Справа № 415/1717/17
Провадження № 2/415/860/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Краснокутської М.О.,

за участі секретаря Тимофієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без дозволу батька, третя особа - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Лисичанської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без дозволу батька, в обґрунтування своїх вимог зазначивши наступне. Від ОСОБА_2 у неї народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач на підставі заяви про визнання батьківства № 47 від 06.08.2004 року був записаний батьком дитини у свідоцтві. В травні 2013 році вона з відповідачем припинила підтримувати будь-які стосунки та мешкає разом з дитиною окремо. Позивач зазначила, що вона є приватним підприємцем та вирішила разом з дитиною відпочити, запланувавши поїзду до своїх родичів до Російської Федерації. На протязі 2014-2016 років позивач просила відповідача надати дозвіл на вивіз спільної дитини за кордон, але відповідач їй відмовив. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. При цьому відповідач жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, не наводить. Позивач вважає, що така позиція її колишнього чоловіка та батька спільної неповнолітньої доньки шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвиту. Після уточнення позовних вимог просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації неповнолітній дитині - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (або належним чином уповноважених осіб), на період з 01.06.06.2017 року до 30.08.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності.

Представник третьої особи - Органа опіки та піклування Лисичанської міської ради в особі служби у справах дітей Лисичанської міської ради - ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, справу просила розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 26.04.2017 року, 24.05.2017 року, 06.06.2017 року, 19.06.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, як за адресою, зазначеною позивачем, так і за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем мешкання, про що свідчать рекомендовані повідомлення №068, №499, №282, № 080, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не надав.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам. які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий викик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Статтею 141 СК України передбачена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску та без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» від 31 березня 1995 року № 231, оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду дитини, яка не досягла шістнадцятирічного віку за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно з довідкою ВРАЦС Лисичанського міського управління юстиції № 534 від 06.08.2007 року, виданою ОСОБА_2, «06» серпня 2004 року в Лисичанському відділі реєстрації актів цивільного стану зареєстровано народження ОСОБА_5, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лисичанську, про що, в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 534. Батьком записаний ОСОБА_2, а матір'ю ОСОБА_1. Відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України на підставі заяви про визнання батьківства за № 47 від 06.08.2004 року по Лисичанському відділу РАЦС. Здійснено виправлення прізвища дитини з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_2» /а.с.4/

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 06 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3, батьком якої записаний ОСОБА_2, а матір'ю ОСОБА_1, про що зроблено відповідний актовий запис за № 534 /а.с.5/.

Згідно з копією виконавчого листа № 2/415/929/16, який видано 27.05.2016 року, Лисичанський міський суд вирішив стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця міста Лисичанська Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частина з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1./а.с.7/

Згідно з довідкою в.о. начальника Лисичанського міського ВДВС ГТУЮ у Луганській області № 413 від 19.01.2017 року, на виконанні Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції знаходиться в/л № 2/415/929/16, який видано 27.05.2016 року Лисичанським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 ч., починаючи з 28.04.2016 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Заборгованість по стягненню аліментів станом на 19.01.2017 року складає 9798,07 грн./а.с.6/.

Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії НОМЕР_2, виданого Виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області 06.12.2005 року, номер запису про державну реєстрацію НОМЕР_3 ОСОБА_1 є фізичною особою- підприємцем /а.с.8/.

Таким чином, оскільки у ОСОБА_1 є складнощі в отриманні згоди ОСОБА_2 на виїзд дитини за кордон, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право вільно залишити територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд ОСОБА_3 за кордон буде сприяти її всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству.

При цьому суд, зважаючи на шкільний вік дитини, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, надавши дзвіл на виїзд дитини ОСОБА_3 у супроводі її матері ОСОБА_1 до м. Анапа Російської Федерації без згоди батька ОСОБА_2 з дня ухвалення рішення у справі з можливістю повернутися до України до закінчення шкільних літніх канкул, тобто на період з 21.06.2017 року по 30.08.2017 року .

За таких обставин, суд вважає позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без дозволу батька підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 155 СК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без дозволу батька, третя особа - Орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Лисичанської міської ради - задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на тимчасові виїзди неповнолітньої дитини - громадянки України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до м. Анапа Російської Федерації без згоди батька ОСОБА_2 на період з 21 червня 2017 року по 30 серпня 2017 року у супроводі її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.О.КРАСНОКУТСЬКА