Справа № 542/125/17
Провадження № 2/542/262/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гавриленко Т.Г.,

при секретарі Янко Л.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у звязку з інвалідністю,

В С Т А Н О В И В :

До Новосанжарського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у звязку з інвалідністюзвернулася ОСОБА_3.

Позов обґрунтовувала тим, що відповідачка мала інтимні стосунки з її чоловіком ОСОБА_5, від цього звязку відповідачка народила дочку. Довідавшись про ці обставини вона отримала тяжкий стрес та почала хворіти, отримала ІІІ групу інвалідності. Вважає, що через дії відповідачки була зруйнована її родина, вона пержила тяжкий емоційний стрес. На лікування були витрачені кошти в розмірі 31705,95 грн., моральну шкоду позивач оцінила згідно розрахунку в розмірі 12856,32 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі і прохала їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила врахувати строк позовної давності та вказала, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем, а відповідати в ситуації, що склалася, має ОСОБА_5.

У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, з пояснень представників сторін, та відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5, що дійсно між ним та ОСОБА_4 існували інтимні відносини (а.с. 85-86). У 2012 році ОСОБА_3 отримала інвалідність третьої групи за загальним захворюванням (а.с. 6). Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було розірвано 17 червня 2016 року (а.с. 7). З 2009 року проходила лікування у різних медичних закладах (а.с. 8-40).

Заслухавши представника позивача та представника відповідача, перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Встановивши обставини справи, оцінивши досліджені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача та відсутність підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки чинне законодавство України не передбачає відповідальності за супружну зраду.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» і не може перевищувати 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно розрахунку та квитанції № 110 від 06.06.2017 року, виданої адвокатом ОСОБА_2 (а.с. 78-79), відповідачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 2560 грн., а тому мають стягуватися з позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 15, ч. 1 ст. 114, 208, 213, 215, 218, 221 ЦПК України, ст.ст. 252-255, 257, 261, 266, 267 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди у звязку з інвалідністю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 2560 (дві тисячі пятсот шістдесят) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_6