Справа № 144/403/17
Провадження № 2/144/328/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2017 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Германа О.С.,

секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернулась до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2, у якому просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В позовній заяві позивач свої вимоги мотивує тим, що вона із відповідачем є батьками сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матірю, позивачем. Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області ухвалено стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 300 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Стверджує, що на даний час ОСОБА_2 має матеріальні можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в більшому розмірі ніж 300 грн. на місяць, так як неофіційно працює займається проведенням ремонтів квартир, також отримує пенсію по інвалідності. Позивач постійно несе витрати на оздоровлення, лікування, спортивні заняття дитини. У зв'язку з цим змушена звернутися в суд із цією позовною заявою про збільшення розміру аліментів.

Від позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Підтримує позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення. До суду подав письмові заперечення та заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач просить збільшити розмір стягнення аліментів. Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 28 вересня 2009 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн. щомісячно на дитину, до досягнення нею повноліття(а.с. 6). На виконання вказаного рішення 28.09.2009 року було видано виконавчий лист.

Встановлено, що син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує спортивну секцію з греко-римської боротьби та навчається в школі. Також проходить лікування, що підтверджується довідками № 43 від 11.04.2017, від 12.04.2017 та випискою з картки хворого.

Позивачем не надано відповідних доказів та не доведено обставин на які вона посилається у своїй позовній заяві, а саме щодо неофіційної роботи відповідача та його доходів, разом з тим доведено, що погіршився її матеріальний стан у звязку з витратами на дитину, а саме відвідування спортивної секції з греко-римської боротьби та проходження лікування.

Також встановлено, що відповідачем не надано відповідних доказів та не доведено обставин на які він посилається у своєму запереченні, а саме щодо неможливості сплачувати аліменти на дитину в розмірі 600 грн щомісячно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Так, ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Крім того, згідно із положеннями ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій (на підставі вказаних статей СК), позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вказаною нормою суд не може самостійно визначити або змінити підстави позову.

За таких обставин, суд на підставі викладеного, виходячи з наведених норм матеріального права, а також положень ст. 182 СК України, враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, а також виходячи з майнового та сімейного стану відповідача, як платника аліментів, який має постійний дохід, з часу присудження аліментів змінився матеріальний стан позивача, який погіршився у звязку з витратами на дитину, а саме відвідування спортивної секції з греко-римської боротьби та проходження лікування, будь-яких договірних та кредитних зобов'язань у відповідача та інших витрат не має, прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 1689 грн., вважає, що позов ОСОБА_1, підлягає задоволенню, а саме шляхом зміни розміру присудження аліментів, стягнутих рішенням Теплицького районного суду Вінницької області у твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно на дитину - на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн., з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі ст.ст. 180 - 184, 191, 192 СК України, керуючись 3, 10, 15, 60, 88, 174, 209, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнених відповідно до рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 28.09.2009 року на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом збільшення їх розміру з твердої грошової суми щомісячно у розмірі 300 грн. на дитину - на тверду грошову суму у розмірі 600 (шістсот)грн., щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня набрання чинності даного рішення суду до повноліття дитини.

Відкликати з ВДВС раніше виданий виконавчий лист у справі № 2-418/09 від 28.09.2009 року за попереднім рішенням про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі по 300 грн. щомісячно на дитину.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати, які складаються з судового збору на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Теплицький районний суд до Апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя