Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Романа О. А.,

при секретарі - Іванюк І. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Подільський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_10 року в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим громадянина України ОСОБА_4, матір?ю якого є громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а батьком - громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи тим, що встановлення факту народження необхідно для реєстрації дитини органами реєстрації актів цивільного стану Держави Україна.

В судове засідання заявник не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи - Подільський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе справу розглянути без участі сторін на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі з жовтня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 10.10.2009 року, актовий запис № 561 ( а.с. 7).

Як вбачається зі свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_10 року серії НОМЕР_3 виданого Сімферопольським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства Юстиції АвтономноїРеспубліки Крим, ОСОБА_5, народився ІНФОРМАЦІЯ_11 в м. Сімферополь, Республіка Крим, Російська Федерація (а.с. 6).

ОСОБА_2 є громадянкою України, уродженкою м. Севастополь, АР Крим зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1(а.с. 4).

ОСОБА_3 є громадянином України, уродженцем с. Панютне, Лозівського району, Харківської області,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону тимчасово окупована територія України є невід»ємною частиною території України, на яку поширюється діє Конституції та законів України.

Статтею 4 Закону визначено, що правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що вищезазначені обставини позбавляють заявників можливості зареєструвати місце народження своєї дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, матір якої на момент її народження є громадянкою України.

Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження дитини.

На підставі викладеного, ст.ст.3 ,5, 9,12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60,197, 208-209, 212-215, 234 ч.2 п.5, 256 ч.1 п.7, 257-1, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву - ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, матір?ю якої є громадянка України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженкою м. Севастополь, АР Крим (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), а батьком - громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженець с. Панютне, Лозівського району, Харківської області, (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2).

Факт народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, встановити для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах ДРАЦС.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О. А. Роман