Справа № 149/2369/17
Провадження №2/149/1145/17
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.12.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участі секретаря Лисої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівської сільської ради Хмільницького району, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Лозівської сільської ради Хмільницького району, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 04.02.1996 р. померла її баба ОСОБА_4, яка до моменту смерті постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, і після її смерті залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) у розмірі 1.84га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Заповіту після своєї смерті ОСОБА_4 не залишала, а тому спадкоємцем після її смерті був батько ОСОБА_5, який відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав за однією із спадкодавцем адресою. Однак він помер у 2010 році, не переоформивши спадщини. Після його смерті спадкоємцями за законом є позивач та її мати ОСОБА_3, яка спадщину не оформила та на неї не претендує. А позивач не зверталась до нотаріальної контори, оскільки рішення про видачу сертифіката ОСОБА_4 було прийняте після її смерті, а саме у 2000р. Відповідно, правовстановлювальний документ не був виданий і про його існування нікому зі спадкоємців не було відомо.

Тому, за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідачі проти задоволення позовних вимог не заперечують, третя особа позов визнала.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у звязку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалося.

За наведених вище обставин справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено наступні фати, обставини та відповідні їм правовідносини.

04.02.1996р. померла ОСОБА_4 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 347872 виданим виконавчим комітетом Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 07.02.1996 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) у розмірі 1.84га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0361832 виданого ОСОБА_4 на підставі рішення Хмільницької районної державної адміністрації від 06.07.2000 року № 114.

Спадкоємцем за законом був її син ОСОБА_4, що підтверджується виписками із погосподарських книг (а.с. 8-10).

01.06.2010 р. помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 178854 виданим виконавчим комітетом Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 03.06.2010 року.

Спадкоємцями після його смерті є позивач, її брат ОСОБА_2 та її мати (дружина спадкодавця) ОСОБА_3, від яких до суду надійшли заяви про визнання позову та відсутність претензій на спадкове майно.

Як убачається з довідки Лозівської сільської ради Хмільницького району № 630 від 24.07.2017 р. позивач на день смерті спадкодавця була зареєстрована і проживала разом із ним в с. Лозова Хмільницького району вул. Дачна (Будьонного), 44.

Згідно зі ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином суд вважає, що позивач в силу вимог закону є такою, що прийняла спадщину.

Однак позивач не може оформити своє право на земельну ділянку в нотаріальному порядку, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується довідкою відділу у Хмільницькому району ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.08.2017р. №0-2-0.25-302/119-17.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги, позаяк сертифікат на право на земельну частку не було видано, що в свою чергу і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Належність спадкодавцеві сертифікату підтверджується копією цього акта.

Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як уже зазначалося судом до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). А так як право спадкодавця на земельну ділянку не припинилося після його смерті, хоча відповідний правовстановлюючий документ і був втрачений, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцем, який прийняв спадщину.

За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 1-12,76-81,133-142,258-259,263-268,353-354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у розмірі 1,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0361832 виданого ОСОБА_4 на підставі рішення Хмільницької районної державної адміністрації від 06.07.2000 року № 114.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В.О.