АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1116/17 Справа № 176/409/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Павловська І. А. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участі секретаря: Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів по депозиту, захист прав споживачів фінансових послуг, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, посилався на те, що 02.04.2014 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №003-26072-020414 банківського вкладу (депозиту) «Конвертаційний» у доларах США, відповідно до умов якого банк відкрив на його ім'я депозитний рахунок НОМЕР_1, на який ним внесено 1321,00 доларів США строком до 29.09.2014 року під 8% річних. Крім того, 26.08.2014 року ним та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір №003-26072-260814 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, на який він вніс 10 806,14 доларів США на строк до 25.09.2014 року включно під 9,25 % річних. Відповідно умов вказаних договорів, банк зобов'язався видати йому суму депозиту в день їх закінчення, однак, на його неодноразові звернення відповідач повідомив, що Правління НБУ зобов'язало банки обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків до 15 000,00 грн. на добу. У зв'язку з цим, ОСОБА_2 просив стягнути з ПАТ «Дельта банк» на свою користь грошові кошти в сумі 151014,88 грн., з яких 142042, 88 грн. - основний борг, 5397,64 грн. - інфляційні витрати, 3574,36 грн. - 3% річних /а.с. 2-4, 140-141/.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено /а.с.186-187/.

З таким рішенням не погодився позивач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з'ясування, порушення норм матеріального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі / а.с.194-195/.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.04.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 003-26072-020414 банківського вкладу (депозиту) «Конвертаційний» у доларах США, відповідно до умов якого позивач розмістив на депозитному рахунку НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 1 321,00 доларів США на строк із моменту зарахування вкладу до 29.09.2014 року (п.п. 1.2-1.3, 1.6 договору). Згідно до п.1.4 вказаного договору, процентна ставка на суму вкладу становить 8% річних.

Відповідно до п.1.10. Договору, вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № НОМЕР_1 відкритий в установі Банку /а.с.4-7/.

У подальшому, 26.08.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір № 002-26072-260814 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США /а.с. 6/. Сума вкладу за цим договором складає 10 806,14 дол. США. За умовами договору, вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6 цього Договору (№ 1693) та по 25 вересня 2014 р. включно (п.п. 1.2-1.3 Депозитного договору).

Відповідно до п.1.4 Договору, процентна ставка на суму вкладу становить 9,25 % річних.

Згідно до п.1.10. Договору від 26.08.2014 року, вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п.1.3. даного Договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 відкритий в установі банку /а.с. 8/.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, 02.03.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 51 «Про запровадження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого з 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» /а.с.68-69/.

Отже, з починаючи з 03.03.2015 року відповідач здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Позивач 27.10.2014 року, 10.11.2014 року, 12.11.2014 року, 13.11.2014 року, 18.11.2014 року, 20.11.2014 року , 24.11. 2014 року, 18.12.2014 року звертався із заявами до голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» Попової О.Ю. з вимогою про повернення йому депозиту та відсотків за договорами /а.с. 10-16/.

На вказані звернення відповідач своїми листами повідомив позивача, що Правління НБУ зобов'язало банки обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах 15 000,00 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ /а.с.17-21/.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року.

На виконання вимог ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фондом гарантування вкладів фізичних ОСОБА_2 було виплачено 200 000 грн. (гранична сума відшкодування коштів за вкладами) у рахунок відшкодування коштів за його вкладом, що підтверджується матеріалами справи /а.с.94-95/ та не заперечується самим позивачем.

Виходячи з доказів по справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в силу норм ст.ст. 2, 28, 36, 46, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 599, 626, 627, 628,638 ЦК України, не підлягають задоволенню / а.с.194-195/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обв'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сума коштів позивача на рахунку в ПАТ «Дельта Банк» перевищує граничний розмір відшкодування коштів за вкладами (200000 грн.), а тому, з урахуванням положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач як вкладник може вимагати задоволення своїх вимог щодо повернення грошових коштів з банківських рахунків виключно в межах процедури ліквідації банку (ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що станом на 02.10.2015 року (після сплати 200 000 грн.) на його банківському рахунку обліковується сума грошових коштів у розмірі 5555,06 доларів США і ця заборгованість визнана банком, не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки ОСОБА_2, як вкладник, може вимагати задоволення свої вимог щодо повернення грошових коштів з банківських рахунків лише в межах процедури ліквідації банку, про що правильно зазначив суд першої інстанції, а отже, і доводи скарги стосовно того, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3% річних необґрунтовані.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що не встиг у місячний строк подати заяву, відповідно до вимог ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про включення його в реєстр акцептованих кредиторів банку, оскільки даний позов про стягнення суми перебував на розгляді у суді.

З матеріалів справи вбачається, що позов про стягнення коштів по депозиту був поданий ОСОБА_2 до суду 03 березня 2015 року, а прийом заяв щодо пред'явлення вимог кредиторів було розпочато з 08 жовтня 2015 року, який тривав 30 календарних днів. Дійсно, у встановлений законом строк позивач не звертався до Фонду гарантування прав вкладників із заявою про внесення його до реєстру акцептованих кредиторів банку. Відтак, заявником обрано неправильний спосіб захисту своїх прав. Колегія суддів зауважує, що подання позовної заяви до суду не є перешкодою для звернення у встановленому законом порядку із заявою про внесення особи до реєстру кредиторів, а тому вказані доводи заявника є безпідставними. Зокрема, дії Фонду щодо не внесення ОСОБА_2 до реєстру не є предметом даного спору.

Посилання заявника на порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Т.Р. Куценко

Е.Л.Демченко