АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2017 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про встановлення нікчемності правочину, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 01.09.2011 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов'язань, які виникли внаслідок укладення між ним та позивачем договору поруки від 12.05.2009 в порядку забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Сіел Форс» за кредитним договором від 12.05.2009.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2011 були задоволені позовні вимоги.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ) заборгованість за кредитним договором та договором поруки в розмірі 9429707,54 гривень та 182196,98 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становило 1452383,22 грн./т. 1 а.с.97-99/.

Справа № 2-4125/11
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/5546/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2015 вказане судове рішення скасовано /т.1 а.с.132/.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2015 справа передана за підсудністю Шевченківському районному суду м. Києва /т.1 а.с.146/.

В ході подальшого розгляду справи позивачем уточнені позовні вимоги. ПАТ «ПУМБ» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на підставі договору поруки № 94-09/I12-SEL від 12.05.2009, заборгованість в сумі 53048,12,22 грн. та 51356,91 доларів США, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 15.02.2016 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «ПУМБ» про встановлення нікчемності договору поруки № 94-09/T12-SEL від 12.05.2009. Свої вимоги позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що він не укладав та не підписував договір поруки № 94-09/П2- SEL від 12.05.2009.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2017 у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поруки - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про встановлення нікчемності правочину також залишено без задоволення.

ПАТ «ПУМБ» не погодився з рішенням суду в частині вирішення вимог первісного позову, його представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність і необґрунтованість рішення суду в цій частині, порушення норм матеріального та процесуального права. Представник позивача вказує, що сторони у п. 7.3. договору поруки на свій розсуд врегулювали порядок направлення/отримання листування, у зв'язку з чим ОСОБА_5 вважається таким, що отримав письмову вимогу про виконання порушеного зобов'язання на сьомий календарний день з дати реєстрації рекомендованого листа у відділені поштового зв'язку, а саме - 14.02.2011. Відтак, враховуючи, що поручителем свої зобов'язання за договором поруки не виконано, Банк був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою у серпні 2011 року, а на той час основний позичальник - TOB «Сіел Форс», ще навіть не перебував на стадії припинення. На сьогодні грошові вимоги ПАТ «ПУМБ» до ТОВ «Сіел Форс» не є погашеними, томувисновки суду першої інстанції з даного приводу не відповідають дійсності, оскільки припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, так як кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника. На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду в частині вирішення первісного позову про стягнення заборгованості за договором поруки та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити дані позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник ПАТ «ПУМБ» підтримав апеляційну скаргу, з підстав викладених у ній, просив про задоволення заявлених ними вимог.

Представник відповідача ОСОБА_6 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду України від 07,11.2012 у справі № 6-129цс12, дійшов висновку про припинення поруки ОСОБА_7 відповідно до договору поруки № 94-09/TI2-SEL від 12.05.2009 у зв'язку з припиненням основного зобов'язання TOB «Сіел Форс» перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором № 94-09/KP-SEL від 12.05.2009 внаслідок ліквідації TOB «Сіел Форс».

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачаються і встановлені судом наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до кредитного договору № 94-09/KP-SEL від 12.05.2009, з врахуванням додаткових угод, ТОВ «Сіел Форс» на умовах використання за цільовим призначенням ЗАТ «ПУМБ» (правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ») було надано кредит в розмірі 6139288,39 грн. та 130840,07 дол. США строком до 25.11.2011 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,50 % річних для кредиту в доларах США та 25,00 % для кредиту в гривнях /т.1 а.с.17-40/.

Згідно з договором поруки № 94-09/П2-SEL від 15.05.20009 та додаткових угод до нього, відповідач ОСОБА_1 поручився перед ПАТ «ПУМБ» за виконання ТОВ «Сіел Форс» зобов'язань, що випливають за кредитним договором № 94-09/KP-SEL від 12.05.2009, а саме повернути кредит у строк не пізніше 25.02.2011 в розмірі 6139288,39 грн. та 130840,07 дол. США відповідно до графіку, а також сплатити проценти за користування кредитом за наступними ставками: 15,5 % - у випадку, коли кредит (частина) надається в доларах США; 25,0 % - у випадку, коли кредит (частина) надається у гривнях.

Відповідно до умов договору поруки, у разі порушення зобов'язання боржником кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (або певну його частину). Вимога кредитора буде достатньою для поручителя підставою виконати зобов'язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів (п.3 договору поруки).

Порука за цим договором припиняється з припиненням зобов'язання (п.6 договору поруки).

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань перед ТОВ «Сіел Форс» підтверджується меморіальними ордерами /т.1 а.с.41-44/.

Разом з тим, ТОВ «Сіел Форс» свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів не виконує, заборгованість має місце з 12.04.2010, про що зазначено у вимозі направленій відповідачу ОСОБА_8 від 04.02.2011 /т.1 а.с.54-59/.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.09.2014 у справі № 5023/10404/11 ліквідовано ТОВ «Сіел Форс» та визнані погашеними вимоги кредиторів, зокрема, ПАТ ПУМБ» у розмірі 9716518 (дев'ять мільйонів сімсот шістнадцять тисяч п'ятсот вісімнадцять) гривень 29 коп. /т.1 а.с.169-172/. Дані про припинення юридичної особи внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.04.2013 номер запису 7000572 /т.1 а.с.173-176/.

Згідно ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання, отже припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобов'язання за кредитним договором припинилося.

Вказана правова позиція була викладена Верховним Судом України в Постанові від 07.11.2012 у справі № 6-129цс12.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності іншої правової позиції, яка підлягає застосуванню, а саме від 25.11.2015 у справі № 6-172цс15 є безпідставними, оскільки вказана правова позиція була у справі про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Тобто характер правовідносин у цій справі є відмінним від правовідносин, що є предметом даного розгляду. Натомість застосована судом першої інстанції правова позиціє викладена у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, отже правовідносини є тотожними, а тому таке застосування відповідає нормам процесуального права.

Посилання позивача на те, що позов був пред'явлений до початку процедури ліквідації не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на час ухвалення рішення основне зобов'язання припинилось, відповідно, припиналась порука і відпали підстави для застосування відповідальності поручителя. При цьому, твердження представника позивача про те, що кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника є помилковим, оскільки заочне рішення про стягнення заборгованості було скасовано, стягнення не відбулось, тому не можна вважати, що кредитор реалізував своє право на стягнення до припинення юридичної особи - боржника.

Рішення суду першої інстанцій в частині вирішення зустрічних позовних вимог перегляду апеляційним судом не підлягає, так як сторонами у справі не оскаржується, тобто це виходить за межі доводів апеляційної скарги, а підстав які є обов'язковими для скасування рішення в цій частині не вбачається.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2017 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: