Номер провадження: 2-р/785/61/17
Номер справи місцевого суду: 2-5976/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А., Цюри Т.В.,

за участю секретаря Цихіселі Л.Р,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Київського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління Юстиції в Одеській області про розяснення порядку виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 27 січня 2015 року у цивільній справі за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах Фонду державного майна України до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах Фонду державного майна України на рішення Київського районного суду Одеської області від 15 квітня 2014 року,

встановила:

25 серпня 2011 року заступник прокурора Київського району м. Одеси звернувся до суду з позовом, у якому ставив питання про вилучення у ОСОБА_3 8/10000 частин будівель санаторію ім. Горького, що розташовані по вул. Фонтанська дорога, 165 у м. Одесі, передати зазначене майно Фонду державного майна України та визнати право власності на 8/1000 частин будівель санаторію ім. Горького за державою, в особі Фонду державного майна України.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що на підставі договору дарування від 16 лютого 2006 року 8/1000 частин будівель вищевказаного санаторію належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу ОСОБА_13 і зареєстровано в реєстрі за №260. ОСОБА_3 право на належну йому нерухомість зареєстрував в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відчужувачем 8/1000 частин будівель колишнього санаторію ім. Горького виступав громадянин ОСОБА_14, якому зазначена нерухомість належала на підставі договору дарування від 06.08.2004 року.

Заступник прокурора Київського району м. Одеси вважав, що зазначені договори дарування є нікчемними і не створюють юридичних наслідків оскільки 08 квітня 2004 року у простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу №5113167/2004-12-а, за умовами якого ДП «Клінічний санаторій ім. Горького» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (продавець) продав, а ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів України «Укрпрофоздоровниця» (покупець) купив будівлю їдальні, резервуар для води, електропідстанцію, танцювальний майданчик, зовнішню тепломережу, мережу водопровідну, систему водовідведення, асфальтове покриття, одноповерхові будівлі літ. «Х,Ц,У1,У2,УЗ,У4, Ц1.Ц2.И», що розташовані в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 165.

В подальшому ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України продало 179/1000 частин будівель і споруд санаторію ім. Горького TOB «МАРС», а ТОВ «МАРС» зробило відчуження 8/1000 частин будівель і споруд громадянину ОСОБА_15

В свою чергу, ОСОБА_14 у відповідності до нотаріально посвідченого договору дарування від 16.02.2006 року подарував зазначене нерухоме майно на користь 10 осіб, по 8/10000 частин кожному, у тому числі відповідачу ОСОБА_3 (а.с.10-11).

Посилаючись на ст.ст.215,220 ЦК України, заступник прокурора Київського району м. Одеси стверджує, що договір від 08.04.2004 року щодо відчуження будівель і споруд санаторію ім. Горького, укладений між юридичними особами, є нікчемним, оскільки нотаріально не посвідчений.

Оскільки вищевказаними правочинами порушено право власності держави на обєкти санаторно-курортного призначення, позивач просив суд його позовні вимоги задовольнити.

Представник Фонду Державного майна України та відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014 року у задоволенні позову заступника прокурора Одеської області в інтересах Фонду державного майна України було відмовлено (а.с.45-46).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 січня 2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2014 року було скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позовні вимоги заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах Фонду Державного майна України до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності були задоволені частково.

Було витребувано у ОСОБА_3 на користь Фонду Державного майна України 8/10000 (вісім десятитисячних) частин будівель санаторію імені Горького, що знаходиться в м. Одесі , по вул. Фонтанська дорога (кол. вул. Перекопської дивізії), буд. 165 (сто шістдесят пять), що згідно Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 16.02.2006 року за № 9954726 в цілому складається з: їдальні, позначеної в схематичному плані літерами А,Т; лікувального корпусу - літ. Б,В,Г,Ч; житлового корпусу - літ. Д,З,О,П; бювету - літ. Е, насосних - літ. El, Е2, Ш; клубу - літ. Ж, житлового - літ. X, Ц, И, аптеки - літ. К; літнього будиночку - літ. У,Л; адміністративного корпусу - літ. М; грязелікарні -літ. Н, житлового корпусу - літ. Р,С,Ф, котельної - літ. Щ,Ю, гаражу - літ. Э,Ъ,Ь; підсобного - літ. Я,Э5, спуску у сховище - літ. Ь1; складу - літ. Ъ1,Э1, акумуляторної - літ. Я2; туалету - літ. Я1; складу - літ. Э2,ЭЗ; трансформаторної - літ. Э4, Ц3, житлового - літ. У1,У2,УЗ,У4,У5, житлового - літ. ЦІ,Ц2; трансформатору -IV, свердловини - І; танцмайданчику - II; резервуару -ІІІ; загальною площею 14 449,0 кв. м., розташованих на земельній ділянці площею 117 698 кв. м.

В решті позову було відмовлено.

18 листопада 2016 року від Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області (далі Київський ВДВС ГТУЮ в Одеській області) надійшла заява про розяснення порядку виконання вказаного вище судового рішення суду апеляційної інстанції, з посиланням на ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2016 року у задоволенні заяви Київського ВДВС ГТУЮ в Одеській області про розяснення рішення було відмовлено.

23 жовтня 2017 року від Київського ВДВС ГТУЮ в Одеській області знову надійшла заява про розяснення вказаного вище судового рішення суду апеляційної інстанції, з посиланням на ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», та в якій ставиться питання про розяснення порядку його виконання.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не зявились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у звязку з чим та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість заяви про розяснення рішення, заслухавши доповідача, доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Київському ВДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-5976/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 13.03.2015 року, про витребування у ОСОБА_3 на користь Фонду Державного майна України зазначених у вищевказаному рішенні суду апеляційної інстанції 8/10000 (вісім десятитисячних) частин будівель санаторію імені Горького, що знаходиться в м. Одесі, по вул. Фонтанська дорога (колишня вул. Перекопської дивізії), буд. 165 (сто шістдесят п'ять).

30.03.2015 року, у відповідності до ст.ст. 17-19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої спрямовано сторонам виконавчого провадження.

В рамках виконавчого провадження згідно відповіді КП «МБТІ та РОН» було встановлено, що технічна документація на частку належного боржнику власності будівель відсутня та визначити з яких саме будівель складаються частки належних боржнику державний виконавець самостійно не має можливості.

Відповідно до ст.. 11 та ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем за вищевказаним виконавчим документам було направлено запит до КП «МБТІ та РОН» з проханням надати будь-яку відому інформацію, стосовно складу будівель, які входять до частки боржника за виконавчим документом.

Із листа КП «БТІ» Одеської міської ради вбачається, що технічний паспорт на будівлі санаторію ім. Горького, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 165 відсутній та були надані правовстановлюючі документи на 8/10000 часток будівель санаторію. 10.11.2015 року на адресу відділу Прокуратурою Київського району м. Одеси було надано технічний паспорт на будівлі санаторію ім. Горького, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 165.

Із інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за вищевказаним виконавчим провадженням слідує, що за боржником зареєстрована частка будівель санаторію на праві приватної спільної часткової власності.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або за законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або за законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, згідно відповіді КП «МБТІ та РОН» № 02-20/37210 від 09.10.2015 року технічний паспорт на обєкт по Фонтанській дорозі, 165 в матеріалах інвентаризаційної справи відсутній.

Звертаючись до суду із даною заявою, представник Київського ВДВС ГТУЮ в Одеській області зазначив, що за таких обставин неможливо встановити які саме споруди, що входять до складу частки будівель санаторію ім. Горького за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 165, необхідно витребувати у боржника ОСОБА_3

При цьому жодних відомостей про те, що зазначені 8/10000 часток наведених будівель є визначеними обєктами, чи про те, що між співвласниками наведеного майнового комплексу встановлено порядок користування майном, матеріали справи не містять, а викладені у мотивувальній частині рішення суду обставини вказують на те, що зазначені 8/10000 частки є ідеальними, що в свою чергу призводить до неправильного розуміння зазначеного рішення суду.

За змістом п. 9 частини першої ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно абзацу 4 п. 10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації прав власності на майно, що підлягає державній реєстрації за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Пунктом 10 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (обовязки і права виконавців, обовязковість вимог виконавців) встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Необхідно звернути увагу на той факт, що статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачені такі заходи примусового характеру як витребування у боржника з незаконного володіння нерухомого майна, що в свою чергу також, утруднює подальше примусове виконання вимог вищевказаного виконавчого документу.

Таким чином, звертаючись до суду із заявою, представник Київського ВДВС ГТУЮ в Одеській області вказав, що ч.2 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення його змісту.

Зазначена заява була розглянута Київським районним судом м. Одеси, який у відкритому засіданні постановив ухвалу про розяснення подальшого виконання рішення суду № 2-5983/11 від 06.04.2015 року, за яким було витребувано у ОСОБА_16 на користь держави в особі Фонду державного майна України 8/10000 (вісім десятитисячних) частин будівель санаторію імені Горького, що знаходиться в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 165, що в цілому складається з: їдальні, позначеної в схематичному плані літерами А,Т; лікувального корпусу - літ. Б, В, Г, Ч; житлового корпусу - літ. Д З, О, П; кювету - літ. Е; насосних - літ. El, Е2, Ш; клубу - літ. Ж; житлового - літ. X, Ц, И; аптеки - літ. К; літнього будиночку - літ. У, Л; адміністративного корпусу - літ. М; грязелікарні - літ. Н; житлового корпусу - літ. Р, С, Ф; котельної - літ. Щ, Ю; гаражу - літ. Є, Ь, Ь; підсобного - літ. Я, 35, спуску в сховище - літ. Ь1; складу - літ. Ь1, 31; акумуляторної - літ. Я2; туалету - літ. Я1; складу - літ. 32, 33; трансформаторної - літ. 34, ЦЗ; житлового - літ. У1, У2, УЗ, У4, У5; житлового - літ. ЦІ, Ц2; трансформатору - IV; свердловини - І; танцмайданчику - II; резервуару - III; загальною площею 14 449,0 кв.м, розташованих на земельній ділянці площею 117 698 кв. м.

При цьому суд зазначив, що жодних відомостей про те, що зазначені 8/10000 часток наведених будівель є визначеними обєктами, чи про те, що між співвласниками наведеного майнового комплексу встановлено порядок користування майном, матеріали справи не містять, а викладені у мотивувальній частині рішення суду обставини вказують на те, що зазначені 8/10000 частки є ідеальними, про що і зазначено у резолютивній частині рішення.

Разом із тим суд зазначив, що оскільки у рішенні суду йдеться про ідеальні частки у праві власності, то конкретне визначення майна, що складає 8/10000 часток, є зміною змісту рішення суду, що відповідно до положень cm. 221 ЦПК України є неприпустимим.

Виходячи з вищевикладеного,представник Київського ВДВС ГТУЮ в Одеській області звернувся до суду апеляційної інстанції про розяснення рішення суду, посилаючись на ст. 27 ЦПК України та ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, заявник вказав, що відповідно до чинного законодавства, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до п. 10 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

З урахуванням викладеного заявник вважає, що заява про розяснення рішення суду підлягає задоволенню, шляхом визначення, що рішення апеляційного суду Одеської області від 27 січня 2015 року є підставою для здійснення Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради та усіма іншими акредитованими субєктами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на зазначені обставини, представник Київського ВДВС ГТУЮ в Одеській області просив розяснити, що рішення суду від 27.01.2015, на підставі якого Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист у справі № 2-5976/11 від 13.03.2015 року, є підставою для здійснення Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради та усіма іншими акредитованими субєктами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на 8/10000 частин будівель санаторію імені Горького, що знаходиться в м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 165, за власником Фондом державного майна України, а також скасування попередньої реєстрації.

Вирішуючи зазначене питання, колегія суддів виходить із того, що відповідно до положень cт. 221 ЦПК України, який був чинним на час ухвалення рішення, та ст. 271 ЦПК України, який діє в теперішній час, суд може розяснити рішення суду, коли воно є незрозумілим.

Однак, як вбачається із тексту рішення апеляційного суду Одеської області від 27.01.2015 року, в ньому вказано перелік спірного майна та його складових, яке належать ОСОБА_3, та яке має бути у нього витребувано на користь Фонду Державного майна України.

У звязку з цим, підстав для додаткового розяснення рішення апеляційного суду Одеської області від 27.01.2015 року, матеріали справи не містять.

Питання, яке ставить перед судом представник Київського ВДВС ГТУЮ в Одеській області стосується не розяснення рішення, про що фактично йдеться в заяві, а про встановлення порядку його виконання, яке має бути вирішено не в порядку ст. 271 ЦПК України та ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1403-VІІІ, а в порядку ст. 435 ЦПК України.

Так, за змістом ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб і порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення, є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З огляду на викладене, та враховуючи, що в даному випадку представник Київського ВДВС ГТУЮ в Одеській області ставить питання про розяснення судового рішення, а не встановлення порядку його виконання, з посиланням на неможливість виконання рішення в існуючій його редакції, його заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 271, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

У задоволенні заяви Київського відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління Юстиції в Одеській області про розяснення рішення апеляційного суду Одеської області від 27 січня 2015 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_17

ОСОБА_18