У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 5 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який неодноразово змінювала щодо варіантів поділу майна, і остаточно просила виділити їй таке майно:

причіп «ГКБ 8551», державний номерний знак НОМЕР_14, вартістю 71 457,55 грн;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 130 087 грн;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_2, вартістю 130 087 грн;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_3, вартістю 130 08 грн;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_4;

автомобіль «Mazda-3», державний номерний знак НОМЕР_5, вартістю 117 078,30 грн;

склад мінеральних добрив, який розташований по АДРЕСА_1, вартістю 40 000 грн, а всього майна на загальну суму 748 973,55 грн.

ОСОБА_4 просила виділити:

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_6, вартістю 58 539,15 грн;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», держаний номерний знак НОМЕР_7, вартістю 58 539,15 грн;

автомобіль «Opel Vectra», держаний номерний знак, НОМЕР_15, вартістю 143 095,71 грн;

причіп «ГКБ 8551», держаний номерний знак НОМЕР_8, вартістю 71 547,55 грн;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_9, вартістю 130 087 грн;

вантажний автомобіль «ЗИЛ-ММЗ 554», держаний номерний знак НОМЕР_10, вартістю 130 087 грн;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_11, вартістю 130 087 грн;

автомобіль «ГАЗ-САЗ 3507», державний номерний знак НОМЕР_12, а всього на суму 628 921,66 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала ти, що з 1 червня 2003 року перебувала з ОСОБА_4 у шлюбі, за час якого ними набуто зазначене майно, що є їх спільною сумісною власністю. Крім того, ОСОБА_3 посилається на те, що на її утриманні знаходиться дочка ОСОБА_6, тому просила відступити від принципу рівності часток у спільному майні подружжя та виділити їй у власність більшу частку спільного майна.

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Посилався на те, що з 1 червня 2003 року перебував з ОСОБА_3 у шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2014 року розірвано. За час шлюбу ними у власність набуто майно, що є їх спільною сумісною власність.

ОСОБА_4 просив поділити зазначене майно та визнати за ним право власності на:

причіп «ГКБ 8551», державний номерний знак НОМЕР_14;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_1;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_2;

автомобіль «Mazda 3», держаний номерний знак НОМЕР_5;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_3;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_4;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_6;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», держаний номерний знак НОМЕР_7;

автомобіль «Opel Vectra», держаний номерний знак, НОМЕР_15;

причіп «ГКБ 8551», держаний номерний знак НОМЕР_8;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_9;

вантажний автомобіль «ЗИЛ-ММЗ 554», держаний номерний знак НОМЕР_10;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_11;

автомобіль «ГАЗ-САЗ 3507», державний номерний знак НОМЕР_12;

склад мінеральних добрив, який розташований по АДРЕСА_1;

за ОСОБА_3 просив визнати право власності на незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_2, а також на меблі і побутову техніку вартістю 24 500 грн, які знаходяться по АДРЕСА_3.

Крім того, ОСОБА_4 також просив залишити за ним борги, які набуті ним під час здійснення підприємницької діяльності, а саме податковий борг в сумі 37 928,48 грн і виконавчий збір у сумі 6 969,70 грн.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 6 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Виділено із спільного майна подружжя ОСОБА_3:

незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_2, ступінь готовності якого складає 52%, загальною площею 52,5 кв.м;

причіп «ГКБ 8551», державний номерний знак НОМЕР_14;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_1;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_2;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_3, а всього майна на загальну суму 1 885 920 грн.

Припинено право спільної власності ОСОБА_4 на вищезазначене майно та визнано це майно приватною власністю ОСОБА_3

У іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Виділено із спільного майна подружжя ОСОБА_4:

склад мінеральних добрив, який розташований по АДРЕСА_1;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_6;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», держаний номерний знак НОМЕР_13;

автомобіль «Opel Vectra», держаний номерний знак, НОМЕР_15;

автомобіль «Mazda 3», держаний номерний знак НОМЕР_5;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_4;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_4;

причіп «ГКБ 8551», держаний номерний знак НОМЕР_8,

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_9;

вантажний автомобіль «ЗИЛ-ММЗ 554», держаний номерний знак НОМЕР_10;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_11;

автомобіль «ГАЗ-САЗ 3507», державний номерний знак НОМЕР_12, а всього майна на загальну суму 1 953 551,92 грн.

Припинено право спільної власності ОСОБА_3 на вказане майно та визнано це майно приватною власністю ОСОБА_4

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію різниці вартості часток майна в сумі 67 595,92 грн.

У іншій частині позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 5 липня 2016 року рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 6 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позови ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задоволені частково.

Виділено із спільного майна подружжя ОСОБА_3 будівельні матеріали та конструктивні елементи незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2, ступінь готовності якого складає 52%, вартістю 1 480 800 грн.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_4 на будівельні матеріали та конструктивні елементи незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами про АДРЕСА_2, ступінь готовності якого складає 52%, вартістю 1 480 800 грн та визнано за ОСОБА_3 право власності на це майно.

Виділено із спільного майна подружжя ОСОБА_4:

причіп «ГКБ 8551», державний номерний знак НОМЕР_14;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_1;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_2;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_3;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_4;

склад мінеральних добрив, який розташований по АДРЕСА_1;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_6;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», держаний номерний знак НОМЕР_7;

автомобіль «Opel Vectra», держаний номерний знак, НОМЕР_15;

причіп «ГКБ 8551», держаний номерний знак НОМЕР_8;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_9;

вантажний автомобіль «ЗИЛ-ММЗ 554», держаний номерний знак НОМЕР_10;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_11;

автомобіль «ГАЗ-САЗ 3507», державний номерний знак НОМЕР_12;

автомобіль «Mazda 3», держаний номерний знак НОМЕР_5;

Всього виділено майна на загальну суму 1 097 118 грн.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на зазначене майно та визнано його приватною власністю ОСОБА_4

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію різниці вартості часток у сумі 383 628 грн.

У інших частинах позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду Рівненської області від 5 липня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що з 1 червня 2003 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2014 року розірвано.

У цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_6

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за час шлюбу сторони набули таке майно:

причіп «ГКБ 8551», державний номерний знак НОМЕР_14, вартістю 22 552 грн;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 69 462,20 грн;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_2, вартістю 61 354,44 грн;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_3, вартістю 76 154,38 грн;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_4, вартістю 63 978,10 грн;

склад мінеральних добрив, який розташований по АДРЕСА_1, вартістю 98 300 грн;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_6, вартістю 49 825,02 грн;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», держаний номерний знак НОМЕР_7, вартістю 46 194,64 грн;

автомобіль «Opel Vectra», держаний номерний знак, НОМЕР_15, вартістю 160 843,40 грн;

причіп «ГКБ 8551», держаний номерний знак НОМЕР_8, вартістю 21 344 грн;

вантажний автомобіль «УРАЛ 5557», держаний номерний знак НОМЕР_9, вартістю 80 728,73 грн;

вантажний автомобіль «ЗИЛ-ММЗ 554», держаний номерний знак НОМЕР_10, вартістю 67 742,20 грн;

вантажний автомобіль «ЗИЛ 131», державний номерний знак НОМЕР_11, вартістю 41 574,93 грн;

автомобіль «ГАЗ-САЗ 3507», державний номерний знак НОМЕР_12, вартістю 19 935 грн;

автомобіль «Mazda 3», держаний номерний знак НОМЕР_5, вартістю 217 127 грн;

незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_2, ступінь готовності якого складає 52%, загальною площею 52,5 кв.м, вартістю 1 480 800 грн.

Задовольняючи частково позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд першої інстанції при поділі майна визначив вартість незавершеного будівництвом житлового будинку з висновку будівельно-технічної експертизи, вартість приміщення складу мінеральних добрив - зі звіту про його оцінку, а вартість рухомого майна - з аналізу оголошень в інтернеті щодо продажу подібних транспортних засобів. Суд першої інстанції виходив з домовленості сторін про виділення ОСОБА_3 незавершеного будівництвом житлового будинку, а ОСОБА_4 - приміщення складу мінеральних добрив. Оскільки ОСОБА_3 виділено майна на загальну суму 1 885 920 грн, ОСОБА_4 - на 1 953 551,92 грн, суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 64 624 грн як різницю вартості часток. Підстав для збільшення частки ОСОБА_3 не встановив.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовів, суд апеляційної інстанції виходив з вартості транспортних засобів, визначеної суб'єктом оціночної діяльності, і, встановивши, що ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем та спірні транспортні засоби разом зі складом мінеральних добрив він використовує у підприємницькій діяльності, врахував такі обставини при обранні способу поділу майна.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають обставинам, що ним встановлені, і ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.ч. 1, 2 ст. 71 СК України).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, рішення апеляційного суду Рівненської області від 5 липня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про те, що незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 не може бути предметом поділу, оскільки не введений в експлуатацію, безпідставні з огляду на наступне.

Майном відповідно до ч. 1 ст. 190 та ст. 179 ЦК України є окремі речі, сукупність речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинку з юридичної точки зору, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Врахувавши зазначені норми закону, апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання за ОСОБА_3 права власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_2.

Обґрунтовуючи незаконність рішення апеляційного суду, ОСОБА_3 також посилається на те, що апеляційний суд безпідставно прийняв висновок комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 31 березня 2016 року та висновок про вартість транспортних засобів.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд, перевіряючи законність рішення суду першої інстанції та приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги, призначив у справі комісійну судову будівельно-технічну експертизу, у проведенні якої суд першої інстанції безпідставно відмовив.

Що стосується висновку про вартість транспортних засобів, який зроблений суб'єктом оціночної діяльності, апеляційний суд, приймаючи такий доказ, вважав його належним і допустимим, оскільки у суді першої інстанції вартість транспортних засобів визначена ОСОБА_3 на підставі оголошень в інтернеті. Однак оголошення в інтернеті про продаж подібних транспортних засобів із зазначенням ціни, яку б хотіли отримати їх продавці, апеляційний суд обґрунтовано вважав недостатніми та недопустимими доказами у справі, оскільки такі оголошення містять лише пропозицію і не відображають їх реальну ринкову вартість.

Крім того, викладені у касаційній скарзі доводи щодо незаконності виділення складу мінеральних добрив ОСОБА_4 суперечать вимозі, яку містить касаційна скарга, про залишення в силі рішення суду першої інстанції, який цей склад виділено ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 5 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: О.І.Євтушенко Т.Л.Ізмайлова О.В.Кадєтова С.О.Карпенко