Справа № 140/125/17
№ 2/140/278/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2017 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Науменка С.М., секретаря Затишняк А.О., адвоката Глівінська С.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ситковецьке» Немирівського району про стягнення боргу ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення боргу, мотивуючи тим, що між нею та ТОВ «Ситковецьке» був укладений договір зворотної фінансової допомоги (позики) на суму 11800,0 грн.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Отже за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатою або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь- якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

У той самий час за змістом частин 1,2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов'язанням її повернення), так і дати її отримання.

ОСОБА_2 внесла на рахунок ТОВ «Ситковецьке» кошти в сумі 11800,0 грн., як поворотна фінансова допомога, що посвідчується квитанцією ПАТ АБ «Укргазбанк» № 10908876 від 20.01.2015 р.

Таким чином, за своєю суттю квитанція банка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов'язань та закріплює основний принцип виконання зобов'язань - принцип належного виконання, що стосується як суб'єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання ( статті 527-545 ЦК України).

За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов'язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Однією з умов належного виконання зобов'язання є його виконання належними суб'єктами.

Частина перша статті 510 ЦК України визначає, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У частині першій статті 527 ЦК України сформульовано загальне правило, відповідно до якого боржник зобов'язаний особисто виконати зобов'язання. А інша сторона (кредитор) повинна особисто прийняти виконання , якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно із частиною другою статті 527 ЦК України виконання зобов'язання належним боржником або прийняття виконання належним кредитором визнається і у випадках здійснення цих дій уповноваженими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена за позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це.

В зв'язку з цим позивачка ОСОБА_2, просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ситковецьке» на її користь суму боргу в сумі 11880,0 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ «Ситковецьке» Руснак В.О. в судовому засіданні позовну заяву не визнає, заперечує проти її задоволення. Пояснив, що кошти позивачці були повернуті згідно видаткового касового ордеру від 25.01.2015 року.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінивши зібрані по справі матеріали, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як в судовому засіданні було встановлено, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Ситковецьке» був укладений договір зворотної фінансової допомоги (позики) на суму 11800,0 грн., згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Ситковецьке» мало протягом тридцяти днів від дня отримання цієї вимоги повернути кошти ОСОБА_2.

Твердження представника відповідача стосовно того, що кошти позивачці були повернуті згідно видаткового касового ордеру від 25.01.2015 року, суд до уваги не приймає, так як позивачка в судовому засіданні заперечила, що отримувала вказані кошти. У вказаному касовому ордері стоїть не її підпис. Крім того, суд оглянувши в судовому засіданні оригінал касового ордеру від 25.01.2015 року, приходить до висновку, що він не може бути доказом повернення коштів позивачці, так як на ньому відсутня назва підприємства, яке перераховувало кошти, виданий він 25.01.2015 року, який випадає на вихідний день - неділю. В ньому відсутні необхідні реквізити, такі як назва організації, яка проводила виплату, номер і серія паспорту отримувача коштів, не зазначена прописом сума виплачених коштів. Також представником відповідача долучена до матеріалів справи, як доказ виплати коштів позивачу, копія вказаного касового ордеру, яка різниться з оригіналом підписами директора підприємства та касира та самою формою бланку платіжного документу, назвою організації, яка його видала. Сама позивачка стверджує, що її підпис в графі одержувача підроблений.

Клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи, сторони в судовому засіданні заявляти відмовилися. Інших доказів по справі здобуто не було.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 527,1046-1049, ЦК України, ст.ст.208-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ситковецьке» на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 11880,00 (Одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок) та 551 грн. 21 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня отримання повного тексту рішення суду до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: (підпис)

З оригіналом вірно:

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко