РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/4261/17

Пров. №2/766/6007/17

06 грудня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Хайдарової І.О..,

секретаря: Сікорської Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогою стягнути солідарно з останніх борг за договором позики в розмірі 1 887 900,00 грн. основного боргу, 305 839,80 грн. - індексу інфляції та 74 383,26 грн - 3 % річних, а всього 2268123,06 грн. по 1134061,53 грн, а також стягнути з відповідачів солідарно судові витрати.

В обгрунтування позову зазначила, що 10.11.2005 року відповідач - ОСОБА_4 під розписку позичив позивача 70000 доларів США для покупки незавершеного будівництвом житлового будинку № 29 по провулку 40 років Жовтня у м. Херсоні та для подальшого закінчення будівництвом цього будинку № 29 і здачі його в експлуатацію. Позичальник зобовязався суму позики повернути до 10 листопада 2015 року. 10.11.2005 позичальник - ОСОБА_2 за згодою своєї дружини - ОСОБА_3 підписали договір купівлі-продажу будинку літ. «З», що не завершений будівництвом, готовність 72%, що знаходиться у м. Херсоні по провулку 40 токів Жовтня, 29. Дану недобудову відповідачі придбали за 88 641,00 грн. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13.07.2010 року по справі № 1-1727/2010 було визнано за ОСОБА_2 право власності на двоповерховий житловий будинок літ. «З» загальною площею 98,2 кв.м. по пров. 40років Жовтня , 29 м. Херсон загальною вартістю 229 017,00 грн. У визначений у борговій розписці строк - 10 листопада 2015 року позичальник суму боргу поозивачу не повернув, а в лютому місяці 2017 року позивачу стало відомо, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2017 р. по справі № 66/11959/16ц шлюб укладений 21.09.2005р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що існує реальна загороза того, що кошти, які подружжя (відповідачі) позичило у неї для придбання, добудови та облаштування житлового будинку будуть їй не повернуті, а даний житловий будинок буде проданий бувшим подружжям. Тому змушена звернутись до суду за захистом свої прав.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали вимоги заяви, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні позов визнали.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні заперечували проти задовлення позовних вимог в частині стягнення боргу з ОСОБА_3, з огляду на те, що остання не надавала у письмовій формі згоди своєму чоловікові на укладення договору позики з ОСОБА_1 та з тих причин, що вказані кошти не витрачались в інтересах сім'ї, а куди саме вони були витрачені ОСОБА_4 їй не відомо, вказала на те, що зобов'язання які виникли з договору позики укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 10.11.2005 року не створює обов'язків длі іншого подружжя, а саме для неї.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, встановив наступне.

10.11.2005 р. відповідачем ОСОБА_2 написано розписку , в якій останній підтвердив, що 10.11.2005 року отримав від ОСОБА_1 грошову позику у розмірі 70000 доларів США на придбання незавершеного будівництва будинку №29 по пр. 40-років Жовтня в м. Херсоні та для подальшого закінчення будівництва та сдачі будинку №29 в експтуатацію. В даній розписці ОСОБА_2 підтвердив, що ознайомлений з відповідальністюза невиконання домовленності по поверненню грошових коштів ОСОБА_1 впродовж 10 років від дня займу, до 10 листопада 2015 року.

В матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу посвідченого 10.11.2005 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотіарльного округу Воєводиною за реєстровим №3950 відповідно до умов якого ОСОБА_2 придбав у власність жилий будинок, що незавершено будівництвом, готовністю 72 %, що знаходиться в м. Херсоні по провул. 40 років Жовтня №29, продаж цього об'єкту здійснено за 88641 гривень.

Згідно копії заяви посвідченої 10.11.2005 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотіарльного округу Воєводиною за реєстровим №3949, ОСОБА_3 дає згоду своєму чоловіку ОСОБА_2 на покупку за їх спільні кошти за ціну та на умовах на його власний розсуд жилий будинок, що незавершено будівництвом готовністью 72% що знаходиться в м. Херсоні по провул. 40 років Жовтня №29.

Згідно копії рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13.07.2010 року по справі № 1-1727/2010 було визнано за ОСОБА_2 право власності на двоповерховий житловий будинок літ. «З» загальною площею 98,2 кв.м. по пров. 40років Жовтня , 29 м. Херсон загальною вартістю 229 017,00 грн.

Згідно копії рішення херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2017 р. по справі № 66/11959/16-ц шлюб укладений 21.09.2005 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Будучи допитана у судовому засідання в якості свідка ОСОБА_5 вказала на те, що її присутності відповідачем ОСОБА_2 було написано розписку та передано грошові кошти.

Представником відповідача - ОСОБА_3 з метою спростування доводів позивача про те, що саме за кошти які позичив її колишній чоловік у ОСОБА_1 на придбання та в подальшому добудови житлового будинку №29 по вул. 40 років Жовтня у м. Херсоні долучено документи, а саме: договір купівлі-продажу укладений 19.07.2005 року за яким відчджувачем вказано ОСОБА_6 (прізвище відповідча до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2І) яка передача у власність ОСОБА_7 квартиру вартість якої становила 2447 грн.; договір купівлі-продажу квартири, укладений 01.02.2007 року за яким ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_8, ОСОБА_9 квартиру, даний продаж квартири вчинений за 9240 гривень. Згідно копії трудової книжки АВ №184394 ОСОБА_3 у період з 28.12.2001 по 22.07.2002 року працювала у кафе "Радуга" та у кафе "Оксамит". 21.09.2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб.16 листопада 2005 року у них народилась дитина ОСОБА_10 Г ригорович, що підтверджується копією свідоцва про народження, що міститься в матеріалах справи. В листопаді 2005 року подружжю ОСОБА_10 запропонували придбати недобудований житловий будинок № 29 по провулку 40 років Жовтня у м. Херсон за 88641,0 гривень. Оскільки накопичених коштів у подружжя не вистачало для придбання та добудови будинку, ОСОБА_11 звертається до свого батька ОСОБА_12 з проханням надати їм позику в розмірі 60000,0 гривень.В день укладення угоди, а саме 10.11.2005 року батько ОСОБА_11 надає їй вищевказані грошові кошти, що підтверджується власноруч написаною розпискою ОСОБА_11, що міститься в матеріалах справи.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Як вбачається з ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя вінтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

У справі № 6- 163 цс12 від 20.02.2013р. Верховний Суд України виклав правову позицію у якій зазначив, що вирішальним значенням у справах даної категорії є встановлення факту укладення договору позики в інтересах сімї, а також зясування чи надавалась другим із подружжя у письмовій формі згода на укладення договору позики.

Судом встановлено, що письмової згоди на укладення договору позики ОСОБА_3 не надавала, взагалі їй невідомо було про існування такої розписки.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що факт отримання та витрачання отриманих ОСОБА_2 коштів за розпискою в інтересах сімї не підтверджений відповідними доказами, а відтак договір позики від 10.11.2005 року укладено не в інтересах сімї і не створює обов'язку для відповідача ОСОБА_3 як другого з подружжя.

Відповідач ОСОБА_2, який уклав договір позики, і не оспорює його, має відповідати за позовом, так як підстави для покладення на ОСОБА_3 солідарного з ним обовязку, чи пропорційного стягнення заборгованості по справі відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносинами, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошітощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 у встановлений розпискою від 10.11.2005 року строк - 10.11.2015 року грошові кошти не повернув.

З огляду на викладене, суд вважає, що належними та допустимими доказами відповідачем- Крюковим Г.І. не спростовано доводи позовної заяви.

Враховуючи, що станом на день ухвалення рішення у справі офіційний курс долара США щодо гривні України становить 27,1644 грн., то сума заборгованості складає 1901508 грн. (70000 дол. США * 27,1644 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, підлягають задоволенню вимоги про стягнення 3% річних у сумі 74383,26 грн.

Щодо вимог про стягнення інфляційних витрат у сумі 305839,80 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки борг визначений у доларах США, а не у гривні, а тому інфляційні витрати не нараховуються.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення на користь позивача з відповідача - ОСОБА_2 1901508 грн. борг за договором позики, 3 % річних, 74383,26 грн.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача - ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача 4000 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі наведеного та керуючисьст.ст. 541, 543, 625, 655, 692 ЦК України,ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою у сумі 1901508 (один мільйон девятсот одна тисяча пятсот вісім) грн., що еквівалентно 70000 доларів США, та 3% річних у сумі 74383 (сімдесят чотири тисячі триста вісімдесят три) грн. 26 коп.

У задоволенні решти вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 4000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_13