Справа № 127/3853/14-ц
Провадження 8/127/21/17
УХВАЛА

24 травня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2014 року у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про перегляд ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2014 року у справі № 127/3853/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 22.02.2017 року заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків заяви пять днів з моменту отримання даної ухвали.

Ухвалою суду від 17.03.2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2014 року у справі № 127/3853/14-ц у зв'язку з нововиявленими обставинами визнано неподаною та повернено позивачу.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.04.2017 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2017 року скасовано та передано дане питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 28.04.2017 року заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків заяви пять днів з моменту отримання даної ухвали.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 28.04.2017 року про залишення заяви без руху отримана 15.05.2017 року.

12.05.2017 року на адресу суду надійшла заява на виконання вимог, зазначених в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2017 року, з якої вбачається, що заявник хоче переглянути ухвалу суду за нововиявленими обставинами, однак вказані недоліки зазначені у вищевказаній ухвалі не усунуті.

Ч. 3 ст. 315 ЦПК України вказує, що у разі скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в ухвалі має бути зазначено, які порушення закону були допущені судом першої інстанції.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 20.04.2017 року зазначено, що зміст оскаржуваної ухали не повністю відповідає вимогам ст. 210 ЦПК України, оскільки у резолютивній частині постановленої судом ухвали відсутній висновок суду про наслідки розгляду клопотання заявника ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору. При цьому в ухвалі Апеляційного суду Вінницької області від 20.04.2017 року не вказано, що заявником усунуто недоліки заяви, зазначені в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2017 року.

Відповідно ст. 364 ЦПК України, заяви про перегляд рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції, а саме: у заяві повинні бути зазначені інші особи, які брали участь у справі; дата ухвалення чи постановлення і зміст рішення, ухвали чи судового наказу, про перегляд яких подано заяву; нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд рішення, ухвали чи судового наказу, і дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Кройц проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Позивач звернулася до суду із заявою 20.02.2017 року, на виконання вимог ухвали судді від 22.02.2017 року ОСОБА_1 подано заяву від 07.03.2017 року та клопотання від 10.03.2017 року. Також на виконання вимог ухвали судді 28.04.2017 року заявником 12.05.2017 року подано заяву з додатками.

Водночас в порушення вимог ЦПК України в поданих до суду заявах та клопотаннях про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами не зазначено інші особи, які брали участь у справі, заявник не зазначає нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд рішення, дата їх відкриття або встановлення, не зазначає посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин. Також заявником не додано копії заяви з додатками відповідно до кількості учасників.

Крім того, заявником не сплачено судовий збір, який має визначатись, виходячи зі змісту прохальної частини.

ОСОБА_1 звернулася із заявою про звільнення від сплати судового збору через приховані злочини, однак не мотивує з яких причин. До заяви ОСОБА_1 долучила копії пенсійного посвідчення та посвідчення члені сімї ветерана війни і дитини війни, однак, який є саме повний майновий стан позивача, як це передбачено ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України, позивач у своїх вимогах про звільнення від сплати судового збору не зазначила.

Європейський суд з прав людини у справах Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В той же час. враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на невизначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Слід відмітити, що при вирішенні питання про сплату судових витрат належить враховувати як інтереси держави у стягненні судового збору, так і інтереси особи, що подала позовну заяву, у відстоюванні своїх інтересів; а також те, що питання про зменшення, розстрочку, відстрочення або звільнення від сплати судових витрат має на меті усунення перешкод в доступі до правосуддя, одержання судового захисту внаслідок відсутності в конкретній життєвій ситуації в особи, яка ініціює певні процесуальні дії, достатніх засобів для своєчасної та повної сплати судових витрат.

У відповідності до правової позиції, викладеної в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені в заяві підстави для звільнення від сплати судового збору не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, а тому клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

За таких обставин слід відмовити в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Також суд звертає увагу, що в звязку з винесенням ухвали судді від 17.03.2017 року повернення позивачу заяви про перегляд ухвали суду в звязку з нововиявленими обставинами ОСОБА_1 було направлено матеріали заяви з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, отриманим 24.03.2017 року. На виконання вимог ухвали судді від 28.04.2017 року заявник не надала вказані документи, а відсутність повернутих матеріалів також перешкоджає вирішенню питання щодо відкриття провадження в справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачу, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху, а відтак заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2014 року у справі № 127/3853/14-ц у зв'язку з нововиявленими обставинами, слід вважати неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 364 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2014 року у справі № 127/3853/14-ц у зв'язку з нововиявленими обставинами вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Суддя