АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1312/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Дудніченко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівБородійчука В. Г., Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 3000,00 грн., починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання чи досягнення ним 23 років, мотивуючи про те, що в даний час син навчається і знаходиться на її утриманні.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.04.2017 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 17.03.2017 на період навчання в Золотоніському технікумі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, без врахування часу канікул, визначених навчальними планами, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_9 віку двадцяти трьох років., а в задоволення решти вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на повнолітню дитину у розмірі 1 / 4 частини доходів відповідача, мотивуючи про те, що син не отримує стипендію не у зв'язку з поганою успішністю, а через незадовільний стан здоров'я - поганий зір та проблеми із серцем; у гуртожитку син не може проживати, так як там взимку дуже холодно, через що позивач знімає йому квартиру, що також обумовлює додаткові витрати; коштів позивача недостатньо на утримання спільної з відповідачем дитини; відповідач має заробітну плату у 8000,00 грн., та сплачує 1 / 4 своїх доходів у якості аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу, отже і в даній справі суд мав стягнути таку ж суму аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 700,00 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив із того, що саме такий розмір аліментів буде обґрунтованим та справедливим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що від шлюбу сторони у справі мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між сторонами розірвано 12.12.2000, актовий запис №159.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.07.1999 призначено стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 / 4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 06.07.1999 і до повноліття дитини, але не менше як 1 / 2 частини неподаткового мінімуму доходів громадян. Термін виплати аліментів закінчився 16.03.2017 у зв'язку із повноліттям ОСОБА_9 Заборгованості ОСОБА_7 по сплаті аліментів не має.

В даний час ОСОБА_9 є повнолітнім та навчається в на 3-му курсі денного відділення Золотоніського технікуму ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, що підтверджується довідкою №77 від 28.02.2017, виданої директором Золотоніського технікуму ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету (а.с.6).

Згідно довідки №0102 від 11.04.2017, виданої директором Золотоніського технікуму ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, ОСОБА_9 в гуртожитку не проживає, стипендії не отримує через низький бал успішності. Літні канікули в 2016-2017 році з 01.07.2017 по 31.08.2017 (а.с.29).

Повнолітній ОСОБА_9 проживає з матір'ю ОСОБА_6 та перебуває на її утриманні про що свідчить довідка про склад сім'ї, видана виконавчим комітетом Звенигородської міської ради Черкаської області №1553/02-17 від 11.04.2017 (а.с.27).

Позивач працює на ліфтером Звенигородської ЦРЛ, її середньомісячний заробіток складає 3018,60 грн., що підтверджується довідкою №61, виданою головним лікарем Звенигородської ЦРЛ. Згідно довідки про доходи №27 від 29.03.2017, виданої на ім'я ОСОБА_7, останній працює майстром лісу «Звенигородського лісового господарства» і його середньомісячний заробіток складає в період часу з березня 2016 року по лютий 2017 року 8709,33 грн. (а.с.17).

ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10 сплачує аліменти в розмірі 1 / 4 від нарахованої заробітної плати (а.с.19).

Далі, відповідно до положень ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання та у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що повнолітній син сторін у справі ОСОБА_9 на період навчання потребує матеріальної допомоги. Допомоги матері йому недостатньо, у зв'язку з її низькими доходами, а відповідач свій обов'язок, як батька, по утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не виконує, хоча є працездатним, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, що правомірно дало суду підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина на період його навчання.

При визначені розміру аліментів колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно враховував матеріальне становище відповідача, який має на утриманні дитину від іншої сім'ї, на яку він також сплачує аліменти, величину його заробітку (а.с.16), потреби його повнолітнього сила ОСОБА_9, який навчається, має певні проблеми зі здоров'ям, що підтверджуються наданими медичними документами (а.с.38-55), отже таким, що відповідатиме засадам розумності та справедливості буде визначений судом розмір аліментів у 700 грн., оскільки стягнення аліментів з відповідача на повнолітнього сина у більшому розмірі поставить у завідомо скрутне матеріальне становище самого відповідача та інших його неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.

У світлі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити .

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що навчається - залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :