Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/873/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

секретаря Климус Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Заставна Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до територіальної громади м. Заставна Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. В.Турецького, 20 в м. Заставна Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 08.06.2005 року.

Посилається на те, що 08.06.2005 року померла матір позивача ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. В.Турецького, 20 в м. Заставна Чернівецької області.

Заповіт померла ОСОБА_2 не вчиняла, спадкоємцями першої черги її майна за законом є діти позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_5 Спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_5 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 з нею не проживали, до нотаріуса у строки передбачені ст. 1270 ЦК України із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв, користується всім спадковим майном, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_2

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_2, а також його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади м. Заставна Чернівецької області в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.06.2005 в м. Заставна Чернівецької області померла ОСОБА_2, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №006907 від 09.06.2005 року (а.с. 7).

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 по місцю її останнього проживання м. Заставна вул. В. Турецького, 20 Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки міської ради №3487 від 30.05.2017 року (а.с. 8).

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Заповіт померла ОСОБА_2 не вчиняла. Позивач син ОСОБА_2М, а також сини ОСОБА_5, ОСОБА_5 є спадкоємцями її майна за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії IV-ЯР №316239 від 21.01.1959 року (а.с. 28).

Спадкоємці майна померлої ОСОБА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_5 з спадкодавцем на момент її смерті не проживали, до нотаріуса у строки передбачені ст. 1270 ЦК України із заявами про прийняття спадщини не зверталася. Вказане підтверджується довідкою міської ради №3487 від 30.05.2017 року (а.с. 8).

Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_2 проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 і вважається таким, що прийняв спадщину, що видно із довідки міської ради №3487 від 30.05.2017 року (а.с. 8). Факт прийняття позивачем спадщини вбачається також і з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №47883413 від 29.05.2017 року (а.с. 29).

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул. В.Турецького, 20 в м. Заставна Чернівецької області позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_2, що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №618/02-31/1 від 30.05.2017 року (а.с. 30).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. В.Турецького, 20 (колишня вулиця ОСОБА_3) в м. Заставна Чернівецької області належав ОСОБА_2, що підтверджується інвентарною справою №191 від 19.04.1947 року, виготовленою на замовлення ОСОБА_2, будинковою книгою, щодо прописки громадян, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16-26).

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Судом також встановлено, що домогосподарство ОСОБА_2, котра померла 08.06.2005 знаходилося по вул. Стефаника, 20 в м. Заставна Чернівецької області, проте на даний час вказану назву вулиці змінено у вулицю ОСОБА_6, що вбачається з довідки міської ради №3565 від 31.05.2017 року (а.с. 27).

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_2, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 9), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 10), довідки характеристики Заставнівського РБТІ (а.с.15), житловий будинок, розташований по вул. В.Турецького, 20 в м. Заставна Чернівецької області побудований у 1940 році, а господарські споруди до нього у 1942 році, їх вартість становить 51726 (пятдесят одну тисячу сімсот двадцять шість) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1241,1268, 1270, 1273, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, загальною площею 29,70 м2, житловою площею 12,50 м2, розташований по вул. В.Турецького, 20 в м. Заставна Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 08.06.2005 року в м. Заставна Чернівецької області, актовий запис про смерть №47.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.С. Стрілець