печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Батрин О.В.,

при секретарі - Мотрич В. В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

його представників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщука В.В. щодо не вжиття заходів про скасування арешту на все майно, здійснення нового розрахунку по аліментах, здійснення відрахувань від заробітної плати боржника,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщука В.В. щодо не вжиття заходів про скасування арешту на все майно, здійснення нового розрахунку по аліментах, здійснення відрахувань від заробітної плати боржника. Скарга мотивована тим, що на підставі постанови Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2001 р. у справі № 2-3509/9-01 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22 серпня 2001 року, який пред'явлено до виконання. Головним державним виконавцем Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Микитин О.С. 29.04.2016 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 50992055 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3509/9-01 від 23.01.2002 року. У вказаній постанові вказано про необхідність здійснювати відрахування із доходів боржника відповідно до чинного законодавства по 50%, з них 25% в рахунок погашення заборгованості, яка становить станом на 01.04.2016 року - 118 723,92 гривень за квітень нарахувати заборгованість згідно заробітної плати та 25% в рахунок поточних платежів, що, на думку боржника, суперечить положенням ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до котрої із заробітної плати боржника можливе стягнення заборгованості, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Крім того, довідка-розрахунок по аліментам, що міститься в матеріалах виконавчого провадження і затверджена Начальником відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, що не відповідає дійсності - відомостям з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 9503/6 від 19 вересня 2016 року. Заборгованість вказана у довідці по аліментам розрахована, починаючи з 2007 року, хоча виконавчий лист пред'явлений до виконання 28 квітня 2016 року, у зв'язку з чим державний виконавець при накладенні арешту на майно боржника не повинен брати її до уваги.

Враховуючи наведено, 12.10.2016 року представник боржника звернувся з відповідною заявою до державного виконавця про скасування арешту, здійснення перерахунку заборгованості, на що отримав відмову у її задоволенні та як наслідок звернувся з цією скаргою до суду.

У судовому засіданні заявник та його представники скаргу підтримали.

Заінтересована особа та її представник заперечили щодо скарги, мотивуючи її безпідставністю.

Державний виконавець до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд скарги у його відсутність та про відмову у її задоволенні (а.с. 102).

Представник залученого до розгляду скарги Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві до судового засідання не з'явився.

Тому, суд розглянув вказану скаргу у відсутність державних виконавців.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, їх представників, дослідивши матеріали справи, копії матеріалів виконавчого провадження № 50992055, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанови Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2001 р. у справі № 2-3509/9-01 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22 серпня 2001 року.

Вказаний виконавчий лист був пред'явлений до виконання до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, а згодом переданий до Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 44, 45).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що арешт на майно боржника ОСОБА_1 був накладений 8 квітня 2016 року державним виконавцем Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кириленко Д.М., оскільки на час накладення арешту існувала заборгованість ОСОБА_1 по аліментам понад 3 місяці і доказом цього є довідка розрахунок по аліментах від 7 квітня 2016 року (а.с. 46-55).

Наявність заборгованості по аліментах, а також їх не отримання заінтересованою особою, стягувачем ОСОБА_4, стверджується довідкою Дарницького РУПСЗН, відповідно до котрої ОСОБА_4 отримувала допомогу на дитину, коли батько ухиляється від сплати аліментів з червня 2007 року по січень 2016 року.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 24 квітня 1999 року (в редакції, що діяла на час винесення постанови про накладення арешту на майно боржника) порядок стягнення аліментів визначається законом. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги в частині скасування арешту, оскільки арешт на майно боржника державним виконавцем був накладений правомірно.

Згодом державним виконавцем Оболонського ВДВС з урахуванням наявної заборгованості по аліментах 29.04.2016 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 50992055 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-3509/9-01 від 23.01.2002 року і винесення вказаної постанови відповідає положенням ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 24 квітня 1999 року (в редакції, що діяла на час винесення цієї постанови).

У вказаній постанові вказано про необхідність здійснювати відрахування із доходів боржника відповідно до чинного законодавства по 50%, з них 25% в рахунок погашення заборгованості, яка становить станом на 01.04.2016 року - 118 723,92 гривень за квітень нарахувати заборгованість згідно заробітної плати та 25% в рахунок поточних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 24 квітня 1999 року (в редакції, що діяла на час винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника) із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків;

- за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків.

Отже, постанова державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника в розмірі 50% відповідає положенням ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 24 квітня 1999 року (в редакції, що діяла на час винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника), у зв'язку з чим скарга в цій частині щодо здійснення відрахування із заробітної плати в розмірі 25% всіх видів заробітку задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2016 року представник ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця Оболонського ВДВС із заявою про здійснення відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 не більше 1 / 4 частини всіх видів заробітку, чого виконавцем не було зроблено та у зв'язку з чим просив державного виконавця зобов'язати здійснювати стягнення аліментів у вказаному виконавчому провадженні не більше 25% всіх видів заробітку.

Проте з таким погодитись не можна, оскільки дійсно ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року в редакції, що діяла на час звернення із заявою, передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Разом з тим ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Тобто бездіяльність державного виконавця в частині не здійснення стягнення аліментів з боржника у вказаному виконавчому провадженні не більше 25% всіх видів заробітку, відповідає положенням закону.

Також скарга в частині зобов'язання державного виконавця зробити новий розрахунок по аліментам відповідно до довідки ДПІ у Печерському районі у м. Києві задоволенню не підлягає, оскільки сума отриманих доходів не підтверджена боржником шляхом надання суду індивідуальних відомостей про застраховану особу з Пенсійного фонду України за формою ОК-5, з якої б вбачалося отримання ОСОБА_1 заробітної плати та інших доходів, з яких сплачувались відповідні внески як на застраховану особу, та яка є необхідною для здійснення розрахунку заборгованості по аліментах.

Крім того відповідно до ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом та відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Проте боржник з відповідною заявою до суду щодо визначення розміру заборгованості в порядку ч. 4 ст. 195 Сімейного кодексу України та ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року не звертався.

Частиною 3 статті 387 ЦПК України передбачено, якщо оскаржені рішення дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до Закону, в межах повноваження державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 70, 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 24 квітня 1999 року та Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року, ст. 383-388 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Поліщука В.В. щодо не вжиття заходів про скасування арешту на все майно, здійснення нового розрахунку по аліментах, здійснення відрахувань від заробітної плати боржника - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.В.Батрин