АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6385/2017 Головуючий у 1-й інстанції - Москаленко К.О.
У Х В А Л А

22 травня 2017 року суддя Апеляційного суду м. Києва Рубан С.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання договорів факторингу недійсними в частині передачі боргу по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання договорів факторингу недійсними в частині передачі боргу по кредитному договору - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст.297 ЦПК України, а саме: не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних № 10 від 25.09.2015 року, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), а згідно з п.21 Постанови Законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6,7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до суду заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

Отже, скаржник повинен сплатити судовий збір в розмірі 535 грн. 92 коп. на такий розрахунковий рахунок:

Отримувач коштів УДКС у Солом'янському районі

Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 38050812

Рахунок отримувача 0010

Банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві

Код банку отримувача(МФО) 820019

Код ЕДРПОУ суду 02894757

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути доказом сплати судового збору.

Тобто, скаржнику слід надати оригінал квитанції про сплату вказаних коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення ст. 121 ЦПК України.

Положенням ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 121,294,297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року - залишити без руху.

Надати строк для усунення виявлених в ній недоліків щодо сплати судового збору протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз'яснивши при цьому, що в разі не усунення у визначений судом термін недоліків апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Суддя Рубан С.М.