У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист порушеного права, захист прав споживача, зміну умов договору та стягнення коштів за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 9 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, в якому просив визнати дії публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») порушенням його права приватної власності. Також просив внести зміни у договори банківського вкладу (депозиту): № 001-17518-250613 від 25 червня 2013 року; № 002-17518-250613 від 25 червня 2013 року; № 009-17518-270613 від 27 червня 2013 року; № 004-17518-270613 від 27 червня 2013 року; № 005-17518-270613 від 27 червня 2013 року; № 014-17518-270613 від 27 червня 2013 року; № 013-17518-270613 від 27 червня 2013 року; № 005-17518-030913 від 3 вересня 2013 року; № 001-17518-030913 від 3 вересня 2013 року; № 001-17519-051113 від 5 листопада 2013 року, а саме у п. 1.4. - процентна ставка з 17 липня 2014 року на суму вкладу становить облікову ставку Національного банку України відповідно до положень п. 1 ст. 1061 ЦК України, п. 1.3. доповнити строк залучення вкладу продовжується до повного повернення йому коштів банком. Крім того, просив стягнути з банку проценти за користування чужими грошовими коштами, а саме 3 % річних у розмірі 16 доларів 75 центів США та 1 277 Євро 67 центів; стягнути пеню за невиконання платежів у розмірі 23 долари 27 центів США та 1 835 Євро 99 центів; стягнути витрати, здійснені ним для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), у розмірі 12 638 грн 84 коп.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 3 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 7 грудня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

28 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з заявою про роз'яснення рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 3 жовтня 2016 року.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 січня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз'яснення рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 3 жовтня 2016 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 січня 2017 року, ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 9 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на судове рішення міського суду визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати й направитисправу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її заявнику, апеляційний суд виходив із того, що ухвалою суду від 15 лютого 2017 року апеляційну скаргу було залишено без руху для оплати заявником судового збору, але у встановлений строк недоліки скарги ним не усунуто.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд не звернув увагу на те, що позивачем пред'явлений позов про захист його прав як споживача послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

У п. п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати») судам роз'яснено, що згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Оскільки передбачені Законом України «Про судовий збір» пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (пп. 13 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір») здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом України «Про судовий збір» вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій (зокрема, категорії, визначені у п. п. 8, 9, 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

У п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати», судам роз'яснено, що оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні позову, також звільняються від його сплати й при поданні апеляційних чи касаційних скарг на ухвали суду та при вчиненні інших процесуальних дій.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Апеляційний суд на наведене вище уваги не звернув та безпідставно визнав апеляційну скаргу ОСОБА_3 неподаною.

Ураховуючи наведене, ухвала апеляційного суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 9 березня 2017 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик