредитора прав у зобов'язанні відповідно до вимог ч. 2 ст. 517 ЦК України та передача ОСОБА_2 автомобіля для його реалізації не є в силу закону підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Щодо погашення ОСОБА_2 боргу за рахунок реалізації автомобіля, то дане питання не було предметом судового розгляду і не може вирішуватись судом при вирішенні питання заміни сторони виконавчого провадження

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №490012680 від 09.10.2006 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2, з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва