Справа № 182/9976/14-ц
Провадження № 2/0182/1308/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.05.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Рунчевої О.В.

секретаря - Власенко Ю.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбізнес+" до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання свідоцтва про право власності недійсним та витребування майнового комплексу, суд,-

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2014 року позивач звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання свідоцтва про право власності недійсним та витребування майнового комплексу (а.с.2-7), який 10 травня 2017 року остаточно уточнила та просила суд:

- визнати прилюдні торги з реалізації комплексу на земельній ділянці площею 10000,00 кв.м. розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів № 296, а саме: літ. А міні-мукомольний завод 341,50 кв.м, літ. Б склад готової продукції 242,9 кв.м., літ В склад зерна597,4 кв.м., літ. Г будівлі естакади476,00 кв.м. - недійсними.

- визнати свідоцтво ВРО № 737646 про право власності ОСОБА_5J1. на комплекс будівель по вул. Електрометалургів № 296 в м. Нікополі Дніпропетровської області, який складається з: міні-мукомольний завод, літера А, загальною площею 341,50 кв.м, склад готової продукції літера.Б, загальною площею 242,90 кв.м., склад зерна літера В загальною площею 597,40 кв.м., будівлі естакади літера Г, загальною площею 476,00 кв.м. виданого на підставі акта про проведення прилюдних торгів від 12.01.2012 року та посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 - недійсним.

- витребувати майновий комплекс, на земельній ділянці площею 10000,00 кв.м., розташованого заадресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалугрів, 296, а саме: літ. А міні-мукомольний завод 341,50 кв.м, літ. Б склад готової продукції 242,9 кв.м., літ В склад зерна597,4 кв.м., літ. Г будівлі естакади 476,00 кв.м. з володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь TOB «Стройбізнес+». (а.с.200-208).

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 20.03.2009 року по справі № 2-2081/09 задоволено позов ОСОБА_7 до TOB «Стройбізнес+» (чиї інтереси в судовому засіданні незаконно представляв ОСОБА_8В.) визнано право власності на майновий комплекс, який складається з міні мукомольного заводу (літ.А 341,5 кв.м), складу готової продукції (літ.Б, 242,9 кв.м.), складу зерна (літ. В 597,4 кв.м.), будівлі естакади (літ.Г, 476,0 кв.м.), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 296 (надалі - майновий комплекс) за ОСОБА_7

Після винесеного рішення гр. ОСОБА_7 вніс вказаний майновий комплекс в уставний фонд Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройбізнес+». Факт переходу права власності на майновий комплекс від ОСОБА_7 до TOB «Макар - С» підтверджується листом КП «Нікопольське МБТІ» від 25.11.2011 № 9815.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.09.2011 року рішення Нікопольського міськрайонного суду від 20.03.2009 року скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено в повному обсязі. Відповідно незаконність набуття права власності ОСОБА_7 на майновий комплекс встановлено рішенням суду.

В той же час, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала справа № 2-6033/11 за позовом ОСОБА_9 до Товариства з обмеженою відповідальності «Макар-С» про визнання договору купівлі - продажу майнового комплексу укладеного ОСОБА_9 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макар- С» від 22 квітня 2011 року дійсним.

01.07.2011 року Нікопольським міськрайонним судом по даній справі було постановлено рішення, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

11.10.2011 року ухвалою суду за заявою третьої особи TOB „Стройбізнес+" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами рішення суду було скасовано за нововиявленими обставинами та справу призначено до нового розгляду по суті.

Підставою для скасування рішення суду від 01.07.2011 року стало рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.09.2011 по справі № 22ц-9463.

05.12.2011 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду по справі № 2-3703/11 було задоволено заяву TOB «Стройбізнес+» та накладено арешт на оспорюваний майновий комплекс. Згідно постанов про відкриття виконавчого провадження від 06.01.2012 рокута про закінчення виконавчого провадження ВДВС Нікопольського МРУЮ від 10.01.2012 року на майновий комплекс накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження майнового комплексу.

03.07.2012 року в судовому засіданні при розгляді справи № 2-6033/11 за клопотанням представника третьої особи TOB «Стройбізнес+» в якості третьої особи був залучений ОСОБА_4, який на той момент був власником спірного майна, що підтверджується листом КП «Нікопольське МБТ1» від 25.11.2011 року № 9815.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив, що спірний майновий комплекс, в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», перейшов до ОСОБА_2. Цей факт також підтверджено листом ВДВС Нікопольського МРУЮ від 19.12.2012 року № 72613.

21.03.2013 року ухвалою Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_2 залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи.

Відповідно до пояснень наданих ОСОБА_2 у судовому засіданні вона придбала оспорюваний майновий комплекс на відкритих торгах 12.01.2012 року, тобто під час дії арешту, накладеного 06.01.2012 року на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 05.12.2011 року.

Як зазначалось раніше, Нікопольським міськрайонним судом Дніпопетровської області від 05.12.2011 року було винесено ухвалу про забезпечення позову, на виконання якої ВДВС Нікопольського МРУЮ 06.01.2012 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 30583409, якою постановлено накласти арешт на оспорюваний майновий комплекс та заборонити здійснювати відчуження майнового комплексу.

Постановою органу ДВС від 10.01.2012 року про закінчення виконавчого провадження встановлено, що вимоги виконавчого документа виконані в повному обсязі, у зв'язку із чим постановлено: виконавче провадження закінчити.

Постановою ВДВС Нікопольського МРУЮ від 03.11.2011 року відкрито виконавче провадження № 29622077 з виконання виконавчого листа № 2-5234 виданого 31.10.2011 року Нікопольським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 боргу.

В рамках виконавчого провадження ОСОБА_4 запропонував звернути стягнення на нерухоме майно - майновий комплекс, який складається з міні мукомольного заводу (літ.А 341,5 кв.м), складу готової продукції (літ.Б, 242,9 кв.м.), складу зерна (літ. В 597,4 кв.м.), будівлі естакади (літ.Г, 476,0 кв.м.), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 296, тобто на оспорюваний майновий комплекс. Спір між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 мав лише грошовий характер та не стосувався оспорюваного майнового комплексу.

Прилюдні торги було проведено 12.01.2012, року що сталися після накладення ВДВС Нікопольського МРУЮ арешту на майновий комплекс.

Тобто, відділом ДВС Нікопольського МРУЮ в порушення ухвали Нікопольського районного суду від 05.12.2011 року реалізовано майно, яке, на момент реалізації, знаходилось під арештом та на відчуження якого було проголошено заборону.

За своєю правовою природою прилюдні торги є договором купівлі-продажу, а отже при проведенні прилюдних торгів арештоване майно відчужується на користь третіх осіб.

При цьому, ВДВС Нікопольського МРУЮ листом від 19.12.2012 року № 72613 повідомило Нікопольський міськрайонний суд, що «...відповідно до вимог чинного законодавства накладення арешту на майно не є підставою для зупинення його відчуження на прилюдних торгах...». Таке твердження органу ДВС повністю суперечить його ж постанові про відкриття виконавчого провадження № 30583409, якою відчужувати майновий комплекс заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначав Закон України «Про виконавче провадження» № бОб-ХІУ від 21 квітня 1999 року (надалі - Закон № 606) та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі- Інструкція № 74/5).

Разом із тим аналіз положень Закону № 606 свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону № 606 та пп. 5.11,5.12 Інструкції № 74/5 ).

При цьому правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4838 (далі - Тимчасове положення).

Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361, ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі - продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1ст. 215 цього Кодексу).

Отже, прилюдні торги є дійсними лише у разі дотримання при їх підготовці, проведенні та оформленні результатів Тимчасового положення.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що порушення правил підготовки, проведення та оформлення результатів торгів встановлених Тимчасовим положенням тягне за собою визнання, в порядку ст. 215 ЦК України, укладеного договору недійсним.

Порушення відділом ДВС Нікопольського МРУЮ та ПП ДФ «Спеціалізоване підприємство Юстиція» порядку продажу майнового комплексу на прилюдних торгах, що відбулись 12.01.2012 року полягають в наступному.

Відповідно до договору № 08/562/11/А-26н про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 21.12.2011 ВДВС Нікопольського МРУЮ доручив ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» реалізацію арештованого майнового.

Пунктом 1.1 Тимчасового положення встановлено, що це положення визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.

Підпунктом 4 п. 3.2 Тимчасового положення передбачено, що Спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України N 74/5. До заявки додаються, в тому числі, документи, що характеризують об'єкт нерухомості (копію технічного паспорта на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Обов'язок щодо передачі всіх необхідних документів для проведення прилюдних торгів також передбачено п. 2.2.3 договору № 08/562/11/А-26н про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 21.12.2011 (додаток № 10).

На підставі вказаної заявки та документів доданих до неї Спеціалізована організація, в порядку п. 3.5 Тимчасового положення публікує на відповідному веб - сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується.

Пунктом 3.7 Тимчасового положення визначено особливості публікації при реалізації цілісного майнового комплексу підприємства, в тому числі. Необхідно зазначити відомості про будівлі (споруди, приміщення) та земельну ділянку, на якій розташовано цілісний майновий комплекс підприємства.

Предметом позову є право власності на майновий комплекс, який складається з міні мукомольного заводу (літ.А 341,5 кв.м), складу готової продукції (літ.Б, 242,9 кв.м.), складу зерна (літ. В 597,4 кв.м.), будівлі естакади (літ.Г, 476,0 кв.м.), розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 296.

Відповідно до частини 3 статті 66 Цивільного кодексу України цілісний майновий комплекс підприємства визнається нерухомістю і може бути об'єктом купівлі-продажу та інших угод, на умовах і в порядку, визначених цим Кодексом та законами, прийнятими відповідно до нього.

Статтею 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) віднесено земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Пунктом 6.4 Тимчасового положення встановлено, що на підставі Акта про проведення аукціону з реалізації майна нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке в порядку п. 6.5 Тимчасового положення є підставою для видачі відповідним органом акта про право власності на земельну ділянку в порядку, передбаченому законодавством.

Дотримання вищенаведених норм Тимчасового положення гарантує, що результат проведених прилюдних торгів повністю відповідатиме нормам частин 1 та 6 статті 120 Земельного кодексу України, якими встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що законодавцем прямо встановлено коло відомостей, які обов'язково мають зазначатись, як у заявці органу ДВС (п. 3.2 Тимчасового положення) так і в інформації, що публікується Спеціалізованою організацією (п. 3.5, 3.6, 3.7 Тимчасового положення).

Отже, зазначення відомостей про земельну ділянку, на якій розташовано майновий комплекс, в тому числі кадастрового номеру земельної ділянки, є обов'язковою передумовою для дотримання при здійсненні правочину а саме: реалізації майнового комплексу через прилюдні торги.

Так, органом ДВС до Спеціалізованої організації інформацію про будівлі (споруди, приміщення) оспорюваного майнового комплексу надано в повному обсязі (зазначено: комплекс будівель по вул. Електрометалургів, № 296 в м. Нікополі Дніпропетровської області, який складається з: міні-мукомольний завод, літера А, загальною площею 341,50 кв.м, склад готової продукції літера.Б, загальною площею 242,90 кв.м., склад зерна літера В загальною площею 597,40 кв.м., будівлі естакади літера Г, загальною площею 476,00 кв.м.) в той час, як в порушення п. 3.2 Тимчасового порядку в заявці відомості про земельну ділянку в заявці відсутні.

Також, із самої заявки вбачається, що до неї не було додано перелік документів, що передбачений п. 3.2 Тимчасового положення (додаток № 8).

В свою чергу Спеціалізованою організацію інформацію про будівлі (споруди, приміщення) оспорюваного майнового комплексу надано в повному обсязі (зазначено: комплекс будівель по вул. Електрометалургів, № 296 в м. Нікополі Дніпропетровської області, який складається з: міні - мукомольний завод, літера А, загальною площею 341,50 кв.м, склад готової продукції літера.Б, загальною площею 242,90 кв.м., склад зерна літера В загальною площею 597,40 кв.м., будівлі естакади літера Г, загальною площею 476,00 кв.м.) в той час, як в порушення пунктів 3.5, 3.7 Тимчасового порядку жоден документ не містить відомостей про земельну ділянку.

Відомості щодо земельної ділянки відсутні також в акті про проведення аукціону з реалізації майна, від 12.01.2012 року, протоколі присутності на прилюдних торгах від 12.01.2012 року, протоколі № 08/562/11/А/-26н2 проведення прилюдних торгів від 12.01.2012 року.

На підставі акту про проведення прилюдних торгів ОСОБА_2 отримала свідоцтво ВРО № 737646 про право власності на майновий комплекс.

Бездіяльність органу ДВС полягає в ненаданні спеціалізованій організації відомостей прямо передбачених законом та необхідних для проведення прилюдних торгів.

Отже, органом ДВС та Спеціалізованою організацією порушено порядок продажу оспорюваного майнового комплексу на прилюдних торгах, тобто при вчиненні правочину не дотримано ч. 1 ст. 203 ЦК України, що є безумовною підставою для визнання прилюдних торгів та свідоцтва про право власності недійсними, в порядку частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України.

Приписами статті 388 ЦК України встановлено: якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, в тому числі, у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (п. З ч. 1).

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.09.2011 року по справі № 22ц- 9463 (додаток № 2) є беззаперечним доказом того факту, що оспорюваний майновий комплекс вибув з володіння TOB «Стройбізнес+» не з його волі, а тому підлягає безумовному поверненню справжньому власнику - TOB «Стройбізнес+».

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та просила суд у їх задоволенні відмовити.

Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_12 у судове засіданні 23 травня 2017 року не зявився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду не відомі. В матеріалах справи наявні письмові заперечення проти позову ( а.с.85-86, а.с. 91-92, а.с.109-110).

Від відповідача ОСОБА_4 на адресу суду надійшла заява в якій він зазначає, що з даними позовнити вимогами він не згодний. Просить суд відмовити ТОВ "Стройбізнес+"в позові.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що майновий комплекс, який складався з мінімукомольного заводу (літ.А, 341,5 кв.м), складу готової продукції (літ.Б, 242,9 кв.м), складу зерна (літ.В, 597,4 кв.м), будівлі естакади (літ.Г., 476 кв.м), розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 296, належав ТОВ «Стройбізнес+» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 листопада 2006 року, виданого виконкомом Придніпровської сільської ради.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2009 року по справі № 2-2081/09 було визнано договір купівлі - продажу спірного комплексу від 26 жовтня 2007 року, укладений у простій письмовій формі між ОСОБА_7 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройбізнес +» (с.Менжинське Нікопольського району), від імені якого діяв на підставі довіреності на розпорядження майном від 07 липня 2007 року, ОСОБА_13, дійсним та визнано за ОСОБА_7 право власності на зазначений комплекс (а.с.154-156).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2011 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2009 року по справі № 2-2081/09 було скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_7 до ТОВ «Стройбізнес +», ОСОБА_8 про визнання договору дійсним та визнання права власності відмовлено (а.с.157-159).

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Нікопольської міської ради 11 травня 2010 року серії САС № 773572 на підставі рішення виконкому від 28 квітня 2010 року № 259/7, право власності на комплекс по вул.Електрометалургів, 296 у м. Нікополь Дніпропетровської області було зареєстровано за ТОВ «МАКАР-С» ( а.с.168).

Між ТОВ «МАКАР-С» та ОСОБА_9 22 квітня 2011 року у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу зазначеного майнового комплексу.

Згідно умов договору, продаж вчинено за 560000 грн., які покупець ОСОБА_9 згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 1/22 від 22 квітня 2011 року сплатив продавцю ТОВ «МАКАР-С» до підписання цього Договору.

Продавець зобов'язувався у строк до 22 травня 2011 року підготувати документи для посвідчення договору купівлі-продажу нотаріально, але свої зобов'язання не виконав, що зумовило ОСОБА_9 звернутися до суду.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2011 року було визнано договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_9 та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКАР-С» від 22 квітня 2011 року дійсним.

Визнано за ОСОБА_9 право власності на комплекс, який складається з мінімукомольного заводу (літ.А, 341,5 кв.м), складу готової продукції (літ.Б, 242,9 кв.м), складу зерна (літ.В, 597,4 кв.м), будівлі естакади (літ.Г., 476 кв.м), розташованого за адресою:Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 296.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2011 року було задоволено заяву ТОВ «Стройбізнес+» про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, рішення від 01 липня 2011 року скасовано, залучено ТОВ «Стройбізнес+» до розгляду справи у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги.

За результатами перегляду рішення суду, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 було відмовлено.

На підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду від 01 липня 2011 року, скасованого за нововиявленими обставинами ухвалою від 11 жовтня 2011 року, спірний комплекс 28 липня 2011 року було зареєстровано Комунальним підприємством «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» за позивачем ОСОБА_9, який згідно договорів купівлі-продажу від 25 та 26 серпня 2011 року продав його третій особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4.

Станом на 05 грудня 2012 року право власності на спірний майновий комплекс зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу від 25 та 26 серпня 2011 року.

Вищевказані обставини встановлені ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області (а.с.166-172).

Як убачається з інформації відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції від 19 грудня 2012 року № 72613, у провадженні відділу перебував виконавчий лист № 2-5234, виданий 31 жовтня 2011 року Нікопольським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_14 боргу в сумі 141 430 грн. Боржником в порядку ч.5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» запропоновано звернути стягнення на комплекс нежитлових будівель по вул. Електрометалургів, 296 ( а.с.17).

На підставі цього державним виконавцем було вжито заходи по зверненню стягнення на вищевказане майно.

За результатами торгів Приватним Підприємством "Спеціалізоване Підприємство "Юстиція" складено протокол проведення торгів від 12 січня 2012 року № 08/562/11/А-26н-2 (а.с.25-26).

Переможцем торгів згідно із цим протоколом стала ОСОБА_2, про що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_15 складений Акт про проведення аукціону з реалізації майна від 12 січня 2012 року (а.с.21-23, а.с. 25-26).

12 січня 2012 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі Акту про проведення аукціону з реалізації майна видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право власності на комплекс будівель, який складається з мінімукомольного заводу (літ.А, 341,5 кв.м), складу готової продукції (літ.Б, 242,9 кв.м), складу зерна (літ.В, 597,4 кв.м), будівлі естакади (літ.Г., 476 кв.м), розташованого за адресою:Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 296 (а.с.27).

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1ст. 215 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами електронних торгів. Підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме „Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5.

Порушень встановлених правил проведення торгів з реалізації 12 січня 2012 року комплексу, який складається з мінімукомольного заводу (літ.А, 341,5 кв.м), складу готової продукції (літ.Б, 242,9 кв.м), складу зерна (літ.В, 597,4 кв.м), будівлі естакади (літ.Г., 476 кв.м), розташованого за адресою:Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 296 судом встановлено не було.

Суд виходить із того, що доводи, наведені позивачем та її представником - ОСОБА_1, крім того що вони не підтверджені, у будь-якому випадку не вплинули і не могли вплинути на результати проведення прилюдних торгів.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відсутні будь-які законні та обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання прилюдних торгів з реалізації комплексу на земельній ділянці площею 10000,00 кв.м. розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів № 296, а саме: літ. А міні-мукомольний завод 341,50 кв.м, літ. Б склад готової продукції 242,9 кв.м., літ В склад зерна 597,4 кв.м., літ. Г будівлі естакади 476,00 кв.м. - недійсними.

Крім того, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання свідоцтва ВРО № 737646 про право власності ОСОБА_5 на комплекс будівель по вул. Електрометалургів № 296 в м. Нікополі Дніпропетровської області - недійсним також не підлягають задоволенню оскільки прилюдні торги з реалізації комплексУ будівель по вул. Електрометалургів № 296 в м. Нікополі Дніпропетровської області судом не визнані недійсними.

Оскільки прилюдні торги з реалізації спірного майна не скасовані та недійсними не визнані, суд вважає, що обраний ТОВ «Стройбізнес+» спосіб захисту свого права шляхом витребування майнового комплексу, на земельній ділянці площею 10000,00 кв.м., розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалугрів, 296, а саме: літ. А міні-мукомольний завод 341,50 кв.м, літ. Б склад готової продукції 242,9 кв.м., літ В склад зерна 597,4 кв.м., літ. Г будівлі естакади 476,00 кв.м. з володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь TOB «Стройбізнес+» не ґрунтується на нормах закону, а тому у задоволенні в цій частині позовних вимог суд вважає також необхідно відмовити.

Оскільки в задоволенні позовних вимог позивача має бути відмовлено, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3-8,10,11,15,18,57-60,88,212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбізнес+" до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів недійсними, визнання свідоцтва про право власності недійсним та витребування майнового комплексу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_16