Справа № 286/1049/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Невмержицького С. С.

з секретарем Аврамчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне» села Словечне Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю п»ять тисяч двадцять три гривні, який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Овруцькою районною державною адміністрацією 10 грудня 1997 року, на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 05 травня 1997 року за №152, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 лютого 2000 року, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 була його матір»ю та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті матері відкрилась спадщина на належні їй майно та майнові права, зокрема на спірну земельну частку (пай) в пайовому фонді КСП «Словечне» села Словечне Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, яку він як син та спадкоємець за законом першої черги прийняв, подавши вчасно заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької державної нотаріальної контори; проте нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки правовстановлюючі документи на належне спадкодавцю майно видані після її смерті, відтак позивач не в змозі нотаріально оформити належну йому спадщину, тому просить на підставі ст.1261 ЦК України позов задоволити та визнати за ним право власності на спірне спадкове майно.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені своєчасно та належним чином про дату, час і місце розгляду справи судом, що стверджується наявними у справі повідомленнями про вручення поштового відправлення. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, відповідач надіслав лист про розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно та майнові права.

Відтак, 10.12.1997 року Овруцькою районної державною адміністрацією Житомирської області на ім'я ОСОБА_3 було видано сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне» села Словечне Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю п»ять тисяч двадцять три гривні, на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 05 травня 1997 року за №152, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 лютого 2000 року (а.с.9).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього.

Згідно з ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК України 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач є сином померлої ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.6), тобто є спадкоємцем 1-ї черги по закону і відповідно до ст.529 ЦК України в редакції 1963 року фактично вступив у володіння спадковим майном, після смерті матері так як проживав і був зареєстрований разом із нею в спадковому будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 30.01.2017 року за №261 (ас.15).

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Отже, прийнята позивачем спадщина належить йому з ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Постановою державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Фрусевич І.В. від 14.03.2017 року № 572/02-31 встановлено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 спадщину дійсно прийняв її син ОСОБА_1, подавши вчасно заяву про прийняття спадщини за законом до Овруцької ДНК Житомирської області, однак, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на сертифікат право на земельну частку (пай) після померлого спадкодавця, оскільки правовстановлюючі документи - сертифікат на право власності на земельну частку (пай) було видано 10 грудня 1997 року, не за життя, а після смерті ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до ст.548 ЦК України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Отже, прийнята позивачем спадщина належить йому з ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Як вбачається із копії спадкової справи №403/98 р., після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 спадщину прийняв її син ОСОБА_1.

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про власність" від 07.02.91 громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. N 2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності.

Статтею 9 ч. 2 Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Як зазначено в ст.23 Закону вищим органом самоврядування колективного підприємства є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства управляє правління. Повноваження загальних зборів і правління визначаються статутом підприємства.

Сертифікат на про право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне» села Словечне Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на ім»я ОСОБА_3 видане 10.12.1997 року, тобто після смерті останньої.

Зважаючи на викладене, право власності ОСОБА_3 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне» села Словечне Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю п»ять тисяч двадцять три гривні, і входить до складу спадщини після її смерті.

Тобто, до складу спадщини після смерті спадкодавця ввійшло і його право на земельну частку (пай) яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне» села Словечне Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), правовстановлюючі документи на які були видані після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.)прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а тому, суд вважає, що позивач набув право власності на спадкове майно ( земельну частку (пай), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України "Про власність ", від 7.02.91 року.

Згідно листа Відділу у Овруцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирської області від 28.03.2017 року вартість земельної частки (паю) розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі (на місцевості) по КСП «Словечне» становить 5023,00 грн.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.549 ЦК(1963 р.) України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 196, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Словечне» села Словечне Словечанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю п»ять тисяч двадцять три гривні, який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Овруцькою районною державною адміністрацією 10 грудня 1997 року, на підставі рішення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області від 05 травня 1997 року за №152, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25 лютого 2000 року, успадковану після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. С. Невмержицький