Провадження №22-ц/772/3334/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач :Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 рокуСправа № 127/16181/16-цм. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Медяного В.М., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 6 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання дій такими, що порушили людську гідність,

Ухвалу постановив суддя Гриневич В.С.

Ухвалу постановлено о 16.03 год. у м. Вінниці.

Повний текст ухвали складено 6 грудня 2017 року,

Встановила:

27 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, в якому просив визнати дії відповідачів такими, що порушили його людську гідність та зобовязати їх поновити його права шляхом публічного вибачення перед адміністрацією СВК-81 та перед засудженими СВК-81 в усній та письмовій формі, а перед ним в письмовій формі або у відеоформаті.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року відкрито провадження у справі за цим позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2017 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 6 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання дій такими, що порушили людську гідність, залишено без розгляду.

Розяснено позивачеві, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та зобовязати суд першої інстанції розглянути справу по суті.

Зазначив, що ухвала суду є незаконною, постановленою через небажання суду розглянути справу, а його позовна заява повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач і його представники у судове засідання не зявилися.

Відповідачі у судове засідання не зявилися і не надали відзиву.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції 2004 року), оскільки позивачем у встановлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі суду від 15 листопада 2017 року, якою залишено позовну заяву без руху.

Відповідно до положень ст. 119 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день подання позову до суду та на дату постановлення оскаржуваної ухвали) позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви (ч. 2). До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України (в редакції 2004 року) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції 2004 року) у разі, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 7 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Якщо порушення правил ст. 119, 120 ЦПК України виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно розяснень у п. 8 цієї постанови предявлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 22 ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 липня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали (том 1 а. с. 15).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу (том 1 а. с. 27).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28 листопада 2016 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 серпня 2016 року про повернення позовної заяви скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження (том 1 а. с. 134-135).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року відкрито провадження у справі (том 2 а. с. 32).

15 листопада 2017 року ОСОБА_2 подав до суду позовну заяву (в новій редакції) до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про захист честі та гідності і стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 листопада 2017 року позовну заяву від 15 листопада 2017 року (в новій редакції) повернуто позивачеві та розяснено йому, що відповідно до частини 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Цією ж ухвалою суд першої інстанції залишив без руху позовну заяву ОСОБА_2 від 27 липня 2016 року та надав позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції зазначив те, що позовну заяву необхідно привести у відповідність до вимог статті 119 ЦПК України, а саме: конкретизувати позовні вимоги щодо кожного з відповідачів з посиланням на те, які саме конкретні дії та якого саме конкретного відповідача слід визнати неправомірними, в чому полягають дії конкретного відповідача, за які саме дії відповідачам слід вибачитися, перед яким колом засуджених тощо; а також сплатити судовий збір з кожної із позовних вимог, в залежності від кількості заявлених вимог щодо кожного з відповідачів. При цьому в ухвалі суд не зазначив розмір судового збору, який підлягає до сплати (том 2 а.с. 234-237).

На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач ОСОБА_2 4 грудня 2017 року подав до суду позовну заяву про захист честі та гідності і стягнення моральної шкоди, в якій просив:

визнати дії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (кожного окремо) такими, що порушили його людську гідність та зобовязати їх поновити його права шляхом публічного вибачення перед адміністрацією СВК-81 та засудженими СВК-81 в усній формі та письмово, а перед ним в письмовій формі або у відеоконференції;

визнати дії ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (окремо) такими, що порушили його людську гідність і зобовязати їх поновити його права шляхом публічного вибачення перед ним в усній формі та письмово;

стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на його користь 20 000 грн. моральної шкоди (том 3 а. с. 1-6).

Також позивач подав до суду клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання до суду позову, або просив прийняти одне із рішень, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (том 3 а. с. 7-8).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 6 грудня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України в звязку з тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі суду від 15 листопада 2017 року.

Враховуючи положення ч. 1, 2 ст. 121 та п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції 2004 року) повернення (залишення без розгляду) заяви з тих підстав, що позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Відповідно до положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України (в редакції 2004 року) кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України (в редакції 2004 року) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, враховуючи норми ст. 27, 31 ЦПК України (в редакції 2004 року), позивач самостійно визначає предмет та підстави позову і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Стаття 119 ЦПК України (в редакції 2004 року) передбачає вичерпний перелік вимог щодо форми та змісту позовної заяви і лише у межах цих вимог суд має вирішити питання про наявність чи відсутність недоліків.

Суд зобовязаний розглядати справу в межах заявлених позовних вимог і повернення (залишення без розгляду) заяви через неконкретизованість позовних вимог щодо кожного із відповідачів фактично є відмовою в судовому захисті та порушенням вимог ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод щодо доступу до правосуддя.

Крім того, залишивши позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду з підстав невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, в тому числі і з підстав несплати судового збору, суд першої інстанції не вирішив клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, поданого ним до суду на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача є обґрунтованими, а висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду помилковим, якого суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, колегія суддів,

Постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 6 грудня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: М.В. Матківська

Судді: В.М. Медяний

ОСОБА_13

Судове рішення складено 28 грудня 2017 року.

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська