Єдиний унікальний номер 243/3291/17 Номер провадження 22-ц/775/1064/2017
Головуючий у 1-ій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Азевич В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Краснощокової Н.С., Новосядлої В.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом Слов'янського міського центра зайнятості робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року Словянський міський центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі Слов'янський міський центр зайнятості) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач перебував на обліку в Словянському міському центрі зайнятості з 31.10.2012 року по 15.05.2013 року. Статус безробітного йому було надано 07.11.2012 року, а допомогу по безробіттю отримував з 07.11. 2012 року по 14.05.2013 року.

За результатами звірки з ПФУ було виявлено, що ОСОБА_2 у період перебування на обліку у Словянському міському центрі зайнятості як безробітний, працював та отримував дохід у ТОВ «Словянська індустріальна спілка «Сода».

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової Адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 р. за № 232/16248 та з метою підтвердження факту працевлаштування ОСОБА_2 Словянським міським центром зайнятості було проведено перевірки безпосередньо у ТОВ «Словянська індустріальна спілка «Сода». Під час перевірки був виявлений факт працевлаштування ОСОБА_2 у ТОВ «Словянська індустріальна спілка «Сода» на умовах трудового договору (угода від 01 травня 2013 року № 24, акт здачі-прийому виконаних робіт від 31.05.2013 року) з 01.05.2013 року по 31.05.2013 року та отримання ним доходу (відомість про отримання ним грошей № С-00000074, № С-00000070 за травень 2013 року).

Оскільки, в період перебування на обліку в центрі зайнятості ОСОБА_2 працював та отримував дохід, тому права на отримання допомоги по безробіттю не мав, але в порушення вимог чинного законодавства не повідомив службу зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. На підставі вищевказаного було прийнято рішення від 15 липня 2015 року № 26 «Про повернення коштів особою» про стягнення з ОСОБА_2 незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року у загальній сумі 423,63 грн.

17.07.2015 року ОСОБА_2 було надіслано копію вказаного наказу та запропоновано протягом 15 днів в добровільному порядку відшкодувати всю суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Станом на 03.04.2017 року безпідставно отримана допомога по безробіттю у розмірі 423,63 грн. ОСОБА_2 повернута не була, у звязку з чим позивач змушений був звернутися до суду з позовною заявою та просив суд стягнути з відповідача безпідставно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття в період з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року у сумі 423,63 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2017 року позовні вимоги Слов'янського міського центра зайнятості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Слов'янського міського центру зайнятості безпідставне отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття в період з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року у сумі 423,63 грн.

Судові витрати віднесено на рахунок держави.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Зазначає, що в період з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року він отримував допомогу по безробіттю, оскільки перебував на обліку в Слов'янському міському центрі зайнятості. Більше він ніде не працював у звязку із призначенням йому пенсії по інвалідності 2 групи по зору з 13.05.2013 року.

Також вказує на пропущення позивачем строку позовної давності, наслідком чого є відмова в задоволенні позову.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не з'явилися.

Від позивача надійшло клопотання розглянути справу за відсутності представника Словянського міського центру зайнятості.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 листопада 2012 року ОСОБА_2 звернувся до Словянського міського центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю та 07 листопада 2012 року йому було надано статус безробітного (персональна картка № 00012).

Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Словянського міського центру зайнятості № 45 від 09 липня 2015 року було проведено перевірку достовірності інформації, наданої Пенсійним фондом України щодо отримання ОСОБА_2 доходу в ТОВ «Словянська індустріальна спілка «Сода» у період його перебування на обліку у Словянському міському центрі зайнятості як безробітного у травні 2013 року. За результатами звірки з Пенсійним фондом України виявлено факт отримання доходу ОСОБА_2 у травні 2013 року в ТОВ «Словянська індустріальна спілка «Сода» у період перебування його на обліку у Словянському міському центрі зайнятості як безробітного. Відповідно первинним документам з ОСОБА_2 було укладено трудову угоду № 24 від 01.05.2013 року по виконанню робіт з прибирання виробничих приміщень у цеху. Згідно акту виконаних робіт від 31.05.2013 року та відомостей про виплату грошей №№ С-00000074, № С-00000070 за травень 2013 року ОСОБА_2 за виконану роботу отримав грошову винагороду (а. с. 11-14).

15.05.2013 року ОСОБА_2 подав до Словянського міського центру зайнятості заяву, у якій просив зняти його з обліку з 15.05.2013 року у звязку з відмовою від послуг служби зайнятості (а. с. 9).

Наказом директора Словянського міського центру зайнятості від 15.07.2015 року № 26 було зобовязано відповідальних працівників здійснити розрахунок сум, отриманих ОСОБА_2, та забезпечити повернення незаконно отриманого ним матеріального забезпечення з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року (а. с. 17).

16 липня 2017 року ОСОБА_2 було надіслано претензію про повернення незаконно отриманого матеріального забезпечення з 01.05.2013 року по 14.05.2013 року у розмірі 423,63 грн. та запропоновано протягом 15 днів у добровільному порядку відшкодувати всю суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Вказана претензія відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, була отримана ОСОБА_2 особисто, однак безпідставно отримані кошти він не сплатив (а. с. 18, 19).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги Слов'янського міського центру зайнятості підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач під час отримання допомоги по безробіттю виконував оплатні роботи за цивільно-правовою угодою, проте не повідомив про це центр зайнятості відповідно до вимог ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

З вказаним висновком суду першої інстанції можна погодитися, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1533-III) одним із видів забезпечення є допомога по безробіттю.

За правилами частин 2 та 3 ст. 36 Закону № 1533-III, яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до пункту 21 Порядку надання матеріальної допомоги по безробіттю, одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 309 від 20.11.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 917/5138, якщо під час одержання матеріальної допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю з дня виникнення цих обставин. У разі відмови добровільно повернути зазначені кошти питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Пунктом 13 цього Порядку передбачено, що виплата матеріальної допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного (з дня працевлаштування).

Відповідно до підпункту 1 п. 5.5 розділу 5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307 (чинного на час виникнення спірних відносин), виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Підпунктом 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 р. № 198 (чинного на час виникнення спірних відносин), встановлено, що територіальний орган припиняє реєстрацію, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

З персональної картки Слов'янського міського центру зайнятості № 00012 на імя ОСОБА_2 вбачається, що відповідач дійсно з 07.11.2012 року по 14 травня 2013 року отримував допомогу по безробіттю та за його заявою був знятий з реєстрації 15 травня 2013 року.

Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Словянського міського центру зайнятості № 45 від 09 липня 2015 року було проведено перевірку достовірності інформації, наданої Пенсійним фондом України, та за результатами звірки з Пенсійним фондом України виявлено факт отримання доходу ОСОБА_2 у травні 2013 року в ТОВ «Словянська індустріальна спілка «Сода» у період перебування його на обліку у Словянському міському центрі зайнятості як безробітного. Як вбачається з первинних документів, з ОСОБА_2 було укладено трудову угоду № 24 від 01.05.2013 року по виконанню робіт з прибирання виробничих приміщень у цеху. Згідно акту виконаних робіт від 31.05.2013 року та відомості про виплату грошей №№ С-00000074, № С-00000070 за травень 2013 року ОСОБА_2 за виконану роботу отримав грошову винагороду.

До вищевказаного акту надано: копію трудової угоди № 24 від 01 травня 2013 року по виконанню робіт з прибирання виробничих приміщень у цеху, укладеного між ТОВ «Слов'янська індустріальна спілка «Сода» та ОСОБА_2 на 1 місяць з дією з 01 травня 2013 року до 31 травня 2013 року (а.с.13); акт виконаних робіт від 31 травня 2013 року, згідно з яким роботи виконані на 100 %, сторони претензій не мають, про що є підпис відповідача ОСОБА_2; відомості на виплату грошей № № С- 00000070, С-00000074 за травень 2013 року (а.с.15-16).

Твердження відповідача про те, що він в цей період не працював спростовуються вищевказаними доказами та, як обґрунтовано вказує позивач в запереченнях на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 отримував доход (працював за цивільно-правовою угодою) в період перебування на обліку в центрі зайнятості та виплати йому допомоги по безробіттю, а тому не мав права на отримання такої допомоги, при цьому в порушення вимог чинного законодавства приховав від служби зайнятості факт отримання доходу, тобто не повідомив про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності слід зазначити, що стаття 256 ЦК України визначає поняття позовної давності як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно із частиною 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В даному випадку днем, коли Слов'янський міський центр зайнятості довідався про порушення свого права, є день складання акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 45 від 09 липня 2015 року на підставі звірки з Пенсійним фондом України та отриманих центром зайнятості первинних документів від підприємства ТОВ «Словянська індустріальна спілка «Сода».

Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом 05 квітня 2017 року, тобто в межах трирічного строку, встановленого ст. 257 ЦК України. Тому, і в цій частині доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 є необґрунтованими.

Суд першої інстанції повно та всебічно перевірив обставини справи, дав їм належну оцінку та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування або зміни рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має.

Ураховуючи викладене, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.Б. Азевич

Судді: Н.С. Краснощокова

ОСОБА_3