Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/11648/14-ц

Провадження № 2/185/32/17

10 липня 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бабій С. О., при секретарі судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ сумісного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

22.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розділ сумісного майна подружжя (том 1, а.с.2-4), відповідно до уточненої позовної заяви від 30.11.2016 р. (том 2, а.с.120-122) просив постановити рішення, яким майно, набуте позивачем з відповідачем під час шлюбу, поділити в рівних ідеальних частках, визнати за позивачем та відповідачем право власності в розмірі 1/2 частки за кожним на нежитлову прибудову до магазину Господарка, яка розташована за адресою : м. Павлоград, вул. Полтавська 127/6-а, визнати за позивачем та відповідачем право власності в розмірі 1/2 частки за кожним на житловий будинок № 85 по вул. Орджонікідзе в м. Павлограді Дніпропетровської області, визнати за позивачем та відповідачем право власності в розмірі 1/2 частки за кожним на квартиру АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 05 березня 1983 року було укладено шлюб. В період шлюбу сторонами було придбано у власність майно, яке просить розділити.

28 липня 2015 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яким просив поділити спільне нажите майно та сплатити компенсацію для зрівняння часток (том 1, а.с.83-85), відповідно до уточненої зустрічної позовної заяви від 08.11.2016 р. (том 2, а.с.101-103) просив визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини двокімнатної кооперативної квартири АДРЕСА_2, вартість якої складає 183 397, 00грн., тобто 1/2 частки складатиме 91 698, 50грн., визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини двокімнатної кооперативної квартири АДРЕСА_2, вартість якої складає 183 397, 00грн., тобто 1/2 частки складатиме 91 698, 50грн., визнати за ОСОБА_2, право власності на житловий будинок №85, розташований по вул. Орджоникидзе в м. Павлограді, вартість якого складає 103 557грн., в звязку з неможливістю його поділу, визнати за ОСОБА_1 право власності на двохкімнатну квартиру №29 в будинку №9 по вул. Підгорна, у м.Павлограді Дніпропетровської області, вартість якої складає 164 924, 00 грн., право власності на легковий автомобіль марки ««ЗАЗ -110307», 2003року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 35 218,13грн, свідоцтво про реєстрацію № АЕС 072840, зареєстровано за ОСОБА_2, видане Павлоградським ВРЕР ДАІ України у Дніпропетровській області, залишити за ОСОБА_2 з виплатою ОСОБА_1 за 1/2 частини вартості автомобіля, яка складає 17 609,06 грн., визнати за ОСОБА_2 право власності на приміщення «Господарка», яке використовується ним, як субєктом підприємницької діяльності, вартість якого складає 84 326грн. з виплатою ОСОБА_1 за 1/2 частини приміщення «Господарка», тобто 1/2 частки складатиме 42 163грн., враховуючи, що післі розподілу вищезазначеного майна вартість боргу ОСОБА_1 ОСОБА_2, складає - 1 594,94грн., зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2.

Сторони та їх представники в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник позивача просив задовольнити первісний позов в останній редакції, заперечував проти зустрічного позову.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов (в останній редакції).

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що між сторонами 05 березня 1983 року укладено шлюб, який зареєстровано відділом ЗАГС м. Павлограда. (том 1, а.с. 5 на звороті, а.с. 86 на звороті).

Вказаний шлюб розірвано 22.12.2011 на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду справа №2-4478/11 від 12.12.2011 (том1, а.с. 5 на звороті, а.с. 86 на звороті).

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами суд доходить висновку, що спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 є:

квартира загальною площею 54,1 кв.м житловою площею 28,5 кв.м , що розташована: АДРЕСА_3, зареєстровано за ОСОБА_1 03.04.2012 на підставі свідоцтва про право власності серії САВ №361669 від 23.03.2012, виданого виконавчим комітетом Павлоградської міської ради (том 1, а.с. 205-206) вартістю 183397,00 грн (том2, а.с. 54-55);

квартира загальною площею 48,5 кв.м житловою площею 29,0 кв.м, що розташована: АДРЕСА_4, зареєстровано ОСОБА_2 12.01.2006 на підставі договору купівлі-продажу, Серії ВСК №834276, р.№ 2600 від 20.12.2005, посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського міського нотокругу ОСОБА_4 (том1, а.с. 210, 216-217) вартістю 164924,00 грн (том 2, а.с.5);

нежитлова прибудова до магазину «Господарка» загальною площею 33,6 кв.м, що розташована: вул. Полтавська, 127/6-а, м. Павлоград, Дніпропетровська область, зареєстровано за ОСОБА_2 13.01.2004 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серії ВВА №821103 р.н. 2-3237 від 19.12.2003, посвідченого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою (том1, а.с. 209) вартістю 84326,00 грн (том 2, а.с. 5);

житловий будинок, що розташований: вул. Орджонікідзе, 85, м. Павлоград, Дніпропетровська область (том 1 а.с. 141, 183) вартістю 103557,00 грн (том 2, а.с. 55)

транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, білого кольору, шасі № Y6D4911, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, зареєстрований за ОСОБА_2 14.06.2003 р, посвідчення ЯАА №721246 (том1, а.с.220, том 2, а.с.23) вартістю 35218,13 грн (том 2, а.с. 15), а всього майна на загальну суму 571422,13 грн.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Вказана позиція цілком співпадає із правовими висновками Верховного Суду України, висловлена у постановах від 16.12.2015 (справа № 6-2641цс15), 27.04.2016 (справа № 6-486цс16), від 07.09.2016 (справа № 6-801цс16).

Стаття 70 Сімейного Кодексу України встановлює що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначене домовленістю або шлюбним договором.

Стаття 71 Сімейного Кодексу України передбачає, що майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться в натурі.

В п. 25 Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, слід керуватися положеннями ч. 4,5 ст. 71 Кодексу про шлюб та сім'ю України, щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними, відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги обох сторін підлягають частковому задоволенню, шляхом поділу спільного сумісного майна сторін із виділенням позивачу в натурі ОСОБА_1 квартири загальною площею 54,1 кв.м житловою площею 28,5 кв.м, що розташована: АДРЕСА_3, вартістю 183397,00 грн., а відповідачу житлового будинку, що розташований: вул. Орджонікідзе, 85, м. Павлоград, Дніпропетровська область вартістю 103557,00 грн. а також транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, білого кольору, шасі № Y6D4911, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, посвідчення ЯАА №721246 від 14.06.2003, держ.знак 25495АЕ вартістю 35218,13 грн. З огляду на дійсну вартість іншого спірного майна із врахуванням позовних вимог сторін, суд визнає наступні ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності, а саме за позивачем 1/2 частину квартири загальною площею 48,5 кв.м житловою площею 29,0 кв.м, що розташована: АДРЕСА_4, вартістю частки 82462,00 грн.; 1/2 частину нежитлової прибудови до магазину «Господарка» загальною площею 33,6 кв.м, що розташована: вул. Полтавська, 127/6-а, м. Павлоград, Дніпропетровська область, вартістю частки 42163,00 грн. Так само, за відповідачем залишити 1/2 частину квартири загальною площею 48,5 кв.м житловою площею 29,0 кв.м, що розташована: АДРЕСА_4, вартістю частки 82462,00 грн. та 1/2 частини нежитлової прибудови до магазину «Господарка» загальною площею 33,6 кв.м, що розташована: вул. Полтавська, 127/6-а, м. Павлоград, Дніпропетровська область, вартістю частки 42163,00 грн.

З огляду на те, що наслідок поділу спірного майна позивачу передано майна на загальну суму 308022,00 грн., а відповідачу на 263400,13 грн., із позивача слід стягнути з на користь відповідача різницю вартості часток у спільному сумісному майні у розмірі 22310,94 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ст. ст. 57 60,61,69,70,71 СК України, ст.ст. 88, , 208, 209 212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ сумісного майна подружжя - задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виділивши ОСОБА_1:

квартиру загальною площею 54,1 кв.м житловою площею 28,5 кв.м , що розташована: АДРЕСА_3, вартістю 183397,00 грн ;

1/2 частини квартири загальною площею 48,5 кв.м житловою площею 29,0 кв.м, що розташована: АДРЕСА_4, вартістю частки 82462,00 грн.;

1/2 частини нежитлової прибудови до магазину «Господарка» загальною площею 33,6 кв.м, що розташована: вул. Полтавська, 127/6-а, м. Павлоград, Дніпропетровська область, вартістю частки 42163,00 грн,

а всього на загальну суму 308022,00 грн. (триста вісім тисяч двадцять дві гривні 00 копійок).

В іншій частині первісного позову відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ сумісного майна подружжя - задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виділивши ОСОБА_2:

1/2 частини квартири загальною площею 48,5 кв.м житловою площею 29,0 кв.м, що розташована: АДРЕСА_4, вартістю частки 82462,00 грн.;

1/2 частини нежитлової прибудови до магазину «Господарка» загальною площею 33,6 кв.м, що розташована: вул. Полтавська, 127/6-а, м. Павлоград, Дніпропетровська область, вартістю частки 42163,00 грн.;

житловий будинок, що розташований: вул. Орджонікідзе, 85, м. Павлоград, Дніпропетровська область вартістю 103557,00 грн;

транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, білого кольору, шасі № Y6D4911, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ-УНІВЕРСАЛ-В, посвідчення ЯАА №721246 від 14.06.2003, держ.знак 25495АЕ вартістю 35218,13 грн,

а всього на загальну суму 263400,13 грн (двісті шістдесят три тисячі чотириста гривень 13 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості часток у спільному сумісному майні 22310,94 грн. (двадцять дві тисячі триста десять гривень 94 копійки).

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1857,00 грн (одна тисяча вісімсот пятдесят сім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1223,22 грн (одна тисяча двісті двадцять три гривні 22 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 2565,63 грн (дві тисячі пятсот шістдесят пять гривень 63 копійки)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 291,48 грн (двісті девяносто одна гривня 48 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3591,20 грн. (три тисячі пятсот девяносто одна гривня 20 копійок) судових витрат за проведення судових експертиз в т.ч.: за проведення авто товарознавчої експертизи 269,50 грн, за проведення судової будівельно-технічної експертизи 3321,70 грн.

В іншій частині судові витрати віднести на рахунок ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій