Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , при секретарі Собакінських С.М., за участю прокурора Соклакова М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 05 вересня 2003 року по 07 травня 2008 року. Від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина проживала з відповідачкою. У 2014 році відповідачка виїхала з м.Маріуполя у невідомому напрямку, дитину залишила зі своєю матір'ю ОСОБА_4 та сама протягом останніх двох років у місті Маріуполі не з'являлась. У липні 2016 року бабуся дитини - ОСОБА_4 померла, у зв'язку із чим, позивач забрав сина до себе та займається його вихованням та утриманням. Відповідачка не виконує покладені на неї законом обов'язкі, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичному розвитку як складову виховання; не спілкується, з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.Крім того, відповідачка протягом останніх 6 місяців постійно телефонує дитині з різних телефонних номерів, підбурює проти позивача та його родини, вимагає гроші. У зв'язку із зазначеним просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сипа ОСОБА_3.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні не визнала позовні вимоги в повному обсязі, оскілки періодично підтримує відносини з дитиною, цікавиться її життям та надає матеріальну допомогу. Лише деякий період часу вона знаходилась в скрутному матеріальному становищі та не могла надавати матеріальну допомогу та утримання сина. Також, нею надавались гроші на придбання мобільного телефону для дитини. Має намір забрати дитину до себе для постійного проживання.

Представник Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини.

Представник Органу опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради в судовому засіданні не визнала вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3 та надала висновок комісії про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що він проти того, щоб мати ОСОБА_2 була позбавлена відносно нього батьківських прав, оскільки вона спілкується з ним, цікавиться здоров'ям та навчанням, а також за можливості надає матеріальну допомогу.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, думку прокурора та неповнолітньої дитини, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2003 року по 07 травня 2008 року.

Відповідно до свідоцтва про народження дитина ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батьками якого є сторони по справі.

Згідно рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 07 травня 2008 року з ОСОБА_1 користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи утримання з 21 квітня 2008 року.

Відповідно до акту, виданого КСН «Приморський» від 20 вересня 2016 року, дитина ОСОБА_3 до липня 2016 року проживала разом з бабусею та в подальшому та на теперішній час проживає разом з батьком ОСОБА_1

Актом №178 від 23 вересня 2016 року КСН «Лучистий» встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживав разом з бабусею ОСОБА_4 з 2014 року по день її смерті, тобто по 30 червня 2016 року. Мати дитини ОСОБА_2 виїхала в 2014 року та місце її перебування невідоме, вихованням дитини не займається та на похованні матері присутньою не була. Дитина проживає з батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні.

Відповідно до акту №177 від 23 вересня 2016 року КСН «Лучистий», який складений зі слів сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, встановлено, що громадянка ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, не проживає з 2014 року.

Згідно довідки №18, виданої директором Маріупольської ЗШ №29 30 вересня 2016 року, дитина ОСОБА_3 навчається в 7 класі вказаної школи та за період навчання, мати дитини школу не відвідувала та на батьківські збори не приходила, успіхами дитини не цікавилась.

Письмовими поясненнями сусідів позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджено, що дитина ОСОБА_3, 2003 року народження, проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою:АДРЕСА_1.

Витягом з протоколу №11 від 10 травня 2017 року Комісії з питань захисту прав дитини Кальміуської райадміністрації Маріупольської міської ради та висновком Кальміуської рай адміністрації Маріупольської міської ради від 12 травня 2017 року встановлено недоцільним на теперішній час позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до ст.. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої мешкає дитина, установа охорони здоров'я, учбовий чи інший дитячий заклад, в якому дитина знаходиться, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Крім того, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, думку самої дитини та встановлений факт того,що відповідачка підтримує стосунки з дитиною та за можливістю надає матеріальну допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідачки є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 213, 215 ЦПК України, ст. 164, 170 , 180, 183 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Орган опіки та піклування Кальміуської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав та скасування стягнення аліментів відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. М. Іванченко