КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3453/16-ц
Провадження № 2/488/380/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

09.02.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді - Лазаревої Г.М.,

при секретарі - Бондар Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Миколаївської міської ради, Товарної біржі "Нерухомість Південь" про визнання договору купівлі-продажу дійсним, та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Миколаївської міської ради та Товарної біржі "Нерухомість Південь" про визнання договору купівлі-продажу дійсним, та визнання права власності в порядку спадкування.

В обгрунтування своїх вимог позивачка вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_4. Однак, при зверненні до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно, а саме договір купівлі-продажу нерухомого майна не є дійсним, оскільки зареєстрований на Товарній Біржі "Нерухомість-Південь" без його нотаріального посвідчення. У зв'язку із тим, що її право власності не визнається, позивачка звернулася до суду з даним позовом та просила його задовольнити.

Представник позивачки надав суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги та просив визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_4. Позов підтримав, просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача - Миколаївської міської ради надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_3 та представник відповідача - Товарної біржі "Нерухомість Південь" в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, заперечень проти задоволення позову суду не надали.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15 вересня 1997 року, між ОСОБА_5 яка діяла від імені та дорученню ОСОБА_3 на основі довіреності посвідченої державним нотаріусом Третьої Миколаївської нотаріальної контори Яновською С.О. за р. № 1-1228 від 17 червня 1997 р. та ОСОБА_4, було укладено договір купівлі-продажу 1/2 частини будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1. Вказаний договір було укладено на Товарній Біржі "Нерухомість-Південь" без його подальшого нотарільного оформлення.

Право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку зареєстровано на ім'я ОСОБА_4 у КП "Миколаївському міжміському БТІ" за р. № 14309 (а.с. 12).

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу", членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Обставини належності 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_4, укладення ним з відповідачем біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_4 придбав 1/2 частину вказаного житлового будинку, реєстрація в МБТІ права власності на вказаний житловий будинок підтверджуються письмовими матеріалами справи. (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного житлового будинку.

Державним нотаріусом П'ятої МДНК Миколаївської області Тищенко О.Б. позивачці ОСОБА_2, як спадкоємцю за законом після смерті батька, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки договір купівлі-продажу квартири нотаріально не посвідчений.

Відповідно до ст. 47 ЦК Української РСР 1963 р., який діяв на момент укладення договору: нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р.: за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Тобто на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору.

Тому, оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, а відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає за можливе визнати спірний договір купівлі-продажу дійсним.

Що стосується позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом, суд вважає, що вони також підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, другий з подружжя та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дочкою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, актовий запис № 4810.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

За ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивачка на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, то відповідно до ч. 3 cт. 1268 ЦК України ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 208-209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 1062 від 15.09.1997 року, посвідчений товарною біржею "Нерухомість-Південь" в "Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю" за № 1062 від 15.09.1997 року, 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Копію заочного рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Г.М. Лазарева