У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2017 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 27 серпня 2015 року, виданий Дніпровським районним судом м. Києва відносно боржника ОСОБА_1 на підставі рішення третейського суду про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 27 серпня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва було постановлено ухвалу про видачу виконавчих листів на підставі рішення третейського суду, яким було стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1 заборгованість на користь ПАТ «Укрсоцбанк». 23 жовтня 2015 року на підставі вказаної ухвали ПАТ «Укрсцбанк» був отриманий відповідний виконавчий лист відносно ОСОБА_1 Вказаний виконавчий лист, шляхом ознайомлення з матеріалами справи, був отриманий представником заявника 12 травня 2017 року. Вищезазначений виконавчий лист виданий незаконно, а тому існують підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. На день розгляду судом питання про видачу виконавчих листів - 27 серпня 2015 року, у суду існувала підстава для відмови у його видачі передбачена п. 2, ч. 1 ст. 389-10 ЦПКУ, відповідно до якої суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила суд її задовольнити. Додатково пояснина, що на сьогоднішній день рішення третейського суду не скасоване, однак третейський суд не мав права розглядати спір, оскільки він відноситься до категорії споживчих та валютних. Також, сторони не були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Представник заінтересованої особи, ПАТ «Укрсоцбанк», в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 Цивільного процесуального кодексу України, неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20 травня 2015 року (справа № 731/15), позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 1235752 гривень 82 копійки; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» третейський збір у сумі 12757 гривень 53 копійок.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 серпня 2015 року, на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20 травня 2015 року, було видано виконавчий лист про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 1 235 752, 82 гривень заборгованості та 12 757,53 гривень сплаченого третейського збору та судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

В подальшому, 23 жовтня 2015 року уповноваженим представником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» було отримано два виконавчі листи № 755/15386/15-ц.

Відповідно до ч.2 ст. 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, статтею 369 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що ухвалою суду можна визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню лише у випадках: якщо його було видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній у зв'язку з його припиненням добровільними виконанням боржником чи іншою особою або з інших передбачених законом причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов'язку повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, помилковою є видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню).

Судова практика допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

В той же час, в розрізі поданої заяви, судом не вбачається підстав для визнання виконавчого листа № 755/15386/15-ц відносно боржника ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню, оскільки місцевий загальний суд, як компетентний суд, при вирішенні питання про видачу виконавчих листів на виконання рішень Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, не перевіряє рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, а лише на дотримання процедурних вимог, які встановлені Законом України «Про третейські суди», а рішення третейського суду може бути скасовано лише з підстав, визначених у ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому, додані до матеріалів заяви заявника документи свідчать про те, що остання з вимогою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в порядку ст.389-1 Цивільного процесуального кодексу України до уповноваженого судового органу не зверталася.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 293, 294, 369 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: