Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/449/17 Головуючий у 1-й інст. Гумен Н. В.
Категорія 43 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи « Житомирська установа виконання покарань (№8)» про визнання неправомірним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань № 8, оформлене протоколом № 5 від 29 листопада 2016 року «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку у станові згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку» в частині, що стосується відсутності підстав для поліпшення житлових умов позивача, мотивуючи тим, що зазначеним рішенням його визнано таким, що не потребує поліпшення житлових умов. Вважає вказане рішення прийнято без належного дослідження всіх наданих ним документів.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань № 8, оформлене протоколом № 5 від 29 листопада 2016 року «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку у станові згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку» в частині, що стосується відсутності підстав для поліпшення житлових умов ОСОБА_1

Стягнуто з Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8» на користь позивача судові витрати в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, зазначає, що судом не надано належної оцінки доказам щодо забезпеченості позивача житловим приміщенням. Також, посилаються на те, що надані суду документи не були предметом розгляду комісії, яка, вивчивши їх могла прийняти інше рішення.

В судовому засіданні представник Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8» підтримав апеляційну скаргу.

На думку позивача та його представника, апеляційна скарга є необгрунтованою.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_1, останній разом з дружиною ОСОБА_2, на підставі спільного засідання адміністрації, профкому і житлово-побутової комісії установи ЯЮ 309/179 УВС Житомирського облвиконкому був взятий на квартирний облік в загальну чергу з 28 грудня 1989 року у звязку з відсутністю мінімального розміру жилої площі та з урахуванням пільги ст. 22 Закону України «Про міліцію» включений до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлового приміщення з 1 квітня 1990 року, загальна черга №44, першочергова № 41.

Розгляд питання щодо перегляду облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі, зумовлений тим, що відповідно до договору № 1/1 від 29 липня 2014 року Житомирській установі виконання покарань №8 виділяється 13 житлових квартир.

29 листопада 2016 року відбулося спільне засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8 щодо облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку, оформлене протоколом №5 від 29 листопада 2016 року «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку».

Зміст витягну з протоколу засідання свідчить про те, що комісія під час перегляду облікових справ осіб, які перебувають на квартирному обліку в установі, на підставі документів, наданих ОСОБА_1, які є в матеріалах квартирної (облікової) справи, встановила, що позивач має у власності дві квартири у м. Житомирі: АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2, що підтверджується наданими копіями: 1) договору дарування, 2) копіями технічних паспортів на житловий будинок. З огляду на вищевикладене, комісія вирішила, що ОСОБА_1 забезпечений житловою площею згідно з діючими нормами, тому відсутні підстави у поліпшенні його житлових умов на підставі п.п.1 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 ( далі- Правила).

Відповідно до ст. ст.39-40 ЖК України та п.п. 20, 21, 28 Правил громадяни беруться на квартирний облік та знімаються з нього на підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету, яке затверджується виконавчим комітетом місцевої ради.

Згідно з п.п.1 п. 26 Правил громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Так, у своїй заяві від 28 листопада 1989 року про взяття на квартирний облік ОСОБА_1 зазначив, що він проживає в однокімнатній квартирі, яка належить його матері, житловою площею 18,1 кв.м. АДРЕСА_3.

В судовому засіданні також встановлено, що 28 грудня 2004 року ОСОБА_3, яка зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, подарувала ОСОБА_1, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2, належні їй 17/100 частин в житлового будинку по вул. Московській, 69 в м. Житомирі, до якого входять господарські будівлі та літня кухня.

17 грудня 2004 року Житомирським обласним державним підприємством по технічній інвентаризації проведено опис подарованого будинку із зміною власника з ОСОБА_3 на ОСОБА_1, однак із залишенням адреси 17/100 частин будинку пров. 3-й Московський. До складу квартири позивача входить житлова кімната площею 18,1 кв.м. та сіни площею 5,2 кв.м.

В 2016 році проведено повторний опис будинку і адресу вищевказаних приміщень зазначено по вул. Небесної Сотні, 69 в м. Житомирі.

Незмінність площі квартири, в якій проживав позивач з 1989 року, та яка згодом йому була подарована, аналогічність її конфігурації у технічних паспортах за 2004 та 2016 роки, свідчить про їх тотожність, що було підтверджено листами Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради про зміну назв вулиць та нумерації будинків з пров.3-й Московський на вул. Московська, 69 та вул. Небесної Сотні, 69 (а.с.49-50, 61).

Однак під час розгляду питання про наявність підстав у поліпшенні житлових умов ОСОБА_1 комісія не звернула увагу на вказані збіги та не вжила заходів для зясування всіх обставин, що передбачено п.18 Правил, яким надано право виконавчим комітетам сільської, селищної, міської ради або адміністрації підприємства, установи, організації запитувати інші документи у разі потреби.

Не можуть бути прийняти до уваги і доводи відповідача про необхідність включення до житлової площі літньої кухні за вищевказаної адресою, в якій проживає сімя позивача з підстав наявності ознак житлового будинку.

Відповідно до ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України).

Поняття садиби наведено у ст.381 ЦК України земельна ділянка з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

У пункті пп.14.1.129-1 п.14 Податкового кодексу України літню кухню віднесено до обєктів нежитлової нерухомості.

Таким чином, літня кухня є приналежністю до головної речі житлового будинку (ст.186 ЦК України) і без прийняття рішення про переведення її з нежитлової нерухомості до житлової, вимушене проживання в ній сімї ОСОБА_1 не може вважатися належним забезпеченням його житловою площею.

Згідно з п.п.2.1 та п. 2 Постанови виконавчого комітету Житомирської обласної ради народних депутатів та президії Обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 року №4 встановлено, що мінімальний розмір житлової площі в області складає 6 кв.м. на кожного члена сімї й застосовується для взяття на квартирний облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов.

На підставі п.53 Правил постановою виконавчого комітету обласної ради народних депутатів та президії Обласної ради професійних спілок від 07.01.1985 року середня забезпеченість жилою площею на одного мешканця у м. Житомирі встановлена 7,5 кв.м.

Згідно з п.55 Правил жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів

сім'ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік, і на дружину (чоловіка), яка пізніше вселилася на жилу площу, зайняту подружжям, що перебуває на обліку.

Відповідно до довідки КП № 738 від 17 березня 2017 року у квартирі №3 площею 18.1 кв.м. по вулиці Небесної Сотні 69, в м. Житомирі, зареєстровані: ОСОБА_1 власник з 1984 року, ОСОБА_2 дружина з 1989 року, ОСОБА_4 мати з 1984 року, ОСОБА_5 донька з 2007 року, ОСОБА_6 донька з 2008 року. (а.с. 62), тобто сімя ОСОБА_1 складається з чотирьох осіб, які забезпечені жилою площею нижче встановленої норми.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення житлових прав позивача рішенням комісії про визнання його таким, що не потребує поліпшення житлових умов.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,308,313-315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді: