Справа № 171/252/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" травня 2017 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді - Кодрян Л.І.

за участю секретаря - Титаренко Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Апостолівської міської ради, Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання недійсним сертифікату на земельну частку пай, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, звернулася до суду з позовною заявою провизнання недійсним сертифікату на земельну частку пай, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), розміром 5,25 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості). Вказане право ОСОБА_3 отримала в спадок після смерті ОСОБА_4.

Звернувшись до державного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у видачі такого нотаріусом було відмовлено. В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 грудня 2016 року зазначено, що ОСОБА_1 не надала документ, що підтверджує право на земельну частку (пай) через втрату сертифікату виданого на ім'я ОСОБА_4 Крім того, згідно відповіді відділу Держгеокадастру на запит Апостолівської державної нотаріальної контори, сертифікат на ім'я ОСОБА_4 виготовлений 27 червня 1999 року, тобто після смерті останнього. Вказані обставини стали підставою для відмови нотаріусом у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 на земельну частку (пай) у землі яка перебувала у колективній власності КСП «Перше Травня», без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка перейшла у спадок ОСОБА_3 після смерті її чоловіка ОСОБА_4

В зв'язку з викладеним позивач в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно. Позивач просить її позовну заяву задовольнити - визнати недійсним сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6 виданий Апостолівською районною державною адміністрацією 27 червня 2001 року на ім'я ОСОБА_4.

Визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Перше Травня», що знаходиться в с. Перше Травня Апостолівського району Дніпропетровської області, розміром 5,25 умовних кадастрових гектарів.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про слухання справи без його участі та без участі позивача, заявлені вимоги просить задовольнити.

Від виконавчого комітету Апостолівської міської ради надійшла заява про слухання справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову відповідач не заперечував.

Апостолівська районна державна адміністрації Дніпропетровської області надала заяву відповідно до якої справу просять розглянути без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, свідоцтво про смерть НОМЕР_1 (а.с. 26).

Відповідно до заповіту ОСОБА_3, складеного та посвідченого секретарем виконавчого комітету Першотравенської сільської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпроетровської області 14 квітня 1997 року, заповідач заповіла житловий будинок який знаходиться в АДРЕСА_1, і все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те на що заповідач має право за законом, що належить та буде належати на день смерті, наступним спадкоємцям: ОСОБА_5; ОСОБА_6, ОСОБА_1. (а.с. 27).

Позивач є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3) (а.с. 59).

З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2002 року вбачається, що позивач успадкувала після смерті ОСОБА_3 житловий будинок який знаходиться в АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 5,120 га в межах згідно з планом розташовану на території Першотравенської сільської ради, передану у приватну власність на підставі рішення 24 сесії ХХІІІ скликання Першотравенської сільської ради народних депутатів № 113 від 09.02.2001 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; майновий пай КСП «Перше Травня» - СТОВ «Майське», що знаходиться в с. Перше Травня, Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с. 40). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) свідоцтво про право на спадщину видане 19.03.2002 року (бланк АЕР 285308) - чинне (а.с. 64).

Згідно додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.06.2004 року та довідки № ввс. 351178, позивач успадкувала після смерті ОСОБА_3 - автомобіль ЗАЗ 968 М, 1993 року випуску (а.с.54).

Інші спадкоємці визначені в дослідженому раніше заповіті, відповідно до матеріалів спадкової справи № 115/2002, після смерті ОСОБА_3 спадщину після останньої не прийняли в зв'язку з пропуском строку звернення з відповідною заявою, проти видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу не заперечували, про що надали державному нотаріусу відповідну заяву (а.с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, чоловік ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_4, свідоцтво про одруження НОМЕР_5) (а.с. 57,58).

З свідоцтва про право на спадщину за законом 18.02.1997 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_3, спадкове майно на яке видане вказане свідоцтво складається з житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями перелік яких наведено в свідоцтві (а.с. 31).

27 червня 2001 року на ім'я ОСОБА_4 було видано сертифікат серії НОМЕР_6 на право на земельну частку (пай) розміром 5,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат видано на підставі рішення Апостолівської районної державної адміністрації від 12 червня 2001 року № 301/2-р, державний акт на підставі сертифікату не видавався (а.с.9,71).

Зазначене розпорядження Апостолівської РДА та сертифікат було видано на підставі рішення Апостолівського районного суду в справі № 2-2001 відповідно до якого визнано за ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) КСП «Перше Травня», в розмірі середньої земельної частки (паю) згідно з науково-технічною документацією - 4,6 га.

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19 грудня 2016 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку пай, яке за життя належало ОСОБА_4 було відмовлено через відсутність оригіналу документу що посвідчує відповідне право а також через те, що такий документ було видано після смерті ОСОБА_4 (а.с. 73).

Згідно положень статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку пай також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права власності на земельну частку (пай).

Відповідно до п.2 Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено що, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», а саме: абзацом 2 частини 24 передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Водночас згідно положень ст. 25 ЦК України визначено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Таким чином за ОСОБА_4 визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах, яке увійшло до складу його спадщини, на підставі вищевказаного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області. Позивачем в позовній заяві заявлено вимогу про визнання недійсним сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6 виданого Апостолівською РДА 27 червня 2001 року на ім'я ОСОБА_4

Враховуючи що цивільна правоздатність ОСОБА_4 припинилася в момент його смерті, а сертифікат що посвідчує право на земельну частку (пай) особи було видано після ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто після його смерті, відповідно право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату у ОСОБА_4 не виникло.

Таким чином суд вважає вказану вимогу обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4, що підтверджується дослідженим раніше свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.02.1997 року, остання успадкувала, хоча і не оформила за життя, право на земельну частку (пай) яке належало спадкодавцю.

ОСОБА_1 в свою чергу успадкувала відповідне право, яке увійшло до складу спадщини ОСОБА_3, в повному обсязі, оскільки прийняла частину спадщини на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2002 та додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці визначені в заповіті ОСОБА_3, посвідченому 14 квітня 1997 року, відповідно до матеріалів спадкової справи № 115/2002, після смерті ОСОБА_3 спадщину після померлої не прийняли. Таким чином, позивач прийнявши частину спадщинивважається такою, що прийняла всю спадщину.

Згідно роз'яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР.

Відповідно до положень ч.9,10ст. 5 Земельного Кодексу України 1990 року, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи що позивач в передбачений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини (а.с. 23,24), спадщину фактично прийняла, однак не має змоги оформити відповідне право в позасудовому порядку, суд вважає її позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в частині визнання права на земельну частку (пай) розміром 4,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки право на 4,6 умовних кадастрових гектара визнано на підставі рішення суду в справі № 2-2001, яке є правовстановлюючим документом, за ОСОБА_4 і відповідно таке право саме на 4,6 умовних кадастрових гектар увійшло до складу спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після їх смерті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3-5, 57-60, 64, 88, 208-209, 212-215, 218, 223, 233, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6 виданий Апостолівською районною державною адміністрацією 27 червня 2001 року на ім'я ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) , яка перебувала у колективній власності КСП «Перше Травня» розміром 4,6 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до рішення Апостолівського районного суду в справі № 2-2001 року.

Відмовити в задоволенні позову в іншій частині.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. І. Кодрян