Справа № 415/805/16-ц
Провадження № 22ц/782/372/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року, травня місяця, 31-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі: головуючого судді Яреська А.В., суддів Коротенка Є.В., Назарової М.В., за участю секретаря: Попової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 03 березня 2017 року за заявою ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за якою судом було відкрито провадження. У подальшому він звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1 та ? частини квартири АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 03.03.2017 року заяву про забезпечення позову було задоволено, накладено у справі за позовом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_2, що мешкає: м. Лисичанськ, вул.. Первомайська, 185/1, арешт на автомобіль НОМЕР_1 та ? частини квартири АДРЕСА_2, які на праві приватної власності належать ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає за адресою АДРЕСА_3, і.н. НОМЕР_3, шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. . Крім того, оскарженою ухвалою було призупинено провадження у справі до отримання висновку експертів.

Відповідач не погодився з вказаною ухвалою суду першої інстанції та надав на неї апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 03.03.2017 року скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неспівмірність вжитих заходів позовним вимогам, їх неспіврозмірність, на неврахування судом інтересів інших осіб, чиї права може порушити накладені обмеження

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, його представника, представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею ст. 303 ЦПК України є передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Статтями 213, 214 ЦПК України є визначеним про те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 2 ст. 59 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 10, 60 ЦПК України є визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 57 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При винесенні ухвали про забезпечення позову суд першої інстанції дійшов до висновків про те, що з метою усунення можливості відповідача реалізувати майно під час розгляду справи, що призведе до неможливості виконання рішення суду; що в разі задоволення позову відсутність зазначеного майна може утруднити виконання рішення суду або взагалі зробити його неможливим вказана заява підлягає задоволенню

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов із належним дотриманням норм процесуального права, зазначений висновок ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, адже при вжитті заходів по забезпеченню позову судом не було допущено порушень процедури розгляду, з матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір та існує певна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог є досить значним, апелянт не надав суду доказів щодо фактичної вартості арештованого майна що давало б підстави стверджувати про суттєву неспіврозмірність чи неспівмірність вартості арештованого майна із обсягом позовних вимог, вжиті судом заходи з забезпечення позову відповідають позовним вимогам виду забезпечення позову. Твердження апелянта про те, що вжиті заходи можуть обмежувати можливості господарюючого субєкта є припущенням, з огляду на те, що вжитими судом заходами було лише заборонено укладати угоди стосовно арештованого майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. Посилання на обставини затримання автомобіля 27.02.2017 року, що були наведені у апеляції на увагу теж не заслуговують, адже не можуть стосуватись ухвали, що була винесена лише 03.03.2017 року, тобто вже після тих подій. Між тим, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Оскаржувана судом ухвала відповідає зазначеній меті, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи порушені або неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права. Статтею 312 ЦПК є передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене вище, та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Головуючий А.В. Яресько

Судді: Є.В. Коротенко

ОСОБА_3