АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/2334/17 Головуючий у 1 інстанції - Декаленко В.С.
Унікальний № 2-1434/10 Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії і бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Крайчинського Станіслава Станіславовича та начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова Олексія Володимировича,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії (бездіяльність) головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві КрайчинськогоСтаніслава Станіславовича в межах виконавчого провадження №25836896 щодо не виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису за номером 2727420 про обтяження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_1.

Крім того, враховуючи, що державний виконавець Крайчинський Станіслав Станіславович на момент звернення заявника до суду із відповідною скаргою вже не займає відповідну посаду, скаржник просив суд зобов'язати начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова Олексія Володимировича усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом виключення з Державного реєстру речових прав зазначеного запису про обтяження нерухомого майна.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилалася на те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №25836896, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 2-1434/10 виданого 24.02.2011 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 5 921 049 грн. 51 коп.

Зазначала, що в ході здійснення виконавчих дій по вказаному вище виконавчому провадженню, з прилюдних торгів було реалізовано майно боржника, яке перебувало в іпотеціу ПАТ «УкрСиббанк», а саме чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Скаржник зазначала, відповідно до норм чинного законодавства, іпотека припинилася з моменту реалізації квартири на прилюдних торгах, її припинення було зареєстровано у встановленому законодавством порядку, а запис про іпотеку був виключений з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі заяви державного виконавця.

Разом з тим, державним виконавцем не було виключено запис про обтяження зазначеної квартири у вигляді заборони на нерухоме майно (номер запису про обтяження: 2727420) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Скаржник вважає, що зазначене обтяження є похідним від обтяження нерухомого майна іпотекою, а тому відповідний запис також підлягав виключенню державним виконавцем з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_1 зазначала, що наявність указаної заборони на належне їй нерухоме порушує її права та охоронювані законом інтереси, оскільки скаржник на сьогоднішній день вже не є боржником за іпотечними зобов'язаннями, а зареєстрована заборона містить інформацію про неіснуючі боргові зобов'язання за припиненим договором іпотеки.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року скаргу задоволено у повному обсязі. Визнано неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві КрайчинськогоСтаніслава Станіславовича в межах виконавчого провадження №25836896 щодо не виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису за номером 2727420 про обтяження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_1, а також зобов'язано начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова ОлексіяВолодимировича виключити зазначений запис про обтяження нерухомого майна із відповідного реєстру.

В поданій апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві просить указану ухвалу скасувати, як таку що постановлена з порушенням вимог чинного законодавства, і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні вимог скарги відмовити у повному обсязі. Скаржник посилається на те, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року визнано недійсними результати прилюдних торгів від 27.09.2013 року з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, а саме: квартири АДРЕСА_1. Зазначене рішення суду залишене в силі судами вищих інстанцій, в тому числі ухвалою Верховного Суду України від 16 вересня 2016 року. Скаржник зазначає, що оскільки на даний момент відсутній факт реалізації квартири, що є предметом іпотеки, на прилюдних торгах, то відсутні також законні підстави як для припинення іпотеки, так і для виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження зазначеної квартири у вигляді заборони на нерухоме майно. Крім того, скаржник посилається на те, що до повноважень начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова Олексія Володимировича не належить виключення з державних реєстрів відповідних записів.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М. та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним Кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки, згідно умов якого, Іпотекодавець передав Банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з посвідченням Договору іпотеки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., було накладено заборону відчуження квартири, що є предметом іпотеки, до припинення правовідносин за договором іпотеки (номер запису про обтяження: 2727420).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.03.2007 року у розмірі 5 921 049 грн. 51 коп.

24.02.2011 року судом на виконання вищезазначеного рішення було видано виконавчий лист № 2-1434/10, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 5 921 049 грн. 51 коп.

12.04.2011 року головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магдою С.Г. на підставі зазначеного виконавчого листа винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 25836896, якою зокрема було накладено арешт на все майно ОСОБА_1.

02.10.2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. києві Крайчинським Станіславом Станіславовичем було складено Акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме: чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1.

Того ж дня державним виконавцем винесена Постанова про звільнення майна боржника з-під арешту, якою звільнено указану квартиру з-під арешту.

Крім того, 02.10.2013 року державним виконавцем Крайчинським С.С. була винесена Постанова про звільнення майна боржника з-під арешту та скасування заборони його відчуження, якою звільнено з-під заборони квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки, відповідно до цього Закону.

Згідно статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, вбачається, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, зокрема іпотека, інші речові права на нерухоме майно відповідно до закону.

За змістом ст. 17 Закону України «Про іпотеку» в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, у разі придбання (передачі) за результатом, прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, державна реєстрація припинення іпотеки проводиться на підставі заяви державного виконавця.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 25.10.2013 року № 11553856, на підставі заяви державного виконавця, за рішенням Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Максименко Л.А. про припинення іпотеки, було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення іпотеки на нерухоме майно(квартиру АДРЕСА_1).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка, виникає на підставі договорів.

Зі змісту глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, в редакції чинній на день виникнення правовідносин, вбачається, що заборона відчуження майна накладається, зокрема, при посвідченні договору застави(іпотеки)житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, майнових прав на нерухоме майно, а також транспортного засобу, що підлягає державній реєстрації, або при посвідченні договору про внесення змін щодо предмета застави (іпотеки), якщо це передбачено договором.

За приписами статті 16 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції чинній на день виникнення правовідносин, заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі може подаватися виключно державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем.

За змістом статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, вживати заходів необхідних для своєчасного і в повному обсязі примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасного і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, враховуючи викладені вище правові норми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заборона відчуження майна є похідною від іпотеки і у випадку припинення останньої, припиняється і заборона відчуження.

Отже, у випадку реалізації предмета іпотеки із публічних торгів в межах виконавчого провадження та відповідно до норм Закону України «Про іпотеку», обов'язок із виключення запису про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно покладено на державного виконавця.

Разом з тим, задовольняючи скаргу ОСОБА_1, суд першої інстанції не з'ясував, чи дійсно на момент розгляду скарги наявні правові підстави для припинення іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 та, відповідно, підстави для виключення запису про заборону відчуження на зазначене майно із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, судом не враховано, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року, залишеним в силі судами вищих інстанцій, визнано недійсними результати прилюдних торгів від 27.09.2013 року з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, а саме: квартири АДРЕСА_1, а указану квартиру витребувано з володіння переможця відповідних торгів.

При цьому, згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 01.03.2017 року при розгляді справи №6-130цс17, визнання недійсним аукціону(прилюдних торгів), на підставі якого проводилася реалізація предмета іпотеки, не дає підстав вважати зобов'язання за договором іпотеки припиненими.

Таким чином, суд першої інстанції, не встановивши належним чином факт законної реалізації указаного вище нерухомого майна з прилюдних торгів, дійшов передчасного висновку про необхідність виключення запису за номером 2727420 про обтяження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_1, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, суд належним чином не з'ясував та не перевірив, чи належить до компетенції начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві виключення з Державних реєстрів записів про обтяження нерухомого майна.

Отже, судом першої інстанції порушено порядок вирішення питання щодо скарги на бездіяльність державного виконавця, а ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: