Провадження № 2/761/4906/2017
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Де Люкс Фло» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

25.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом Приватного підприємства «Де Люкс Фло» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ухвали суду від 27.04.2017 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви, не відповідають вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем у позовній заяві не вказано свого повного імені та по батькові; до позовної заяви не додано документу, який би підтверджував сплату судового збору за подання до суду позову немайнового характеру у розмірі 640,00 грн.

Копію ухвали від 27.04.2017 року ОСОБА_1 отримала 17.05.2017 року, про що свідчить відповідна відмітка на зворотньому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Однак, враховуючи строки доставки кореспонденції в межах міста Києва, позивач у встановлений строк не усунув вищенаведених в ухвалі недоліків.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

На підставі зазначеного та враховуючи те, що позивачем не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 27.04.2017 року, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Де Люкс Фло» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, відшкодування моральної шкоди, слід визнати неподаною та повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із даним позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Де Люкс Фло» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, відшкодування моральної шкоди - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: