23.05.2017 Справа № 363/4841/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач з 1998 року відсутній в її житловому приміщенні без поважних причин, а тому втратив право користування жилим приміщенням в будинку №4 про вул. Шевченка в с. Лебедівка Вишгородського району Київської області.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявився.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 15 серпня 2001 року є власником житлового будинку №4 про вул. Шевченка в с. Лебедівка Вишгородського району Київської області.

Позивачка постійно проживає у вказаному будинку, веде господарство та несе витрати по його утриманню.

Як вбачається з даних будинкової книги та довідки форми №3 від 14 грудня 2016 року відповідач з 14 квітня 1998 року зареєстрований в будинку позивача.

В 1998 році відповідач забрав всі свої речі і виселився з будинку позивача.

З того часу відповідач у вказаному будинку не проживає та витрати по утриманню будинку не несе.

Відповідно до акту складеного депутатом Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 08 грудня 2016 року відповідач з 1998 року в будинку позивача не проживає.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1-3 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках:

1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі;

2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;

3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач відсутній у житловому приміщенні позивача більше шести місяців без поважних причин згаданих у ч. 3 ст. 71 ЖК України.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено право позивача вимагати визнання ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог статей 71 та 72 ЖК України.

Відтак предявлені вимоги ґрунтуються на вимогах Закону і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку №4 про вул. Шевченка в с. Лебедівка Вишгородського району Київської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя