Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 328/22/17Головуючий у 1-й інстанції Смокович М.В.
Пр. № 22-ц/778/1991/17Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 березня 2017 року про залишення частини позовних вимог без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 України в особі Державної казначейської служби України, ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2, звернувся до суду із вищезазначеним позовом до суду.

Ухвалою суду першої інстанції від 27 лютого 2017 року провадження у цій справі за вищезазначеним позовом ОСОБА_2 у цій справі відкрито.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 березня 2017 року (а.с. 45) позовні вимоги ОСОБА_2 в частині до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовязання відшкодувати заявнику моральну шкоду в порядку публічного вибачення через газети м. Токмак «Вісник Токмаччини», «Токмацька гривня» «Суббота плюс г. Запорожье», «Таврия» залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 55) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати частково, залишити в якості співвідповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області (а.с. 66) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 67).

У судове засідання 25 травня 2017 року повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 70-72) всі особи, які беруть участь у справі, не зявились, про причини своєї неявки та неявки своїх представників апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладання розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю всіх осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позов позивача у цій справі в частині позовних вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_5, керувався ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України та виходив із заяви позивача ОСОБА_2 від 06.03.2017 року про залишення без розгляду його цих позовних вимог у цій справі (а.с. 34 звор.).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так, суд першої інстанції при вирішенні процесуального питання правильно виходив з наступного.

ОСОБА_2 звернулася до суду у цій справі з позовом до ОСОБА_3 України в особі Державної казначейської служби України, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому просив зобовязати відповідачів відшкодувати моральну шкоду реабілітованого громадянина ОСОБА_2 в порядку публічного вибачення перед громадянином ОСОБА_2 через газети м. Токмака, на зборах слідчих та суддів.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 27.01.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Україна в особі Державної казначейської служби України, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди залишено без руху та запропоновано позивачу усунути зазначені в цій ухвалі недоліки на протязі пяти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

07 лютого 2017 року від позивача до суду надійшла уточнююча позовна заява до ОСОБА_3 України в особі Державної казначейської служби України, ОСОБА_4, в якій просив виключити зі складу відповідачів ОСОБА_5, зобовязати відповідачів відшкодувати ОСОБА_7 моральну шкоду в порядку публічного вибачення через газети м. Токмак «Вісник Токмаччини», «Токмацька гривня» «Суббота плюс г. Запорожье», «Таврия».

Ухвалою суду від 08.02.2017 р. уточнюючу позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не повній мірі відповідала вимогам ст. 119-120 ЦПК України, а саме позивач, залучивши першим відповідачем ОСОБА_3 Україна в особі Державної казначейської служби України, жодної вимоги до неї не предявив.

24.02.2017 року позивачем усунуто раніше допущені недоліки. Ухвалою суду від 27.02.2017 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Україна в особі Державної казначейської служби України, ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та призначено попереднє судове засідання на 13 березня 2017 року на 09 год. 00 хв.

07 березня 2017 року від позивача до суду надійшло доповнення до позовної заяви до ОСОБА_3 України в особі Державної казначейської служби України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, в яких він зазначає наступні позовні вимоги: позовні вимоги відносно відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без розгляду (а.с. 34 звор.); стягнути на його користь з відповідача суму моральної шкоди в розмірі 168000 євро та судові витрати за явку позивача у судові засідання; залучити керівника Оріхівської районної прокуратури в якості представника позивача (а.с. 32-34).

В судовому засіданні 13 березня 2017 року позивач ОСОБА_2 підтримав своє клопотання про залишення позовних вимог відносно ОСОБА_4 А.І. та ОСОБА_5 у цій справі без розгляду (журнал судового засідання а.с. 41-42).

При вищевикладених обставинах, в силу вимог ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України суд першої інстанції мав право та зобовязаний був залишити без розгляду вищезазначені позовні вимоги позивача у цій справі на підставі його вищезазначеної заяви позивача.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

В апеляційній скарзі на вищезазначену ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_2 у тому числі просив у повторно притягнути в якості співвідповідача гр. ОСОБА_4 у цій справі (а.с. 52).

Тому, колегія суддів апеляційного суду вважає за доцільне розяснити ОСОБА_2, що він не позбавлений права у подальшому у цій справі вже після постановлення оскаржуємої ухвали судом першої інстанції у цій справі заявляти саме перед останнім клопотання про повторне притягнення в якості співвідповідача у цій справі гр. ОСОБА_4 чи уточнювати свої позовні вимоги під час всього розгляду цієї справи судом першої інстанції у будь-якій спосіб з дотриманням вимог ст. 31 ЦПК України.

Оскільки, в силу вимог ст. 207 ч. 2 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції або її зміни.

У разі відмови апеляційним судом позивачу ОСОБА_2 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію у цій справі будь-яких судових витрат, повязаних із розглядом цієї справи судом апеляційної інстанції.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду в силу вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 березня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_8ОСОБА_9