Справа № 336/3420/17
Пр. № 2/336/969/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ по Шевченківському району служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, за змістом якого, зазначила, що з 26.04.2008 року по 18.02.2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3. На час припинення шлюбних відносин з відповідачем їх сину було три роки. Після припинення шлюбних відносин взимку 2011 року, дитина залишилась мешкати з позивачкою. Практично відповідач ніколи не займався вихованням дитини - не піклувався про його виховання та матеріальне забезпечення, не відвідував навчальні заклади. Починаючи з 2011 року відповідач взагалі не спілкувався з сином, навіть не поздоровляв з днем народження. Матеріальну допомогу відповідач також не надає, наявна заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.06.2016 року становить 13200,00 грн. Фактично починаючи з 2011 року дитина батька не бачив. Вважає своїм батьком іншого чоловіка, з яким проживає позивачка однією родиною і знаходиться в зареєстрованому шлюбі, і який виконує відносно її сина всі обов'язки батька, як щодо матеріального забезпечення, так і виховання.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали на підставах, викладених в позові та наполягали на його задоволені, в подальшому представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про визнання позову (а.с.32).

Представник 3-ї особи - Відділ по Шевченківському району служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін в загальному порядку, передбаченому цивільно-процесуальним законодавством. На підставі ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, заслухавши позивача та його представника, прийнявши визнання позову відповідачем, думку представника Відділу по Шевченківському району служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених обставин у справі та відповідним їм правовідносинам.

Статтями 10, 60 ЦПК України зазначено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обов'язок подання доказів покладено на сторін, або інших осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Як роз'яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2011 шлюб між сторонами розірвано (а.с.9).

Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам №767/4 від 10.06.2016 року, виданої Шевченківським ВДВС Запорізького МУЮ, заборгованість за виконавчим документом станом на 01.06.2016 року становить 13200,00 грн. (а.с.8).

Згідно довідки №04-19/13432 від 10.11.2016 року, виданої відділом РФО по Шевченківському району, малолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 07.07.2011 року по теперішній час зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, що підтверджує спільне проживання з позивачкою - ОСОБА_1(а.с.6).

Згідно характеристики на позивача та довідки про доходи, які видані ПАТ «Українська фінансова група», остання працює на посаді контролера-касира Запорізької обласної філії ПрАТ «УФГ», та має постійний дохід (а.с.16-17).

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування від 21.04.2017 № 10/01-34/0260 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, в якому зазначено, що враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації ЗМР по Шевченківському району вд 05.04.2017 року протокол №7, вважають доцільним позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за умови встановлення та підтвердження у судовому засіданні фактів, викладених у позовній заяві.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню сина і вважає за необхідне позбавити його батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 121, 141, 150, 155, 157, 164 СК України, ст.ст. 15, 74, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ по Шевченківському району служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Запоріжжя, батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, який ухвалив оскаржуване рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Наумов