АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/572/17Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/789/635/17 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Фащевська Н. Є., Загорський О. О.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - представника позивача ОСОБА_1

об'єднаного управління Пенсійного фонду України

ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року в задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду Тернопільської області просить скасувати рішення суду, вважаючи його ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги звертає увагу на безпідставне неврахування судом першої інстанції того факту, що при нарахуванні пенсії ОСОБА_3 за період з з 01 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року мала місце рахункова помилка у зв'язку з некоректною роботою програмного забезпечення при масовому перерахунку пенсій через збільшення прожиткового мінімуму, наслідком чого була переплата пенсії відповідачу на загальну суму 191 грн. 40 коп. А тому, вважає, що висновки суду про відмову в задоволенні позову не відповідають вимогам ч.ч. 1, 2 ст.121, ст.1215 ЦК України, ст.50 ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, п.4 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.05.2003 року № 374/7695.

У судовому засіданні представник апелянта - ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_3 щодо остаточного рішення з приводу апеляційної скарги покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення сторін і їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення Тернопільського міськрайонного суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 одержує пенсію в ОСОБА_1 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України.

В зв'язку з некоректною роботою програмного забезпечення під час проведення масового перерахунку пенсії із 01.09.2015 року до 31.05.2016 року через зміну прожиткового мінімуму відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік ОСОБА_3 було переплачено пенсію в розмірі 191 грн. 40 коп.

Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст.1215 ЦК за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Відповідна правова позиції, яка в силу вимог ст.360-7 ЦПК України має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні тих самих норм права, викладена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі 6-91цс14.

За ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно п.4 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, у разі припинення виплати пенсії відповідно до ч.1 ст.49 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно - правових актів.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.57 доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановивши, що позивачем не доведено наявності передбачених законом (ст.1215 ЦК України, ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування») підстав для повернення ОСОБА_3 безпідставно набутих коштів у вигляді пенсії, зокрема, що мала місце рахункова помилка чи факт недобросовісного набуття ОСОБА_3 коштів, суд першої інстанції, на думку колегії суддів прийшов до вірного висновку про відмову у стягненні таких в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо неврахуванням судом наявності рахункової помилки колегія суддів вважає безпідставними, оскільки застосування комп`ютерною програмою іншої величини прожиткового мінімуму, ніж встановлено законом є нічим іншим як помилкою в застосуванні закону, а тому не може вважатися помилкою, пов'язаною з обчисленнями (рахунковою помилкою).

Безпідставними й такими, що спростовуються змістом самого рішення є й доводи апелянта в частині невірного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в даній справі, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, скасуванню з підстав, наведених у ній, не підлягає.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.1, 308 ч.1; 313 ч.1, 314 ч.1 п.1, 315 ч.ч.1,2; 317 ч.1, 319 ч.1, 324 ч.1 п.1, 325 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 об'єднаного управління Пенсійного фонду України відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Б. Щавурська

Судді : Н.Є. Фащевська

ОСОБА_4