Справа № 517/197/17 н/п2/517/121/2017
Р І Ш Е Н Н Я І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2017 року смт.Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ГОНЧАР І.В. при секретарі Мельниченко Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Захарівського району Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно, суд -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Фрунзівського районного суду із позовом до ОСОБА_2 селищної ради Захарівського району Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно. Свої позовні вимоги обгрунтовує наступним, 25 травня 2005 року в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області померла мати позивачки ОСОБА_5, після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказане право належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0198018, виданого 20 вересня 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження від 18 вересня 1996 року № 368/96 та зареєстрованого 20 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 018. За заповітом, посвідченим 25 вересня 2002 року в реєстрі за № 1406, державним нотаріусом Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_6 , спадкодавець вказане вище право на земельну частку (пай) заповідала в рівних частках ОСОБА_7, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Олексіївні.Із зазначених у заповіті спадкоємців такою, що прийняла спадщину і набула на неї право, вважається тільки ОСОБА_7, яка постійно проживала зі спадкодавецею до дня її смерті у будинку № 48 по вулиці Калініна (тепер Михайлівська) в смт. Затишшя Захарівського району Одеської області. Зазначені у заповіті відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вказану спадщину не прийняли, оскільки зі спадкодавцем разом не проживали, були повнолітніми на день відкриття спадщини і до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. У звязку з прийняттям спадщини вона стала належати ОСОБА_7 з часу відкриття спадщини, проте за свого життя свідоцтво про право на спадщину не отримала і померла 23 лютого 2015 року в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області. Заповіт щодо свого майна вона не залишала, спадкоємці за законом першої черги відсутні, а із спадкоємців за законом другої черги була тільки позивачка, як її сестра. Родинні відносини позивачки із сестрою ОСОБА_7 підтверджені свідоцтвом про її народження. Спадкодавець ОСОБА_7 формально до дня своєї смерті була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 (тепер Михайлівська) в смт. Затишшя Захарівського району Одеської області, але в січні 2015 року виїхала до позивачки, як своєї сестри, в селище Радісне вул. Благовісна (був. Кірова) АДРЕСА_1 де фактично проживала до дня своєї смерті. Відповідно до положень статті 1262 і частини 3 і 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, позивач, як спадкоємець за законом другої черги, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вона не заявила про відмову від неї і ця спадщина у вигляді земельної частки (паю) стала належати їй з часу відкриття спадщини. Проте, у звязку з тим, що зазначені вище документи не прийняті як належні відомості про постійне проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини державний нотаріуса Захарівської районної державної ОСОБА_8 - постановою від 08 грудня 2016 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її рідної сестри ОСОБА_7, яка померла 23 того 2015 року, тому позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач та його представник - адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися, надали заяву в якій вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить розглянути справу без їх участі. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить розглянути справу без його участі. Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить розглянути справу без її участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно копії свідоцтва пр смерть серії І-ЖД № 468571 ОСОБА_5 померла 25 травня 2005 року в смт.Затишшя Фрунзівського району, Одеської області, актовий запис № 43. ОСОБА_5 належало на право на земельну частку (пай) згідно копії сертифіката серії ОД № 0198018, виданого 20 вересня 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження від 18 вересня 1996 року № 368/96 та зареєстрованого 20 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 018. Згідно довідки виданої відділом Держгеокадастру у Фрунзівському районі Одеської області від 22.03.2017 року № 29-1527-0.1- 394/2-17 сертифікат на право на земельну частку ( пай) серії ОД № 0198018 від 20.09.1996 року, розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_2 селищної ради Фрунзівського району Одеської області, колишнього КСП " Правда" відповідно до розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації № 368/96 від 18.09.1996 року був виданий громадянці України ОСОБА_5 в одному примірнику, що підтверджується записом в книзі реєстрації сертифікатів №018. Згідно копії заповіту посвідченого 25 вересня 2002 року в реєстрі за № 1406, державним нотаріусом Фрунзівської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_6, ОСОБА_5 вказане вище право на земельну частку (пай) заповідала в рівних частках ОСОБА_7, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Олексіївні.Із зазначених у заповіті спадкоємців такою, що прийняла спадщину і набула на неї право, вважається тільки ОСОБА_7, яка постійно проживала зі спадкодавецею до дня її смерті у будинку № 48 по вулиці Калініна (тепер Михайлівська) в смт. Затишшя Захарівського району Одеської області. Згідно довідки №3126 від 08.12.2016 року виданої ОСОБА_2 селищною радою Фрунзівського району Одеської області , про те що ОСОБА_7, яка померла 23 лютого 2015 року, дійсно була зареєстрована до дня своєї смерті в будинку №48 по вул. Михайлівській смт.Затишшя Фрунзівського району Одеської області, у вказаному будинку також була зареєстрована та проживала ОСОБА_5 Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 468569 ОСОБА_7 померла 23 лютого 2015 року в смт.Затишшя Фрунзівського району, Одеської області, актовий запис № 1. Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 024541, ОСОБА_10 народилася 15 листопада 1959 року від батька ОСОБА_11 та матері ОСОБА_5. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І -ЕД № 438538, ОСОБА_10 10.10.1978 року вступила в шлюб з ОСОБА_12, про що було зроблено актовий запис № 637, після укладення шлюбу дружині було присвоєне прізвище ОСОБА_12. Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану: - ОСОБА_13 народилась 09 червня 1962 року в с. Гольма Балтського району Одеської області від батьків ОСОБА_11 і ОСОБА_5 згідно актового запису № 53 від 27 вересня 1962 року виконавчого комітету Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області; - ОСОБА_14 одружився з ОСОБА_13, якій було присвоєне прізвище ОСОБА_14 згідно актового запису № 6 від 26 лютого 1983 року виконавчого комітету Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області. Згідно довідки № 1574 від 07.12.2016 року виконавчого комітету Радісненської селищної ради Іванівського району Одеської області, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала без реєстрації в АДРЕСА_2 Одеської облаті разом із соєю сестрою ОСОБА_1, з січня 2015 року по 22.02.2015 року. Згідно довідки №3125 від 08.12.2016 року виданої ОСОБА_2 селищною радою Фрунзівського району Одеської області, про те що ОСОБА_7, яка померла 23 лютого 2015 року, дійсно була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, але у січні 2015 року виїхала до сестри ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 Одеської облаті. Там фактично проживала до дня своєї смерті. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2016 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її рідної сестри ОСОБА_7Г, яка померла 23.02.2015 року, в зв'язку з відсутністю відомостей про постійне проживання із спадкодавцем на ча відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 256, 259 ЦПК України, ст.ст.1217, 1218, 1220, 1225, 1268 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Захарівського району Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини та визнання права на спадкове майно - задовольнити. Встановити факт того, що ОСОБА_1, яка народилась 15 листопада 1959 року в селі Гольма Балтського району Одеської області, ідентифікаційний номер 136810980, постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 (колишня назва Кірова) буд.43 Іванівського району Одеської області разом з ОСОБА_7 на день її смерті, яка настала 23 лютого 2015 року. Визнати за ОСОБА_1, яка народилась 15 листопада 1959 року в селі Гольма Балтського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_5, померлої 25 травня 2005 року, та сестри ОСОБА_7, померлої 23 лютого 2015 року, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Правда» розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0198018, виданого 20 вересня 1996 року Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області на підставі власного розпорядження від 18 вересня 1996 року № 368/96 та зареєстрованого 20 вересня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 018. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його оголошення.
СУДДЯ: