АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 757/5127/15-ц Головуючий у 1 інстанції Писанець В.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5127/2017 Суддя - доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою та визнання недійсним третейського застереження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року позов ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою та визнання недійсним третейського застереження залишено без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.08.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №031/709284-KV, відповідно до умов якого третя особа у справі отримала у тимчасове користування кошти в межах максимального ліміту заборгованості до 250 000 доларів США зі сплатою 13,5% річних та кінцевим терміном повернення до 20.08.ж2018 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 21.08.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №0131/709310-РО, за умовами якого позивач поручився перед кредитором за належне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №031/709284-KV від 21.08.2008 у повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути. У пункті 5.2. договору міститься третейська угода.

Виходячи з того, що третейська угода укладена сторонами з дотриманням положень Закону України «Про третейські суди», а обставини, на які посилається позивач в обгрунтування своїх вимог про визнання третейської угоди недійсною, не знайшли свого підтвердження, - суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 листопада 2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відхилити апеляційну скаргу і залишити без змін рішення суду.

Перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив визнати недійсним третейське застереження та визнати поруку припиненою.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції сторони давали пояснення і надавали докази як з приводу позовної вимоги про визнання третейської угоди недійсною, так і з приводу визнання поруки припиненою, проте, суд, ухвалюючи рішення від 29.11.2016, у порушення положень ст.215 ЦПК України в його мотивувальній частині з приводу позовних вимог про визнання поруки припиненою не зазначив установлені судом обставини та відповідні їм правовідносини, не навів мотивів, з яких вважав встановленою відсутність підстав для задоволення вказаних позовних вимог, не послався на норми закону, якими при цьому керувався, а в резолютивній частині рішення зазначив висновок суду щодо вказаних позовних вимог, у зв'язку з чим і на підставі ст.220 ЦПК України з власної ініціативи 21.12.2016 ухвалив додаткове рішення у даній справі, яким визнав поруку ОСОБА_4 за договором поруки №0131/709310-РО від 21.08.2008 такою, що припинена.

Додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2016 у даній справі сторонами не оскаржується.

Оскільки додаткове рішення суду є невід'ємною частиною рішення цього суду у конкретній справі, а також враховуючи, що висновок Печерського районного суду м. Києва щодо позовних вимог про визнання поруки припиненою зазначений у його рішенні від 29.11.2016 помилково, без наведення у мотивувальній його частині встановлених судом обставин і відповідних їм правовідносин сторін, без посилань на норми закону, що їх регулюють, без зазначення доказів та їх оцінки, проте, все зазначене міститься у мотивувальній частині додаткового рішення, - з резолютивної частини оскаржуваного рішення Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2016 висновок суду з приводу вирішення позовних вимог про визнання поруки припиненою підлягає виключенню.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо припинення поруки з огляду на викладене не заслуговують на увагу, адже з цих доводів поруку ОСОБА_4 за договором поруки №0131/709310-РО від 21.08.2008 припинено додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2016, яке не оскаржено в апеляційному порядку, а тому відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України набрало законної сили.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним третейського застереження, то вони не заслуговують на увагу як такі, що не спростовують висновків суду і не впливають на їх правильність. Передбачених ст.ст.203,215 ЦК України підстав для визнання третейського застереження недійсним судом не встановлено, а обставини, на які позивач посилався в обгрунтування таких вимог (третейська угода не містить конкретного зазначення всіх істотних умов та предмету спору; на момент укладення третейської угоди спір між сторонами не виник, у зв'язку з чим були відсутні підстави для укладення третейської угоди), не дають підстав для висновку про недійсність третейської угоди.

Оскільки суд першої інстанції з порушенням норм процесуального закону зазначив у резолютивній частині рішення висновок про вирішення позовних вимог, щодо яких не зазначив установлені судом обставини і не встановив спірні правовідносини, не зазначив докази і не дав їм оцінку, не навів мотивів і норм матеріального закону, яким керувався при вирішенні позову про визнання поруки припиненою, - оскаржуване рішення відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає зміні шляхом виключення з його резолютивної частини висновку суду про вирішення позову про визнання поруки припиненою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,309,313, 315,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року змінити, виключивши з його резолютивної частини слова: «визнання поруки припиненою та».

В іншій частині рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О.Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна