УХВАЛА

іменем україни

31 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра», третя особа - реєстраційна служба Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, про визнання договору оренди землі недійсним, скасування його державної реєстрації за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року та ухвалу судді апеляційного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко» (далі - ПрАТ «Райз-Максимко») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 1 грудня 2009 року між ЗАТ «Райз-Максимко» (перейменоване на ПрАТ «Райз-Максимко») та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, згідно з яким передано у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Даний договір був зареєстрований у Монастирищенському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 28 липня 2010 року.

Відповідно до п. 8 договору оренди землі, договір укладено на 5 років, згідно з п. 43 договору оренди землі, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Строк починається з наступного дня після календарної дати або з настанням події, якими визначено його початок. Оскільки договором була визначена дата державної реєстрації, то строк його дії розпочався з наступного дня після державної реєстрації договору оренди землі, тобто з 28 липня 2010 року.

Згідно з п. 37 договору оренди земельної ділянки та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, при цьому строк, що обчислюється роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року строку. Згідно п. 8 договору оренди після закінчення строку його дії орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити про намір продовжити його дію.

2 березня 2015 року, тобто більше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди, відповідач уклав договір оренди земельної ділянки з товариством з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» (далі - ТОВ «Агровет Атлантик Терра»), цей договір був зареєстрований реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 14 березня 2015 року.

До закінчення дії договору оренди від 1 грудня 2009 року відповідач не мав права на передачу прав володіння і користування земельною ділянкою іншій особі, оскільки ці права вже були передані ним позивачу згідно з діючого договору оренди; земельна ділянка, яка перебуває у користуванні згідно з договором оренди землі у одного орендаря не може бути предметом договору оренди землі з іншим орендарем.

Позивач вважав, що уклавши договір оренди 2 березня 2015 року з іншою особою до закінчення дії договору оренди, який укладений 1 грудня 2009 року між ним та відповідачем, останній порушив його переважне перед іншими орендарями право на поновлення договору оренди на новий строк, надане йому договором та ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

З урахуванням зазначеного, на підставі ст. ст. 125, 126, 152 ЗК України, ст. ст. 13, 15, 31 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 3, 12-15, 16, 20, 777 ЦК України позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений ОСОБА_3 із ТОВ «Агровет Антлантик Терра», зареєстрований реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 14 березня 2015 року; скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, яке зареєстроване Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 14 березня 2015 року згідно з договором оренди земельної ділянки, який укладений ОСОБА_6 із ТОВ «Агровет Антлантик Терра» 2 березня 2015 року.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19 червня 2015 року залучено як співвідповідача ТОВ «Агровет Антлантик Терра» до участі у справі.

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року позов ПрАТ «Райз-Максимко» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, який укладений 2 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра» і зареєстрований реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 14 березня 2015 року.

Скасовано державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, яке 14 березня 2015 року зареєстроване реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області на підставі договору оренди землі від 2 березня 2015 року.

Не погоджуючись із рішенням районного суду, ТОВ «Агровет Атлантик Терра» звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Агровет Атлантик Терра» на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року залишено без руху та надано строк для сплати судового збору у розмірі 2 411 грн 64 коп.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «АгроветАтлантик Терра», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові; скасувати ухвалу судді апеляційного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року та повернути надмірно сплачений судовий збір.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ТОВ «Агровет Атлантик Терра» в частині оскарження рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року підлягає відхиленню, в частині оскарження ухвали судді апеляційного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року - частковому задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наявності порушення передбаченого договором переважного права ПАТ «Райз-Максимко» на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк. При цьому, суд вважав, що узгоджений сторонами п'ятирічний строк дії указаного договору слід вираховувати з дати проведення його державної реєстрації, а дія цього договору вважається поновленою на підставі положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки орендар надіслав орендодавцю лист-повідомлення про намір продовжити дію указаного договору проти чого не заперечував орендодавець.

Такі висновки є правильними, ґрунтуються на фактичних обставинах, установлених судом, на доказах, поданих сторонами, які судом належним чином оцінені і відповідають вимогам закону, який правильно застосовано.

Судом установлено, що 1 грудня 2009 року між ТОВ «Райз-Максимко», правонаступником якого є ПрАТ «Райз-Максимко», та ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, за умовами якого останній передав указаному товариству в оренди земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,60 га, яка знаходиться на території Цибулівської селищної ради.

Указаний договір зареєстровано у Монастирищенському районному відділенні ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 28 липня 2010 року.

Згідно з положеннями п. 8 указаного договору договір укладено на 5 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк, у цьому разі він повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 43 указаного договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Звертаючись до суду із даним позовом, ПАТ «Райз-Максимко» вказувало на те, що воно має переважне право на продовження дії договору оренди землі від 1 грудня 2009 року, оскільки 22 червня 2015 року під розписку вручив ОСОБА_3 лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки та два екземпляри додаткової угоди. З урахуванням відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення дії договору оренди від 1 грудня 2009 року, позивач вважав поновленою дію указаного договору на той самий строк та на передбачених договором умовах.

Також установлено, що 2 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра» було укладено договір оренди цієї ж земельної ділянки, договір зареєстрований Реєстраційною службою Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 14 березня 2015 року.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч. 1 ст. 210 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом ст. ст. 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, який був укладений 2 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агровет Атлантик Терра», оскільки вказаним договором оренди порушено переважне право позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк.

Разом із тим, не можна погодитись з висновком апеляційного суду про залишення апеляційної скарги ТОВ «АгроветАтлантик Терра» без руху.

Так, залишаючи без руху апеляційну скаргу ТОВ «Агровет Атлантик Терра», суд апеляційної інстанції виходив із того, що ТОВ «Агровет Атлантик Терра» не сплачено судовий збір у повному розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір», та зобов'язано сплатити 2 679 грн 60 коп.

Згідно із ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, або не оплачена судовим збором, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє скаржника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Згідно з пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діяла на час подання апеляційної скарги, за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., відповідно 110 відсотків становить 267 грн 96 коп., що і було сплачено ТОВ «Агровет Атлантик Терра» за подання апеляційної скарги.

Отже, висновки апеляційного суду про зобов'язання позивача сплатити судовий збір у розмірі 2 679 грн 60 коп. не узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції в частині зобов'язання позивача щодо сплати судового збору підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 342 ЦПК України, з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про повернення зайво сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» в частині оскарження рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року відхилити.

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агровет Атлантик Терра» в частині оскарження ухвали судді апеляційного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року задовольнити частково.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвалу судді апеляційного суду Черкаської області від 29 січня 2016 року в частині зобов'язання позивача щодо сплати судового збору скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про повернення зайво сплаченого судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик