РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 червня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

секретаря - Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку заочного розгляду в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з кожного з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитом у розмірі 21193,62 грн., яка складається з 14598,02 грн. - основний борг; 3348,49 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 2719,41 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 527,70 грн. - 3 % річних від суми заборгованості, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідачів зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проти розгляду справи у його відсутність та винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідачів до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідачі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідачів.

Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ № 10004/0169 філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 21 березня 2014 року було укладено Кредитний договір № 3846, за яким кредит надається в розмірі 20000,00 гривень на 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 20 березня 2017 року на споживчі цілі зі сплатою 11,00 процентів річних.

За умовами договору Банк зобов'язується надати Позичальнику на умовах Договору, а Позичальник має право отримати та зобов'язується належним чином використати і повернути в передбачені Договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених Договором.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов'язання.

Таким чином, вказаний договір набув чинності, про що свідчить наявність підписів сторін на Кредитному договорі № 3846 від 21 березня 2014 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

В п. 5.1 договору вказано, що виконання позичальником зобов'язань за цим договором (в тому числі і додатковими угодами до нього) забезпечується порукою ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Розмір заборгованості підтверджується долученими до матеріалів справи випискою по рахункам виконавця від 17.01.2017 року: клієнт ОСОБА_1, рахунок НОМЕР_4, за період з 21.03.2014 року по 17.01.2017 року, розрахунком заборгованості станом на 17 січня 2017 року за кредитним договором № 3846 від 21.03.2014 року, укладеного з ОСОБА_1, а також звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 21.03.2014 року по 16.01.2017 року.

Відповідно до п. 3.3.2 договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором.

Згідно п. 3.3.3 цього договору позичальник зобов'язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 555,56 гривень, та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, починаючи з 01 квітня 2014 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором.

Відповідно до п.п. 2.3.2, 2.3.3 проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором; при нарахуванні процентів за користування кредитом враховується перший і не враховується останній день фактичного користування кредитом.

Згідно п. 3.9.1 Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником та/або Поручителем взятих на себе зобов'язань та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення та/або іншими договорами, укладеними Позичальником з банком, вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим договором), у тому числі, але не виключно, якщо затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором на один календарний місяць.

П. 4.1 передбачено обов'язок Банку за умови виконання Умов надання кредиту, протягом строку, зазначеного в п. 3.1 цього договору, надати позичальнику кредит в порядку і на умовах, викладених в цьому Договорі.

Згідно п. 4.2 Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов'язань по цьому Договору; при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами чи комісійними винагородами, більш ніж на 1 календарний місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку.

Відповідно до п. 4.3 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за цим Договором; у строки обумовлені цим договором, повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов'язання за цим Договором; у випадку порушення умов цього договору та/або документів забезпечення достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, й відшкодувати банку в повному обсязі збити.

П. 4.4 передбачено право Позичальника достроково погасити кредит в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 9.1 за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому договорі та чинним законодавством України і відшкодовують завдані збитки. Завдані банку збитки позичальник зобов'язується відшкодувати в повному обсязі понад неустойку, пеню та штраф, і несе відповідальність за їх відшкодування всім належним йому майном.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним зобов'язання за вказаним договором не виконує, порушив умови кредитного договору та норми чинного законодавства, у зв'язку із чим, відповідно до наданих позивачем виписки по рахунках виконавця та розрахунку заборгованості, станом на 17.01.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 21193,62 грн., яка складається з 14598,02 грн. - основний борг; 3348,49 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 2719,41 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 527,70 грн. - 3 % річних від суми заборгованості.

Суд керується наступними нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 21 березня 2014 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» (Банк) з однієї сторони, ОСОБА_1 з другої сторони та ОСОБА_3, ОСОБА_2 (поручителі) з третьої сторони було укладено Договори поруки № 3846/1 та №3846/2 відповідно.

Дані договори вступив в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін (за наявності) та діє протягом 30 років з моменту підписання договору, але в будь-якому разі до повного виконання зобов'язання за кредитним договором та зобов'язань поручителів за цим договором.

Пунктами 2.1 вказаних договорів передбачено, що поручителі безумовно, безвідклично та безоплатно зобов'язуються перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов'язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього.

Відповідно до п. 2.2 поручителі відповідають перед кредитором за виконання зобов'язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку та строки, визнаечні кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі невиконання боржником зобов'язання щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним.

Згідно п. 4.3.3 кредитор має право пред'явити (направити) поручителям вимогу (и) відповідно до умов цього договору, вимагати у поручителів виконання зобов'язання відповідно до умов цього договору та законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку . Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У відповідності до ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачами зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання, а також сум інфляційного збільшення заборгованості та 3 % річних від суми заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Отже, позовні вимоги заявлені до відповідачів є законними, обґрунтованими та такими, що базуються на умовах укладеного договору.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 2719,41 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 527,70 грн. - 3 % річних від суми заборгованості, підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги порушення виконання першим відповідачем (Позичальником), зобов'язань за Кредитним договором № 3846 від 21 березня 2014 року, виконання якого було забезпечено порукою, згідно договорів поруки № 3846/1 та № 3846/2 від 21.03.2014 року, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання цих зобов'язань як позичальником, так і поручителями станом на момент розгляду справи, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в частині: 14598,02 грн. - основний борг; 3348,49 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 2719,41 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 527,70 грн. - 3 % річних від суми заборгованості.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 610, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_5 РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, паспорт НОМЕР_6, РНОКПП НОМЕР_2, та ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_7, РНОКПП НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (), заборгованість за кредитним договором у розмірі 21193,62 грн., яка складається з 14598,02 грн. - основний борг; 3348,49 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 2719,41 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 527,70 грн. - 3 % річних від суми заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_5 РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, паспорт НОМЕР_6, РНОКПП НОМЕР_2, та ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_7, РНОКПП НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (), в рівних частинах витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя А.М. Левченко

07.06.2017