Справа № 729/488/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2017 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді Бойко В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бобровицького районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю.

Позивач звернувся до суду із клопотанням про забезпечення доказів, в якій просить витребувати з Браницької сільської ради копію рішення виконавчого комітету Браницької сільської ради від 17.05.2000 на підставі якого ОСОБА_2 була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,28 га, яка знаходиться в с. Браниця Бобровицького району Чернігівської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, а також копії всіх тих документів, які були підставою для прийняття вказаного вище рішення, зокрема кадастровий план, викопіювання з генерального плану села та інші документи. Копію заяви ОСОБА_2, поданої в 2000 роках до Браницької сільської ради, на підставі якої остання надала згоду та не заперечувала проти відведення земельної ділянки, площею 0,28 га, яка знаходиться в с. Браниця Бобровицького району Чернігівської області.

Вивчивши заяву про забезпечення доказів, суд приходить до висновку про необхідність залишення її без руху виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Одним із способів забезпечення доказів є витребування доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Відповідно до частини 2 статті 134 Цивільного процесуального кодексу України до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовується наслідки, встановленні статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення доказів залишити без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки заявником не наведено суду обставин, які свідчать про те, що у заявника існують складнощі у витребуванні доказів, а також не надано відомостей, які б свідчили про неможливість отримання таких доказів самостійно. У той же час суду не надано будь-яких доказів, що заявник самостійно звертався із заявами про витребування вищезазначених доказів.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 121, 134 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів способом витребування у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю залишити без руху і надати заявнику пятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Бойко