Справа № 136/1555/16-ц Провадження № 22-ц/772/1437/2017Головуючий в суді першої інстанції Стадник С. І.
Категорія 23Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

За участю секретаря: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвської Світлани Миколаївни, про визнання частково недійсною додаткової угоди до договору оренди землі, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4862 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

05 січня 2005 року позивач уклала з ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» строком на 10 років Договір оренди землі № 103, зазначеної земельної ділянки, який зареєстрований Липовецьким відділом Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» 25.10.2006 року за № 7.

Згодом на підставі укладеної з орендодавцем Додаткової угоди від 27.12.2010 року до Договору оренди землі № 103 від 05.01.2005 року, ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» зареєструвало право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 на строк 20 років.

Первинна редакція пункту 1.1 Додаткової угоди від 27.12.2010 року до Договору оренди землі №103 від 05.01.2005 року передбачала строк договору до 2015 року. Волевиявлення позивача щодо визначення строку дії Договору оренди землі на 20 років не було, а запис в п.п. 4 п. 1.1. Додаткової угоди було сфальсифіковано.

У зв'язку з цим позивач просила суд визнати недійсним пункт 1.1 Додаткової угоди від 27.12.2010 року до Договору оренди землі № 103 від 05.01.2005 року (реєстраційний № 7), зареєстрованої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.В. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 26590769 від 30.11.2015 року), укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро».

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 19 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним пункт 1.1 Додаткової угоди від 27.12.2010 року до Договору оренди землі № 103 від 05.01.2005 року (реєстраційний № 7), зареєстрованої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.В. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №26590769 від 30.11.2015 року), укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро».

Стягнуто з ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Стягнуто з ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» на користь ОСОБА_2 судові витрати пов'язані із проведенням експертизи в сумі 1 761 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ТОВ Концерн «Сімекс-Агро» Майданюк С.І. апеляційну скаргу підтримав, з підстав, зазначених в ній, просив суд її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 поти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвська С.М. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, пред'явлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4862 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що підтверджується Державним актом серії ВН № 07288 на право приватної власності на землю від 20.01.2002 року (а.с. 6).

05 січня 2005 року позивач уклала з ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» строком на 10 років договір оренди землі № 103 вказаної земельної ділянки, який зареєстрований Липовецьким відділом Вінницької філії ДП «Центр ДЗК» 25.10.2006 року за №7 (а.с. 7-8).

27 грудня 2010 між сторонами було підписано Додаткову угоду до договору оренди землі № 103 від 05.01.2005 року (реєстраційний № 7), умовами якої передбачено внесення змін до договору щодо строку його дії та розміру орендної плати.

Як вбачається з примірників Додаткової угоди, що містяться в матеріалах справи, пункт 4 договору викладено в наступній редакції : «Договір укладено на 20 років. Після закінчення строку дії договору орендодавець повинен не пізніше, ніж за тридцять днів до закінчення строку договору, письмово попередити орендаря про свій намір припинити дію договору. При відсутності такого повідомлення договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах» (а.с. 13, 96, 112-113).

Додаткова угода зареєстрована приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.В. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №26590769 від 30.11.2015 року) (а.с. 126-128).

16 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до ТОВ «Концерн «Сімекс-Агро» із заявою про те, що 26.10.2016 року спливає строк дії договору оренди землі і вона не бажає продовжувати термін дії договору оренди (а.с. 15).

Позивач стверджує, що первинна редакція пункту 1.1 Додаткової угоди передбачала строк договору до 2015 року, її волевиявлення щодо визначення строку дії Договору оренди землі на 20 років не було, а зміст п.1.1. щодо зазначення строку є сфальсифікованим.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії Договору оренди землі починається після набрання ним чинності, тобто з 25.10.2006 року та закінчується 25.10.2016 року, що узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 18.01.2017 року у справі № 6-2777цс16.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зі змісту частини 3 статті 203 ЦК України слідує, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи № 3097/16-21 від 08.02.2017 року, наданого експертом Вінницького Відділення КНДІСЕ , примірник Додаткової угоди від 25.12.2010 року до договору оренди землі №103 від 05.01.2005 року, реєстраційний №7, який міститься в матеріалах справи а.с. 96 виготовлений із застосуванням монтажу документа з використанням лазерного та струминного принтера після маскування первинного запису в графі після «4. Договір укладе…» перед «…оків». Після закінчення …» пункту 1.1. на оригіналі документа (чи його проміжній копії) і який (яка) в подальшому використовувалась для виготовлення копії документа, наявної серед матеріалів справи (а.с.96) з внесенням в неї відомостей у вигляді рукописного запису «…но на 20 р…» у пункті 1.1 рукописним способом за допомогою кулькової ручки, барвником чорного кольору. Документ не є оригіналом документа.

Примірники Додаткової угоди від 25.12.2010 року до договору оренди землі №103 від 05.01.2005 року, які містяться в матеріалах справи а.с.13, 112-113 є копією документа (не є оригіналом документа).

Встановити спосіб маскування чи видалення записів, чи виконаний він способом підчистки чи ретуші (маскування записів) за допомогою коректора, з причин, що примірники Додаткової угоди не є оригіналами, а копіями, не вбачається за можливе (а.с. 135-138).

Оригінал Додаткової угоди від 27.12.2010 року відповідачем не було надано, посилаючись на те, що його було втрачено.

Згідно з ч.1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (пункт 16 Договору оренди землі, ч.1 ст. 651 ЦК України).

За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) умова договору оренди про строк дії договору є істотною умовою договору. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11,

17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідач заперечує факт пролонгації строку дії договору і встановлення нового його строку 20 років.

Висновком експерта підтверджено, що примірник Додаткової угоди до договору оренди землі від 27.12.2010 року, який міститься в матеріалах справи (а.с. 96), виготовлений після маскування первинного запису в графі, в якій зазначено строк.

Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, що сторонами було погоджено строк пролонгації договору оренди землі у 2010 році на 20 років, а тому висновок суду першої інстанції про те, що у позивача було відсутнє волевиявлення щодо строку договору оренди, зазначеного в додатковій угоді, примірник якого міститься в матеріалах справи- є правильним.

Згідно частини 1 статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Доводи відповідача про те, що позивач зазначивши про те, що вона власноручно підписала додаткову угоду, а також звернувшись із заявою про небажання продовжувати строк дії договору оренди в травні 2016 року, підтвердила те, що до договору було внесено зміни і визначено строк його дії 20 років, є необгрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову .

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись, ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс-Агро» відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ І.М. Стадник

Згідно з оригіналом: