АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3788/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1551/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

01 червня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ГАЛЬОНКІНА С.А. ,ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 20 липня 2016 року за поданням старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року заявник звернувся до суду з поданням, в якому зазначав, що на виконанні у Київському ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебувають два виконавчих провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості:

-ВП № 49267192 з примусового виконання виконавчого листа №552/376/15-ц, виданого 09.10.2015 р. Київським районним судом м. Полтави, про стягнення боргу у розмірі 23 639 грн. 27 коп.;

-ВП № 50059934 з примусового виконання виконавчого листа №552/2693/15-ц, виданого 11.01.2016 р. Київським районним судом м. Полтави, про стягнення боргу у розмірі 23 639 грн. 27 коп.;

Також зазначив, що державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника на підставі постанов від 20.11.2015 р. та 08.02.2016 р., про що внесено відповідні записи до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На адресу боржника було направлено постанови про відкриття виконавчого провадження та вимоги державного виконавця від 20.11.2015 р. , 08.02.2016 р. та 05.07.2016 р., проте вимоги державного виконавця боржником було проігноровано.

05.07.2016 р. на адресу заявника надійшла заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про вжиття заходів тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

З урахуванням викладеного заявник прохав вирішити питання про застосування заходів для забезпечення виконання рішень суду до ОСОБА_2 у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20 липня 2016 року подання задоволено.

Тимчасово (до виконання зобовязань за рішенням суду) обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконання зобовязань. Виконання ухвали покладено на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування ухвали з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, з ухваленням нового про відмову у задоволенні подання.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання підлягає задоволенню.

На підставі п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд, зокрема, скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено фактичні обставини, а саме, на виконанні ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості на загальну суму 47 278 грн. 54 коп.

В рамках виконавчого провадження накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.11.2015 р. та 08.02.2016 р.

На день розгляду справи ОСОБА_2 заборгованість не погашено.

Задовольняючи подання місцевий суд виходив з того, що боржник має на території України невиконані зобовязання, не зявляється на виклики до державного виконавця з приводу погашення заборгованості, що є ухиленням від виконання зобовязань покладених на нього відповідним рішенням.

Між тим, з такими висновками місцевого суду погодитись не можна, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на з ст. 2 Протоколу N4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. №475/97 визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Частиною другою ст. 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1- 9 частини першої цієї статті.

Згідно п. 18 ч. 3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

У проведеному 01.02.2013 року Верховним Судом України аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вказано, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону №606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З наявних у справі доказів не вбачається наявність факту свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Крім того, у матеріалах справи відсутні д окази, які б підтверджували факт отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що державним виконавцем не надано достатніх та належних доказів, які неспростовно б свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, а також достовірних відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Таким чином, подання Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України є недостатньо обґрунтованим та передчасним.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що аналіз доказів по справі та наведених норм права дають підстави для висновку про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні вказаного подання.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 20 липня 2016 року скасувати.

У задоволенні подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді : С.А. ГАЛЬОНКІН

ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ