Справа №295/8206/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої судді Семенцової Л.М.,
за участі секретаря Глущенко Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце рогляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце рогляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за письмовою згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів згідно статей 224-226 ЦПК України та у відсутності сторін відповідно до вимог статей 158, 169 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовпідлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) предає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.
Судом встановлено, що 26.11.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав у позику відповідачеві грошові кошти в сумі 171744 грн., що еквівалентно 7156 дол. США, та щомісячно 26 числа зобов'язувався сплачувати 3 % від зазначеної суми за користування грошовими коштами. Суму позики відповідач зобов'язався повернути позивачу до 26.12.2015 року (п. 2 договору), що підтверджується зазначеним договором позики (а.с. 7). Однак умови договору позики щодо повернення грошових коштів та сплати відсотків відповідачем не виконано, оскільки ним не надано суду доказів повернення позивачу всієї суми грошових коштів за договором та сплати відсотків за користування ними згідно п. 1.1 договору.
Як передбачено п. 3 договору, при порушенні позичальником строку повернення позики, вказаного в п. 2 цього договору, він повинен сплатити позикодавцю пеню в розмірі 0,1 % від розміру позики за кожний день прострочення повернення позики. При цьому пеня на проценти не нараховується.
Пунктом 4 договору строни узгодили, що при порушенні позичальником строку сплати процентів більше, ніж на один місяць, він зобов'язується протягом трьох календарних днів повернути позикодавцю позику у повному обсязі, а також сплатити позикодавцю штраф у розмірі 5 % від розміру позики.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судового збору за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 526, 549, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 158, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Богунського районного суду міста Житомира протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенцова