АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 621/1908/16-ц Головуючий 1 інстанції Носов Г.С.
Провадження № 22ц/790/3055/17 Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Довгаль А.П., Овсяннікової А.І.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 14 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Зміївської міської ради Харківської області, Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області про усунення порушень права власності на землю,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Зміївської міської ради Харківської області, Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області про усунення порушень права власності на землю.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,080 га. Її земельна ділянка має спільну межу з земельною ділянкою ВАТ ВКО «Меркурій», на якій знаходився роздрібний торгівельний павільйон. В подальшому власницею павільйону стала ОСОБА_2.

Між ОСОБА_2 та Зміївською міською радою неодноразово були укладені договори оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2.

Наразі ОСОБА_2 користується земельною ділянкою за вищевказаною адресою на підставі договору оренди від 28 березня 2016 року.

Однак, вона вважає договір оренди від 28 березня 2016 року, укладений між Зміївською міською радою та ОСОБА_2, недійсним, оскільки оспорюваним договором Зміївська міська рада передала у користування відповідачки частину земельної ділянки, яка належить їй на праві власності.

У зв'язку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати договір оренди земельної ділянки від 28 березня 2016 року, укладений між Зміївською міською радою та ОСОБА_2, недійсним; вилучити з Державного земельного кадастру кадастровий номер НОМЕР_1 земельної ділянки площею 0,0408 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2; зобов'язати Управління Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області внести відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності; просила стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 позов не визнав, зазначив, що оформлення земельної ділянки на умовах оренди здійснювалось за рахунок земель комунальної форми власності. Під час складання спірного договору оренди були прийняті всі необхідні рішення та погодження, порушень законодавства не було. Позовні вимоги вважає недоведеними та необґрунтованими.

Представник Зміївської міської ради позов не визнав, посилався на недоведеність позовних вимог, а з копії державного акту позивачки неможливо встановити, яку саме її частину земельної ділянки було незаконно передано в користування відповідачки, на земельній ділянці ОСОБА_1 відсутні межові знаки, позивачка не внесла дані про земельну ділянку в Державний земельний кадастр , тому земельна ділянка не є сформованою.

Відділ Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області надав заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 14 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким задовольнити її вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачка не надала доказів на підтвердження своїх вимог.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,080 га (а.с.7 т.1).

02 серпня 2012 року між Зміївською міською радою Харківської області та ОСОБА_4 укладено договір оренди за умовами якого орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі (магазину), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,0368 га - забудовані землі, у тому числі 0,0224 га - капітальна одноповерхова будівля, 0,0018 га - тимчасова, 0,0126 га - під проїздами, проходами, площадками для обслуговування нежитлової будівлі (магазину) (а.с.8-11 т.1). Вказаний договір оренди припинено.

ОСОБА_2 було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, який було розроблено та затверджено рішенням Зміївської міської ради Харківської області від 26 лютого 2016 року.

28 березня 2016 року між Зміївською міською радою Харківської області та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки за умовами якого орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі (магазину), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,0408 га - забудовані землі, з них: 0,0242 га капітальна, прибудинкова територія 0,0166 га для обслуговування нежитлової будівлі (магазину).

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст.93 ЗК України).

Згідно ст.14 Закону України «Про оренду землі»,- договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як на підставу недійсності договору оренди від 28 березня 2016 року, укладеного між Зміївською міською радою та ОСОБА_2, позивачка посилалася на те, що оспорюваним договором Зміївська міська рада передала у користування відповідачки частину земельної ділянки, яка належить їй на праві власності.

Як передбачено ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:а) визнання прав;б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;в) визнання угоди недійсною;г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;ґ) відшкодування заподіяних збитків;д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Встановлено, що Зміївською міською радою 14 листопада 2001 року був виданий ОСОБА_1 державний акт на право приватної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2

Рішення про передачу громадянам безоплатно у приватну власність земельних ділянок є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до ч.4 ст. 79-1 Земельного Кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Матеріали справи не містять документів, якими підтверджуються перенесення земельної ділянки позивачки в натурі (на місцевість) та приймання-передачі цієї ділянки ОСОБА_1, кадастровий номер земельній ділянці не присвоєно.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка пояснила, що будь-яких документів стосовно того, що після видачі Державного акту на землю у 2001 році були встановлені межові знаки у неї немає.

Крім того, вона зверталась до землевпорядної установи для отримання кадастрового номеру лише у 2013 році, тобто, після укладання договору оренди землі між Зміївською міською радою та ОСОБА_2.

Згідно листа КП «Зміївське БТІ» від 01 квітня 2015 року підтверджено, що загальна площа будівлі за адресою: АДРЕСА_2, на час реєстрації складала 190,2 кв.м., станом на 24 лютого 2000 року - 190,2 кв.м., і залишалася незмінною на час дарування у 2003 році.

Представники Зміївської міською радою та ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснили, що позивачці необхідно звернутись до Зміївської міської ради для виготовлення нової технічної документації до Державного акту на землю та після виготовлення такої документації встановити межові знаки у натурі і отримати кадастровий номер на земельну ділянку. На даний час позивачка користується земельною ділянкою більшого розміру, ніж зазначено у Державному акту на землю.

Договір оренди землі від 28 березня 2016 року, укладений між Зміївською міською радою та ОСОБА_2 на підставі рішення Зміївської міської ради від 25 грудня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; на підставі рішення VІ сесії VІІ скликання від 26 лютого 2016 року про затвердження проекту землеустрою одо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування нежитлової будівлі (магазину), за адресою: АДРЕСА_2; на підставі копії витягу з реєстру від 25 березня 2016 року, за яким право власності на сформовану земельну ділянку зареєстровано за територіальною громадою в особі Зміївської міської ради та здійснена реєстрація права оренди земельної ділянки.

За змістом ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення позову через його недоведеність, оскільки судом не встановлено порушення права власності позивачки на її земельну ділянку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 14 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді