Справа № 591/1325/17
Провадження № 2/591/1341/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Гребенькової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 10.02.2012 року ПАТ КБ „Приватбанк уклав з відповідачем кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у формі встановлення кредитного ліміту у розмірі 5000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом в розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору відповідач мав щомісячно відповідно до графіку повертати кредит та сплачувати відсотки за користування ним. Однак відповідач порушує графік повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 28.02.2017 року відповідач має перед банком заборгованість по кредиту в розмірі 12324,11 грн., яка складається з заборгованості з повернення кредиту 180 грн., заборгованості зі сплати відсотків 7981,06 грн., пені та комісії 3100 грн., штрафів 500 грн. та 563,05 грн. Тому просять стягнути з відповідача на свою користь заборгованості за кредитним договором та понесені по справі судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач та його представник позов заперечили. Відповідач також пояснив, що картку в банку він дійсно отримував, але нею жодного разу не користувався. Ніяких платежів по картці не здійснював.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши подані суду докази, суд вважає, що позовне підлягає задоволенню о огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до копії Анкети-заяви №б/н від 10.02.2014 року (а.с. 7), відповідач погодив, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. ОСОБА_2 та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Він зобовязується виконувати вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Наведене свідчить на те, що 10.02.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки.

На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредитну картку, про що зазначив сам відповідач в судовому засіданні.

Згідно із ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як передбачено ч. 2 ст. 59 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В обґрунтування розміру своїх вимог позивач надав розрахунок заборгованості (а.с. 6), витяг з тарифів та Витяг з ОСОБА_3, однак вказані документи, зокрема розрахунок, не підтверджує факту використання відповідачем кредитного ліміту встановленого Банком на випущену та видану відповідача кредитну картку на підставі договору від 10.02.2012 року.

Позивачем не вказано у позовній заяві номер рахунку відкритий відповідачу, вказаний номер рахунку не наведений й в розрахунку боргу. Однак аналіз розрахунку заборгованості (а.с. 6) та наданої відповідачем виписки (а.с. 65-72) вказує на те, що вони стосуються одного й того ж договору, оскільки в них співпадають нарахування та розмір заборгованості по виписці станом на 28.02.2017 року та у розрахунку станом на 28.02.2017 року є однаковими та становлять 11 261,06 грн.

З виписки по рахунку (а.с. 65-72) вбачається, що відповідач жодного разу не використовував кредитний ліміт. У вказаній виписці витрати по картці мають наступне призначення: списання процентів за прострочений кредит, пеня, списання нарахованих за прострочений овердрафт процентів, штраф, щомісячна комісія за обслуговування картки, % за прострочений кредит, % за користування кредитним лімітом. Аналіз цієї виписки вказує на те, що він містить виключно нарахування на користь Банку у вигляді комісії за обслуговування картки та нарахування процентів та штрафних санкції у звязку з непогашенням цих витрат відповідачем..

Будь-яких доказів щодо використання відповідачем платіжної картки та користування кредитним лімітом позивачем суду не надано.

Окрім того слід зазначити, що з наданого позивачем витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» вбачається, що сплата комісії передбачена лише за проектом «Універсальна contract» та «Універсальна Gold». В той же час за пропозицією «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» сплата комісії за обслуговування картки не передбачена.

При цьому, в Анкеті-заяві відповідача (а.с. 7) вказано, що відповідачу видана «кредитка «Універсальна». (а.с. 7 зворотній бік).

Будь-яких належних доказів на підтвердження того, що відповідач уклад договір на відкриття та обслуговування платіжної картки, якій передбачає сплату комісії суду не надано.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до положень ст. 626 і 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обовязок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобовязаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством.

Відповідно до розділу 2.4-2.5. Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України, договір укладається в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в емітента, а другий примірник договору емітент зобовязаний надати клієнту під підпис. Емітент зобовязаний під час видачі спеціального платіжного засобу надати клієнту договір, правила використання спеціального платіжного засобу і тарифи банку. Емітент зобовязаний забезпечити наявність у договорі таких умов: тип спеціального платіжного засобу; види платіжних операцій, які клієнт має право здійснювати з використанням спеціального платіжного засобу, правила та максимальний строк їх виконання; порядок обслуговування рахунку (за дебетовою, дебетово-кредитною або кредитною схемою, розміри гарантійного забезпечення та/або не знижувального залишку коштів на рахунку, порядок кредитування клієнта, порядок установлення курсу продажу, обміну або конвертації іноземної валюти тощо); тарифи банку на обслуговування операцій з використанням спеціального платіжного засобу на момент укладення договору та порядок повідомлення клієнта про їх зміну; ліміти та/або обмеження за операціями з використанням спеціального платіжного засобу або платіжних додатків, реалізованих у спеціальному платіжному засобі (за наявності); право клієнта на одержання виписок про рух коштів за його рахунком та порядок їх отримання; порядок забезпечення емітентом та клієнтом безпеки під час користування спеціальним платіжним засобом; порядок розгляду спорів; відповідальність емітента та клієнта тощо.

В той же час, позивач не надав суду підписаних відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надання банківських послуг, а також Тарифів про які йдеться у Анкеті-заяві відповідача, що діяли на час укладення договору.

Відповідно до вимог ст. 10 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наведених вище обставин, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому у задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

Суддя