441/288/17 2/441/311/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Українець П.Ф.

за участю секретаря Боднар Ю.М.

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 27.02.2017р. звернулась до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_9, що померла 26.05.2015р., мотивуючи тим, що є донькою спадкодавця, не звернулась вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки є інвалідом ІІІ групи і на часі смерті спадкодавця хворіла, окрім цього їй не було відомо про наявність у спадкодавця спадкового майна. Вважає причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та просить позов задоволити.

В суді позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, пояснила, що ОСОБА_9, котра померла 26.05.2015р., є її матір'ю. Вона з 04.11.2014р. є інвалідом ІІІ групи, на час відкриття спадщини хворіла, окрім цього їй не було відомо про наявність у спадкодавця спадкового майна, у зв'язку із цим своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, дала інші пояснення. Просить визначити їй додатковий строк два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_10 позов заперечила, мотивуючи в основному тим, що наявність у відповідачки інвалідності ІІІ групи не є підставою для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник відповідачки ОСОБА_3 висловився на відмову в позові мотивуючи тим, що позивачкою не надано доказів, які б свідчили, що остання не мала можливості у встановлений законодавством строк звернутись із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Представник відповідачки ОСОБА_2 просить про відмову в позові, мотивуючи тим, що ОСОБА_10 не прийняла спадщину після смерті 26.05.2015р. спадкодавця ОСОБА_9, отже є неналежним відповідачем у справі, інше.

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_1 висловився на відмову в позові, з мотивів вищенаведених.

Представник ОСОБА_8 ОСОБА_4 не заперечує в задоволенні позову.

Заслухавши позивачку, відповідачів і їх представників, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи 2/441/15/2017, 2/441/42/2017 і медичну карту амбулаторного хворого, суд відмовляє в позові з огляду на наступне.

Як убачається із копії свідоцтва про смерть серія І-СГ № 434655 (а.с.4), ОСОБА_9 померла 26.05.2015р.

Із пояснень позивачки в суді убачається, що про смерть спадкодавця ОСОБА_9, вона знала у цей же день.

Отже, строк для подання заяви на прийняття спадщини для позивачки розпочався з 26.05.2015р. та збіг 26.11.2015р.

Позивачка, до вказаного строку, із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звернулась.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спадкоємців; велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

Положеннями статті 1 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 р. при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Пропуск строку на звернення в нотконтору із заявою про прийняття спадщини після смерті 26.05.2015р. спадкодавця ОСОБА_9 позивачка мотивує захворюванням та незнанням про наявність у спадкодавця спадкового майна.

Між тим, належних доказів, які б свідчили, що позивачка не мала можливості у встановлений законодавством строк звернутись із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_9, у звязку із об'єктивними, непереборними чи істотними труднощами, позивачкою не надано, а судом не здобуто.

Так, позивачка, як на підставу визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, покликається на хворобу та навність у неї інвалідності ІІІ групи, про що подала копії виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААВ № 835941 і серії 10 ААВ № 893339 (а.с. 9, 10), а в судовому засіданні для огляду надала медичну карту амбулаторного хворого.

Як убачається із вищеозначених документів, 04.11.2014р. ОСОБА_5 встановлено ІІІ групу інвалідності, яка 17.11.2015р. продовжена до грудня 2017р.

Отже здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, виконання трудової діяльності у ОСОБА_5 внаслідок захворювання не змінилась.

ОСОБА_5 протягом півроку 26.05.2015-26.11.2015р. на лікарняному не була, лише відвідувала лікаря та проходила періодичний курс лікування.

Із оглянутих в суді матеріалів цивільної справи Городоцького районного суду Львівської № 2/441/15/2017 і № 2/441/42/2017 убачається, що ОСОБА_5 в січні 2015р. приймала участь у громадських слуханнях членів територіальної громади с. Суховоля, у 2016-2017р.р. здійснювала представництво інтересів в суді (а.с. 53-56).

Отже обставин, які б свідчили, що на часі відкриття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_9, позивачка мала суттєве погіршення стану здоровя, що викликало непереборні труднощі для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, судом не встановлено.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі колегії суддів ВССУ від 19.10.2011р. у справі № 6-6304св10.

Покликання ОСОБА_5, що їй не було відомо про наявність спадкового майна у спадкодавця, не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Вищеозначене стверджується листом ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Отже, оскільки позивачкою не подано належних доказів, на підтвердження об"єктивних, непереборних чи істотних труднощів, які б згідно чинного законодавства свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Покликання представника відповідачки ОСОБА_2, що ОСОБА_7 є неналежним відповідачем у справі, оскільки не приймала спадщину після смерті матері ОСОБА_9, суд розцінює як необґрунтовані, оскільки відповідачка ОСОБА_7 є спадкоємцем першої черги по закону, претендує на спадкове майно та звернулась в суд із позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.1220, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

в позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, що померла 26.05.2015р. відмовити, за безпідставністю вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Українець П.Ф.