Справа № 345/666/17
Провадження № 4-с/345/11/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Мостової Ю.З. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш скаргу ОСОБА_1 до Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третьої особи ОСОБА_2 про скасування постанови, суд -

встановив:

що ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою мотивуючи тим, що 01.10.2014 Калуським міськрайонним судом винесено вирок у справі № 345/2759/14-к, яким ОСОБА_2 визнано винуватим за ст.ст. 191 ч. 2, 388 ч. 1 КК України, а також частково задоволено цивільний позов ОСОБА_1 в сумі 62742,00грн. моральної шкоди та 5000,00 грн. матеріальної шкоди. 05.11.2014 цим же судом було видано виконавчий лист, строк предявлення до виконання якого до 31.10.2015. Державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ 19.11.2015 відкрито виконавче провадження. 04.08.2015 головним державним виконавцем ВДВС Соломянського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавче провадження здійснювалось ВДВС Тисменицького РУЮ. 28.12.2016 державним виконавцем Тисменицького районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка отримана 02.02.2017. Підставами винесення такої постанови стало те, що майно на яке можна звернути стягнення у боржника відсутнє і здійснені протягом року заходи щодо розшуку такого майна виявилось безрезультатними, 07.10.2015 було винесено ухвалу про розшук боржника. ОСОБА_1 вважає, що посилання державного виконавця на те, що майно боржника відсутнє і заходи, щодо його розшуку є безрезультатними не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки ухвала про розшук боржника винесена у справі про стягнення із ОСОБА_2 аліментних платежів, а не у справі про стягнення моральної та матеріальної шкоди у кримінальному провадженні. Вважає, що відповідачем повинно було подано звернення до органів поліції про вчинення ОСОБА_2 злочину за невиконання рішення суду передбаченого ст. 382 КК України. З наведених підстав ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.12.2016 у виконавчому провадженні № 49393322.

Від державного виконавця Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 до суду надійшло заперечення проти скарги, в якій він вимоги скаржника вважає незаконними, безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що ним було здійснено протягом року всі необхідні заходи щодо розшуку майна боржника згідно ст. 37 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження». За поданням було винесено судом 07.10.2015 ухвалу про оголошення боржника ОСОБА_2 у розшук, яку 21.10.2015 направлено до виконання в Тисменицький РВ УМВС. 13.01.2016 ОСОБА_2 внесено до бази даних ДПС відомості про осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України. Зазначає, що згідно довідки Стриганецької сільської ради від 21.12.2015 № 410 ОСОБА_2 в селі Стриганці зареєстрований, однак не проживає.

29.01.2016 направлено запит № 475/04-23 в Територіальний сервісний центр № 2641 та відділ держгеокадастру про наявність зареєстрованих транспортних засобів та наявність земельних ділянок. 23.02.2016 направлено повторний запит № 940/04-23 в Тисменицький ВП ГУНП про наявність зареєстрованої зброї за ОСОБА_2 і 19.09.2016 направлено повторний запит № 4866. 12.02.2016 направлено запит № 758/04-23 в адміністрацію ДПС чи не перетинав ОСОБА_2 державний кордон України.

01.03.2016 ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справ та отримав копії матеріалів виконавчого провадження № 49393322, про що зроблено відмітку в журналі ознайомлень з виконавчими провадженнями.

Із даних установ до виконавчої служби понадходили відповіді про відсутність транспортних засобів, земельних ділянок та зброї. З наведених підстав просить у задоволенні скарги відмовити, а справу розглядати без участі представника виконавчої служби.

У судове засідання представник ОСОБА_4 не зявивилися, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та скаржника, скаргу підтримала.

Третя особа ОСОБА_2 також не зявився у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому судової повістки (а.с. 59).

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Із матеріалів справи вбачається, що згідно виконавчого листа № 345/2759/14-к виданого Калуським міськрайонним судом від 01.10.2014 (а.с. 7), старшим державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ ОСОБА_5 винесено 19.11.2015 постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 62742,00 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди (а.с. 3).

28.12.2016 державним виконавцем Калинчук Н.Я. Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за ст. 37 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 8).

Оскаржуючи вищенаведену постанову, скаржник посилається на те, що ухвала про розшук боржника винесена у справі про стягнення із ОСОБА_2 аліментних платежів, а не у справі за виконавчим листом № 345/2759/14-к не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 07.10.2015 ОСОБА_2 оголошено в розшук за виконавчим листом № 0907/2501/2012 від 04.10.2012 про стягнення із ОСОБА_2 аліментних платежів (а.с. 5).

Судом встановлено, що у Тисменицькому РВ ДВС знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь: аліментних платежів на утримання неповнолітніх дітей; ОСОБА_1 - 67742,00 грн.; ПАТ «Державний ощадний банк України» - 74009,51 грн.; ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - 5585,91 грн.; ПАТ «Плюс Банк» - 6993,36 грн.; ПАТ СК «Український страховий стандарт» - 2327,26 грн.

Старшим державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ ОСОБА_5 19.11.2015 винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, згідно якої виконавче провадження № 49393322 з примусового виконання виконавчого листа № 345/2759/14-к виданого 05.11.2014 до зведеного виконавчого провадження № 45339320, яке веде ВДВС Тисменицького РУЮ (а.с. 60).

Таким чином, суд вважає, що оголошення судом боржника ОСОБА_2 у розшук за виконавчим листом по сплаті аліментів, також стосується виконавчих дій щодо розшуку боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 49393322 з примусового виконання виконавчого листа № 345/2759/14-к про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 62742,00 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди. Оскільки дані виконавчі провадження обєднані в одне, а заборгованість по аліментах за виконавчим листом № 0907/2501/2012 від 04.10.2012 було підставою для державного виконавця здійснити заходи щодо розшуку боржника ОСОБА_2 та звернутися до суду із клопотанням про розшук боржника відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час вчинення ним виконавчих дій щодо розшуку боржника.

У своїй скарзі скаржник посилається на те, що майно боржника відсутнє і заходи здійснені державним виконавцем протягом року, щодо його розшуку є безрезультатними.

Згідно Журналу ознайомлення сторін (представників) з матеріалами виконавчих проваджень № 12.11-41 ОСОБА_1 01.03.2016р. ознайомився із матеріалами справ та отримав копії матеріалів виконавчого провадження № 49393322, про що зроблено відмітку (а.с 25-26).

Згідно супровідного листа № 8085/04-23 державним виконавцем Вацеба О.Б. 19.11.2015 направлено до виконання боржнику ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 27).

29.01.2016 направлено запит № 475/04-23 в Територіальний сервісний центр № 2641 та відділ держгеокадастру про наявність зареєстрованих транспортних засобів та наявність земельних ділянок. 23.02.2016 повторно направлено запит № 940/04-23 в Тисменицький ВП ГУНП про наявність зареєстрованої зброї за ОСОБА_2 19.09.2016 направлено повторний запит № 4866. 23.02.2016 направлено запит № 758/04-23 в адміністрацію ДПС чи не перетинав ОСОБА_2 державний кордон України (а.с. 33, 35, 36, 38).

Згідно відповіді Тисменицького ВП ГУНП України в Івано-Франківській області № 2464/108/47/01-2016 від 09.03.2016 ОСОБА_2М не є власником будь-якого виду зброї та не перебуває на відповідному обліку (а.с. 34).

Згідно відповіді територіального центру № 2641 від 10.02.2016 за ОСОБА_2 немає зареєстрованих транспортних засобів (а.с. 37).

Згідно відповіді ДПС України, 13.01.2016 ОСОБА_2 внесено до бази даних ДПС відомості про осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України (а.с. 32). Згідно довідки № 410 від 21.12.2015 ОСОБА_2 в селі Стриганці зареєстрований, однак не проживає (а.с. 28).

Відповідно до ст. 37 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час винесення оскаржуваної постанови від 28.12.2016 про повернення виконавчого документа, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону протягом року заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем за вимогами вищевказаної статті вчинені всі необхідні дії щодо розшуку боржника ОСОБА_2 та його майна.

Скаржник посилається на невжиття державним виконавцем заходів щодо звернення до Тисменицького ВП ГУНП про вчинення ОСОБА_2 злочину передбаченого ст. 382 КК України.

Суд не бере до уваги дані твердження скаржника, оскільки звернення до органів поліції про вчинення злочину за невиконання судового рішення не є обовязком державного виконавця в силу вимог ст. 18 ч.ч. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

2. Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки. Також, вчинення дій державного виконавця щодо звернення до органів поліції про вчинення злочину за ст. 382 К України, не є правом державного виконавця в силу ст. 18 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 37 ч. 5 закону України «Про виконавче провадження», Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Із п. 3 резолютивної частин постанови державного виконавця Калинчук Н.Я. Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 28.12.2016 вбачається, що даний виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 28.12.2019, що відповідає вимогам вищевказаної статті Закону, що у свою чергу не позбавляє можливості стягувача ОСОБА_1 повторно предявити виконавчий документ до виконання.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 до Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третьої особи ОСОБА_2 про скасування постанови не підлягає до задоволення, оскільки дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу відповідають вимогам закону.

Також, суд наголошує на тому, що скаржником у скарзі не заявлено вимоги про визнання дій державного виконавця протиправними, що є первинним до вимоги про визнання протиправною та скасування постанови.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд -

ухвалив:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 до Тисменицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, третьої особи ОСОБА_2 про скасування постанови відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 5-ти днів з часу проголошення.

Головуючий: