АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/895/17
Провадження № 22-ц/792/1580/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

ОСОБА_1 (головуючий)

ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Задвірний В.І.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 20 липня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування Кам`янець - Подільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та його представника, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_4 зазначала, що відповідач є матірю дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач від виконання своїх батьківських обовязків самоусунулася, втратила звязки із дітьми, не цікавиться станом їх здоровя, розвитком, їх життям та вихованням, навчанням, не надає матеріальної допомоги.

Тому, позивач просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 20 липня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Зазначається, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що відповідач самоусунулася від виховання дітей, не цікавиться життям дітей, не відвідує ні школи де навчається син ОСОБА_9, ні училище де навчається донька ОСОБА_7; не зважив на акт обстеження умов проживання неповнолітніх дітей від 20 січня 2017 року Китайгородською сільською радою, яким встановлено, що неповнолітні діти проживаю разом із позивачем; не було взято до уваги покази в суді доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_9 які стверджували, що відповідач ними не цікавиться, не піклується про них.

Крім того, висновком органу опіки та піклування Камянець-Подільської районної державної адміністрації від 30 березня 2017 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_6, представник органу опіки та піклування Кам`янець - Подільської районної державної адміністрації судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 є матірю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

На утримані відповідача перебуває ще троє малолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивач ОСОБА_4 є матірю відповідача ОСОБА_6 та бабою цих неповнолітніх дітей.

Відповідно до довідки про склад сімї виданої виконкомом Китайгородської селищної ради № 115 від 27 січня 2017 року та акту обстеження побутово-житлових умов від 20 січня 2017 року донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають на утримані ОСОБА_4

Згідно довідки-характеристики, виданої Китайгородською сільською радою 12.04.2017 ОСОБА_6 зарекомендувала себе як трудолюбива, ввічлива, вміє виконувати будь-яку сільськогосподарську роботу. Характер має запальний, алкогольними напоями не зловживає, виховує дітей. Син ОСОБА_8 за власним бажанням проживає з бабою. Діти ходять одягнуті, чисті, не голодні. Чоловік ОСОБА_10 також характеризується позитивно.

Відповідно до довідки-характеристики виданої Китайгородською сільської радою №102 від 20.01.2017 ОСОБА_6 не займається вихованням дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які проживають без реєстрації у бабусі ОСОБА_4

Як вбачається із довідки №34 від 20.01.2017 виданої директором Китайгородської НВК, за час навчання ОСОБА_8 матір дитини на батьківські збори не приходила, успіхами сина не цікавилась, з класним керівником не спілкувалась.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов відповідача, в будинку створені належні побутово-житлові умови, є необхідна побутова техніка. ОСОБА_6А та її чоловік ОСОБА_10 не працюють, мають підсобне господарство.

Відповідач ОСОБА_6 за допомогою до лікаря нарколога не зверталась, на обліку в лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою від 11.04.2017.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_6 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6, має другу сім'ю і на утримані є ще троє малолітніх дітей.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 пояснила, що бажає, аби мати позбавили батьківських прав, тому що остання займається тільки малолітніми дітьми, а їй та ОСОБА_8 не приділяє уваги, не дає грошей, а якщо дає, то не достатньо. З матірю жити не бажає. З чоловіком матері в неї був конфлікт. Баба піклується про неї та брата, а мати ні.

ОСОБА_8 пояснив, що маму любить і хоче жити з нею, але її чоловік на нього кричить, одного разу вдарив.

Камянець Подільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування з метою захисту прав та інтересів дітей надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_6 категорично заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, вона усвідомлює свій обовязок утримувати та піклуватися про дітей та приймати участь у їх вихованні та розвитку.

Враховуючи встановлені обставини та вимоги закону суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачем не надано достатніх доказів, які б безумовно свідчили про злісне ухилення ОСОБА_6 від виховання своїх дітей і наявність передбачених ст. 164 СК України підстав для позбавлення її батьківських прав, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

В апеляційній скарзі зазначається, що суд першої інстанції не оцінив зібрані докази надані позивачем, не взяв до уваги ту обставину, що відповідач самоусунулася від виховання дітей, не цікавиться життям дітей, не відвідує ні школи де навчається син ОСОБА_9, ні училище де навчається донька ОСОБА_7; не було взято до уваги покази в суді доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_9, які стверджували, що відповідач ними не цікавиться, не піклується про них. Також суд не взяв до уваги і висновок органу опіки та піклування Камянець-Подільської районної державної адміністрації від 30 березня 2017 року, згідно якого визнано за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте, такі доводи не можуть бути підставою для скасування рішення суду і задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), в всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 9 цієї Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Преамбулою Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю.

Колегія суддів приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст. 164 СК України є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері, так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише в тому випадку, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

В матеріалах справи відсутні достатні, достовірні та допустимі докази злісного та свідомого ухилення ОСОБА_6 від виховання своїх дітей дочки ОСОБА_13 та сина ОСОБА_9; до відповідальності за неналежне виховання дітей вона не притягувалась, ніякої профілактичної роботи з нею з боку органу опіки та піклування не проводилось.

У звязку з цим, сам по собі висновок органу опіки та піклування не може бути безумовною підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки суд під час вирішення справи не звязаний з позицією органу опіки та піклування, і на підставі встановлених фактів вправі прийти до висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав матерів дітей.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) Пастощук М.М.

Судді (підписи) Спірідонова Т.В.

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом : суддя апеляційноо суду Пастощук М.М.

================================================================================================

Головуючий у І інстанції Швець О.Д.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 52