Справа № 596/895/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2017 р. Селище Гусятин

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним кредитний договір10/06/22МГ від 03.10.2006 року про надання кредитц у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 26 200,00 доларів США на споживчі цілі, з кінцевим терміном повернення 03.10.2011 року. 23.05.2017 року в судовому засіданні Гусятинського районного суду Тернопільської області під час розгляду справи № 596/379/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10/06/22МГ від 03.10.2006 року, а саме під час дослідження доказів вона виявила, що підписи які містяться у графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» кредитного договору № 10/06/22МГ від 03.10.2006 року, у додатках № 1 від 04.10.2006 року та № 2 від 09.10.2006 року виконані не нею та їй не належать. Невідповідність її підписів вбачається зокрема, і шляхом співставлення зразків підписів, які містяться у вищевказаних договорах із зразком підпису, який міститься у копії її паспорту.

Однак, вказана позовна заява підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду з огляду на наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є визнання недійсним кредитного договору № 10/06/22МГ від 03.10.2006 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1. Тобто, спір виник з договірних правовідносин, які регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до положень статті 109 ЦПК України, позови до юридичної особи предявляються до суду за їхнім місцезнаходженням.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обовязковість застосування національними судами України норм Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…) .

Як вбачається з позовної заяви, місце знаходження відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» є м.Дніпро, Набережна Перемоги, отже, поданий позов не підсудний Гусятинському районному суду Тернопільської області.

Керуючись ст. 103, ст. 109, п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним повернути позивачеві для подачі до належного суду за місцем знаходження відповідача.

Ухвалу суду разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк