Справа № 468/1744/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

26.12.2017 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову. Із змісту заяви слідує, що 22.12.2017 року заявник звернувся до Баштанського районного суду Миколаївської області з позовною заявою про визнання обєктів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, стягнення коштів та визначення частки у праві спільної часткової власності. Предметом даного позову є, у тому числі, нежитлове приміщення №1, що розташоване в місті Баштанка по вулиці Полтавська 9, Миколаївської області та квартира №1, що розташована в місті Баштанка по вулиці Квітнева (колишня назва Енгельса) 21, Миколаївської області. Заявник просить суд накласти арешт на вказане нерухоме майно та заборонити відчуження, в тому числі укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування тощо, з третіми особами з приводу даного нерухомого майна, посилаючись на те, що дане нерухоме майно належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності і вона може на свій розсуд користуватися та розпоряджатися цим майном, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В ході розгляду заяви про забезпечення позову встановлено наступне.

22.12.2017 року одночасно з вищевказаною заявою про забезпечення позову до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання обєктів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, стягнення коштів та визначення частки у праві спільної часткової власності, предметом якого є, зокрема, нежитлове приміщення №1, що розташоване в місті Баштанка по вулиці Полтавська 9, Миколаївської області та квартира №1, що розташована в місті Баштанка по вулиці Квітнева (колишня назва Енгельса) 21, Миколаївської області.

Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 1,2 ч.1, ч.2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

За змістом ч.6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

В свою чергу, судом не вбачається підстав для необхідності вирішення питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частиною 3 ст.154 ЦПК України визначено, що суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, з аналізу вище наведених правових норм вбачається, що застосування зустрічного забезпечення у даній справі є правом, а не обовязком суду. У той же час, наявність обставин, що визначені ч.3 ст. 154 ЦПК України, які б зобов'язували суд застосовувати зустрічне забезпечення, не існує, а відтак, у застосуванні зустрічного забезпечення немає необхідності.

Відповідно до вимог ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом, зокрема положенням ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі виклдаеного та керуючись ст.ст. 149-153, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Для забезпечення позовних вимог по цивільній справі №468/1744/17-ц за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання обєктів спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, стягнення коштів та визначення частки у праві спільної часткової власності - накласти арешт на:

нежитлове приміщення №1, що розташоване в місті Баштанка по вулиці Полтавська 9, Миколаївської області та квартиру №1, що розташована в місті Баштанка по вулиці Квітнева (колишня назва Енгельса) 21, Миколаївської області, а також заборонити відчуження (укладати договори іпотеки, оренди, купівлі-продажу, дарування, тощо, з третіми особами) даного нерухомого майна.

На підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: