У Х В А Л А

22 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Костевича Тараса Олеговича на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2017 року у справі за позовом неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2017 року заяву ОСОБА_4, яка діє як представник від імені та в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3, про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок (домоволодіння) та земельну ділянку (кадастровий № НОМЕР_1), що знаходяться в АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку (домоволодіння) та земельної ділянки (кадастровий № НОМЕР_1), що знаходяться в АДРЕСА_1 до набрання рішенням законної сили.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Костевич Т.О. покликається на її незаконність через порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що оскаржуваною ухвалою накладено арешт на належне на праві приватної власності майно ОСОБА_1

В ухвалі суд не навів жодних обґрунтованих доводів та належних доказів того, що ОСОБА_1 здійснюються дії щодо відчуження належного йому нерухомого майна.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1058/2017 Головуючий у 1 інстанції : Кучина Н.Г.

Доповідач : Григоренко М.П.

ОСОБА_1 є законним власником придбаного на прилюдних торгах та повністю оплаченого ним житлового будинку (домоволодіння) та земельної ділянки (кадастровий № НОМЕР_1), що знаходяться в АДРЕСА_1.

Крім того вказує, що ухвалами Рівненського міського суду від 24.04.2017 року та від 04.05.2017 року (справа № 569/5089/17) було відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказане вище майно.

Вважає, що жодних правових підстав для забезпечення позову немає, оскільки ОСОБА_5 та її неповнолітня дочка - ОСОБА_3 жодного законного відношення до даного майна не мають, оскільки не є його володільцями, користувачами та розпорядниками. Такі їхні дії, у даній справі, свідчать про зловживання процесуальними правами та незаконне обмеження ОСОБА_1 у праві власності на належне йому майно.

Із цих підстав просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та вирішити питання про повернення відповідачу судового збору, сплаченого останнім за подання даної апеляційної скарги.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача вказує, що оскаржувана ухвала є законною та обгрунтованою, тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

В ході апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_1 - адвокат Костевич Т.О. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 просили відхилити апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Із змісту позовної заяви, яка була подана 22 серпня 2016 року представником за довіреністю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, вбачається, що позивач просить визнати недійсним договір № 018-0149/12, який був укладений 14 грудня 2012 року між відділом ДВС Рівненського міського управління юстиції Рівненської області та Рівненською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг групп» про передання на прилюдні торги домоволодіння, яке складається з земельної ділянки та житлового будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1, арештованого при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1263/2010 від 20 квітня 2010 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості, в сумі 302748 грн. 97 коп., визнати недійсними прилюдні торги вищевказаного майна, які були проведені Рівненською філією товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг групп» 26 березня 2013 року, скасувати протокол цих прилюдних торгів, акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 10 квітня 2013 року, свідоцтво про придбання вищевказаного нерухомого майна з прилюдних торгів видане на ім'я ОСОБА_1 та реєстраційні записи з даного приводу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з тих підстав, що відчуження вказаного нерухомого майна проведено із порушенням норм чинного законодавства, в тому числі без попереднього отримання дозволу органу опіки та піклування, так як неповнолітня ОСОБА_3 мала право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Статтею 29 ЦПК України встановлено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

У разі реєстрації шлюбу фізичної особи, яка не досягла повноліття, вона набуває цивільної процесуальної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу. Цивільної процесуальної дієздатності набуває також неповнолітня особа, якій у порядку, встановленому цим Кодексом, надано повну цивільну дієздатність.

Дані про те, що неповнолітня ОСОБА_3 реєструвала шлюб, чи їй у встановленому Законом порядку було надано повну цивільну дієздатність, в матеріалах справи відсутні.

У статті 32 ЦК України визначено межі неповної цивільної дієздатності неповнолітньої особи у віці від 14 до 18 років і вказана правова норма не передбачає право неповнолітньої особи у вищевказаному віці самостійно звертатись до суду за захистом своїх прав.

Стаття 18 СК України передбачає право фізичних осіб, які досягли чотирнадцяти років, на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу тільки у справах, які випливають із сімейних правовідносин.

Спірні правовідносини, з приводу яких представником за довіреністю неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_4 заявлено позов, жодним чином не випливають із сімейних відносин і довірителька останньої ніяким чином особисто не брала участі у правочинах, які вона просить суд визнати недійсними, а тому, на переконання колегії судді, суд першої інстанції мав звернути на це увагу не тільки при розгляді заяви про забезпечення позову, а ще при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі, так як позовну заяву та заяву про забезпечення позову подано представником від імені особи, яка не має на це відповідної процесуальної дієздатності.

Пунктом 2 частини 3 статті 121 ЦПК України передбачено, що суд повертає заяву у випадках, коли заяву подано недієздатною особою.

Частиною 2 статті 39 ЦПК України передбачено, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

Повноваження представника за довіреністю у суді визначені статтею 44 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Так як неповнолітня ОСОБА_6 не має цивільної процесуальної дієздатності для самостійного подання заяви про забезпечення позову у даній справі, тому, на розсуд колегії суддів, у представника останньої ОСОБА_4 також відсутнє право на вчинення вищевказаної процесуальної дії.

Наявна у справі довіреність неповнолітньої ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_8, надає останній право на вчинення дій від імені своєї довірительки лише в тих межах, які визначені положеннями ст. 32 ЦК України і не більше.

Наявність згоди батьків неповнолітньої ОСОБА_7, щодо видачі нотаріально посвідченої довіреності на ім'я ОСОБА_8, жодним чином не означає, що вони відступили останній всі свої права та обов'язки, як законного представника своєї неповнолітньої доньки.

На переконання колегії суддів, довіреність на представництво інтересів неповнолітньої ОСОБА_3 за позовними вимогами, які заявлені по даній цивільній справі, могла бути видана лише законними представниками останньої, чи органом опіки та піклування, але ж ніяк самою неповнолітньою дитиною.

Таким чином, ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2017 року підлягає скасуванню, як винесена із порушенням норм процесуального права, з поверненням заяви про вжиття заходів забезпечення позову особі, яка її подала.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 151, 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 318 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Костевича Тараса Олеговича задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2017 року скасувати, а заяву ОСОБА_4, яка подала її в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3, про вжиття заходів забезпечення позову по даній справі, повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

С.С. Шимків