АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/678/17 Доповідач Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та зміну черговості одержання права на спадщину,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та зміну черговості одержання права на спадщину.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в період з 2004 по 2015 рік вона проживала однією сімєю та вела спільне господарство з ОСОБА_7, здійснюючи необхідний догляд за ним як у післяопераційні періоди, так і у повсякденному житті та надаючи необхідну допомогу у побуті, оскільки через атрофічні зміни у кінцівках рук він потребував постійної сторонньої допомоги.

03.06.2015 року ОСОБА_7 помер і після його смерті відкрилась спадщина на належну спадкодавцю квартиру АДРЕСА_1 Б в м.Херсоні, яку у встановленому законом порядку прийняли відповідачі у справі, які є синами ОСОБА_7 і спадкоємцями першої черги за законом.

Посилаючись на те, що проживаючи понад 10 років однією сім»єю із спадкодавцем, піклуючись про нього та одноособово весь цей час здійснюючи постійний догляд і надаючи необхідну допомогу спадкодавцю, який через похилий вік, наявні хронічні розлади здоров»я та атрофічні зміни у кінцівках рук перебував у безпорадному стані та щоденно потребував такої допомоги у побуті та господарстві, а в подальшому здійснивши його поховання за власні кошти, вона набула право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, які долею батька не цікавилися, відмовивши йому у допомозі, навіть не зявились на похорони та не прийняли матеріальної участі у проведенні поховання та інших, пов»язаних із цим ритуальних послугах.

За таких обставин просила суд, з урахуванням уточнень, встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 за адресою : АДРЕСА_2 в період з 2004 року по 03.05.2015 рік, змінити черговість одержання права на спадщину після смерті ОСОБА_7, померлого 03.05.2015 року, та надати їй право на спадкування на рівні з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, спадкоємцями першої черги спадкування за законом.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_3 разом із ОСОБА_7, який помер 03.05.2015 року, за адресою : АДРЕСА_2, в період з 2004 року по день смерті.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про зміну черговості та надання позивачці права на спадкування після смерті ОСОБА_7 разом із спадкоємцями першої черги скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов у цій частині задовольнити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині зміни черговості та надання позивачці права на спадкування після смерті ОСОБА_7 разом із спадкоємцями першої черги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не був доведений факт безпорадного стану спадкодавця, а тому відсутні підстави для зміни черговості.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, оскільки вони не ґрунтуються на нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та суперечать фактичним обставинам у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

За змістом вказаної норми, при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з 2004 року по день смерті останнього проживали однією сімєю і вели спільне господарство, ця обставина визнана сторонами і рішення суду в наведеній частині не оскаржувалося.

03.06.2015 року ОСОБА_7 помер і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, зокрема квартиру АДРЕСА_3.

Спадкоємцями першої черги за законом є сини померлого : ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які протягом тривалого часу проживають за кордоном і у передбаченому законом порядку та строки прийняли спадщину після смерті спадкодавця, направивши за місцем відкриття спадщини відповідні заяви.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині зміни черговості в одержані права на спадщину, ОСОБА_3 вказала, що за станом здоровя ОСОБА_7 потребував постійної сторонньої допомоги у побуті, оскільки внаслідок перенесеного оперативного втручання, наявних хронічних розладів здоров»я та травми плеча у похилому віці, яка призвела до атрофічних змін у кінцівці і фактично унеможливила належне використання однієї руки, останній не міг у повному обсязі себе самостійно обслуговувати і потребував сторонньої турботи та допомоги, яку всі ці роки надавала вона одноосібно.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги надані позивачем докази, зокрема копії амбулаторної картки ОСОБА_7 та витяги з історії його хвороб, з яких вбачається, що протягом всього періоду спільного проживання з позивачем ОСОБА_7 проходив курси лікувань з приводу наявних у нього хронічних розладів здоров»я серцевої, сечево-статевої систем та їх ускладнень, які призвели як до необхідності проведення оперативного лікування і післяопераційного догляду за ним, так і призвели до невідновних станів, зокрема після обширної скальпованої рани лівого плеча з пошкодженням плечової артерії, вени і серединного нерву стан кінцівки відновлений не був, порушилися функції згинання 4-5 пальців у міжфалангових суставах лівої кисті з відсутністю їх чутливості, парастезія 1,2,3 пальців, западання міжп'ясткових проміжків кисті, атрофія м'язів кисті та передпліччя, у зв»язку із чим йому було проведено повторну операцію (а.с. 62,63-65, 316).

З пояснень допитаної у якості свідка у суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_8, медичної сестри за фахом, яка за призначенням лікаря здійснювала внутрішньомязеві та внутрішньовенні ін»екції ОСОБА_7 на протязі багатьох років, функція руки ОСОБА_7 так і не відновилась, через що він потребував постійної допомоги у побуті, так як був позбавлений можливості забезпечити належний рівень догляду за собою та самостійно вчиняти ряд побутових дій щодо підтримання належного рівня життя.

З огляду на наведені суттєві для справи обставини, підтверджені достовірними та належними доказами, які відповідачами у встановленому законом порядку не спростовані, з яких вбачається, що спадкодавець через свій похилий вік, хронічні хвороби та їх ускладнення перебував у безпорадному стані, оскільки був позбавлений можливості без постійної сторонньої допомоги забезпечити собі належний рівень життя і виконання щоденних побутових справ, а позивач протягом тривалого часу надавала таку допомогу, опікуючись спадкодавцем та матеріально йому допомагаючи, колегія суддів приходить до висновку про наявність визначених ст.309 ЦПК України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в оскаржуваній частині з ухваленням нового рішення про задоволення позову і визнання за ОСОБА_3 права на спадкування після померлого 03 червня 2015 року ОСОБА_7 разом із спадкоємцями першої черги за законом - ОСОБА_4, ОСОБА_5.

В частині встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 однією сімєю рішення суду першої інстанції не оскаржувалось та колегією суддів не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2017 року скасувати в частині відмови в задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зміну черговості одержання права на спадщину та ухвалити нове рішення у цій частині.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадщину задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право на спадкування після померлого 03 червня 2015 року ОСОБА_7 разом із спадкоємцями першої черги за законом - ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

ОСОБА_1