Справа № 758/1982/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідачки - ОСОБА_3

представника третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника відповідачки ОСОБА_5 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2017 року по цивільній справі № 758/1982/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відібрання дитини, треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім'ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відібрання дитини і повернення дитини батьку, треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім'ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, було задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Зазначає, що вказане заочне рішення підлягає скасуванню, оскільки відповідачу у справі взагалі не було відомо про те, що Подільським районним судом м. Києва відкрито провадження і розглядається вказана цивільна справа. Судові повістки вона не отримувала і жодного разу за отримання судової повістки про розгляд справи не розписувалась і таким чином не будучи належним чином повідомленою про розгляд вказаної справи, була позбавлена можливості захищати інтереси свого внука у суді.

Крім того, посилається на те, що зазначеним рішенням порушено права малолітнього ОСОБА_7, а також інтереси відповідача ОСОБА_5, яка була позбавлена можливості заявити відповідні клопотання і заяви, долучити ряд документів до цивільної справи, що в сукупності вплинуло б на кінцевий результат розгляду справи.

Звертає увагу суду на те, що перераховані недоліки вказують на неповноту заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2017 року, які потягли за собою, на її погляд, винесення незаконного рішення.

Враховуючи вищевикладене, звертається з даною заявою до суду і просить скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідачка та представник відповідачки - ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги підтримують з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просять суд заяву задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні заперечують проти скасування заочного рішення, обґрунтувавши запереченнями просять суд відмовити в задоволенні заяви.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні просить вирішити питання на розсуд суду.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, до суду надійшло клопотання згідно якого просять вирішити питання у відповідності до вимог чинного законодавства і справу розглянути за їх відсутності.

Суд вважає за можливе розглядати заяву за відсутності представника третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169, 231 ЦПК України.

Заслухавши пояснення відповідачки, представника відповідачки - ОСОБА_3, представників позивача, думку представника третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні суду дійсно перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відібрання дитини, треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім'ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації.

Як вбачається з матеріалів вказаної справи, за результатами її розгляду, судом 03.04.2017 року було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі (а.с. 49-52).

Стаття 228 ЦПК України визначає, що заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім'я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв'язку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Так відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В чинному ЦПК України повідомлення осіб, які беруть участь у справі врегульовано нормами Глави 7 «Судові виклики і повідомлення».

Так за приписами ст. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

В судовому засіданні встановлено, що судом на адресу відповідачки зазначену в позовній заяві і яка, як було встановлено судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, є її зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, після відкриття провадження у справі були направлені матеріали позову з ухвалою про відкриття провадження у справі, а також в подальшому направлялася судова повістка про виклик, однак поштові відправлення повернулися на адресу суду із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 17, 30, 31)

Крім того, судом з метою належного повідомлення відповідачки про день, час та місце розгляду справи, надавалося доручення органам Національної поліції України вручити відповідну повістку останній про судовий виклик, яке також не дало позитивного результату, оскільки при неодноразовому виході працівників поліції за адресою місця проживання відповідачки, двері ніхто не відчиняв (а.с. 25, 35, 39).

Також судом з метою належного повідомлення відповідачки про судове засідання, яке призначено на 03.04.2017 року, було надано оголошення в газеті «Урядовий Кур'єр», випуск № 57 від 25.03.2017 року, тобто публікація вказаного оголошення була здійснена з дотриманням правил ч. 4 ст. 74 ЦПК України.

Згідно статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття перша ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 158 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Враховуючи ту обставину, що справа перебувала в провадженні суду з 07.02.2017 року, а також те, що судом було вичерпано всі можливі способи та засоби повідомлення відповідачки про судові засідання, зважаючи на предмет спору, який вимагав оперативного вирішення з метою захисту прав малолітньої дитини (повернення дитини батькові), судом 03.04.2017 року зі згоди представників позивача було ухвалено здійснювати розгляд справи при заочному її розгляді за результатами якого і ухвалено заочне рішення.

З викладеного вбачається, що судом було здійснено виклик відповідачки в судові засідання, в порядку та спосіб визначені, ст.ст. 74, 76 ЦПК України, а тому твердження її представника про те, що вона не була повідомлена, як про відкриття провадження у справі так і про день, час та місце розгляду справи є безпідставними, а тому за таких обставин, відповідачка вважається такою, що не з'явилася в судове засідання без поважних причин.

Крім того, відповідачкою та її представником в порушення вимог ч. 2 ст. 229 ЦПК України, не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи по суті, а ті обставини на які посилається відповідачка та її представник в обґрунтування вимог викладених в заяві про перегляд заочного рішення, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки їм була надана належна оцінка під час ухвалення судом рішення.

Частина перша статті 232 ЦПК України визначає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При системному аналізі зазначеної норми цивільно-процесуального Закону сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що заочне рішення може бути скасоване лише за наявності двох підстав, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом же під час судового розгляду заяви відповідачки про перегляд заочного рішення суду від 03.04.2017 року, зазначені дві підстави не встановлені.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги відповідачки не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 57, 58-60, 74, 76, 228-232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідачки ОСОБА_5 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.04.2017 року по цивільній справі № 758/1982/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відібрання дитини, треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім'ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації - залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачці, що відповідно до ст.ст. 231, 232 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

СуддяВ. С. Декаленко