Справа № 489/6232/16-ц
Номер провадження 2/489/683/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Миколаївської міської ради. Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_6. померла його бабуся - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 47/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1. Вказана частка житлового будинку належала спадкодавці на таких підставах: 11/100 часток згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, 11/100 часток в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_4, 1/4 частка в порядку спадкування після смерті її чоловіка - ОСОБА_5 у встановленому законом порядку позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, однак йому було відмовлено у вдачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи підтвердження родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та її батьком ОСОБА_4, достовірно встановити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4 неможливо. Крім того право власності ОСОБА_5 на ? частку вказаного житлового будинку в ММБТІ зареєстровано двічі, внаслідок чого проведено реєстрацію права власності останнього на цілий житловий будинок.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд встановити родинні відносини між ОСОБА_4 та його донькою ОСОБА_3, а саме що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_2 право власності, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6. на 47/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа державний нотаріус Другої Миколаївської державної нотаріальної контор Рибачук О.В. в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно Посвідки про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

З пояснень представника позивача вбачається, що при здійсненні запису в Посвідці про народження бабусі позивача помилково прізвище її батьків та її самої було зазначено як «ОСОБА_3» замість вірного «ОСОБА_3». Однак на теперішній час вказані розбіжності неможливо усунути, оскільки і бабуся позивача, і прадід з прабабою - померли.

З пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_4 вважав себе батьком ОСОБА_3, займався її вихованням, фізичним та духовним розвитком, між ними існували родинні відносини як між батьком та донькою. За життя ОСОБА_4 ні в кого не виникало сумнівів, що ОСОБА_3 є його донькою.

Відповідно до Свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_3 одружились 11.09.1954 р.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_5 на підставі Договору про право забудови від 21.02.1962 р. №675 на праві приватної спільної часткової власності належить1/2 частка житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до Свідоцтва про право власності за законом від 06.12.1978 р. після смерті ОСОБА_9 її майно, яке складалось з 11/50 часток житлового АДРЕСА_1 в рівних частках по 11/100 часток кожному, успадкували її чоловік ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_7. ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 11/100 часток вищевказаного житлового будинку.

При цьому згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» виданої за № 848 від 18.02.2016 р., ОСОБА_4, 1910 р.н., з 20.03.1958 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7. проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним на день його смерті проживали його донька - ОСОБА_3, чоловік доньки - ОСОБА_5, онуки - ОСОБА_7 та ОСОБА_13, та дружина онука - ОСОБА_14.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 548,549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином з урахуванням наданих доказів по справі судом встановлено, що спадщину після ОСОБА_4 прийняла - ОСОБА_3, яка проживала разом з ним на день його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_8. помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» виданої за № 848 від 18.02.2016 р., ОСОБА_5, 1927 р.н., з 28.01.1965 р. по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_8., проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним на день його смерті проживали його дружина - ОСОБА_3, та син - ОСОБА_7.

Тобто приймаючи до уваги, що разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 разом проживали і дружина, і син, які є спадкоємцями першої черги, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 успадкували після нього по 1/4 частці житлового будинку АДРЕСА_1.

За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном відразу після смерті чоловіка та розпоряджалась ним за життя.

Дослідивши всі надані докази у сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_3 належали 47/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1, з яких 11/100 вона успадкувала після смерті її матері ОСОБА_9, 11/100 - після смерті батька ОСОБА_4,1/4 частка після смерті чоловіка ОСОБА_5

29.10.2002 р. ОСОБА_3 було складено Заповіт, відповідно до якого все належне їй на день смерті майно вона заповідала - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5

ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 47/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

У встановленому законом порядку позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті його бабусі - ОСОБА_3

Проте Постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки неможливо встановити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4, право власності за ОСОБА_5, після якого померла успадкувала ? частку житлового будинку було двічі зареєстровано в БТІ, внаслідок чого проведено реєстрацію права власності на цілий житловий будинок. Крім того відсутня можливість встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки в Свідоцтві про народження померлої прізвище її батька зазначено як «ОСОБА_4», а документи які спростовують ці розбіжності - відсутні.

Згідно Довідки БТІ від 12.05.2016 р. вказаний житловий будинок станом на 28.12.2012 р., належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 - 11/100 часток, ОСОБА_3 - 11/100 часток, ОСОБА_5 - 1/2 частка, ОСОБА_15 - 7/25 часток.

Позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права після смерті бабусі, оскільки прізвище батька його бабусі в свідоцтві про її народження вказано як «ОСОБА_4», в інших документах як «ОСОБА_4» незрозуміло з яких підстав.

Оскільки і ОСОБА_4, і ОСОБА_3 померли, то встановити факт родинних відносин між ними в позасудовому порядку неможливо. При цьому позивачеві встановлення такого факту необхідно для оформлення спадкових прав після смерті бабусі - ОСОБА_3

Позивач звертався до відділу РАЦС Ленінського РУЮ м. Миколаєва з метою внесення виправлення прізвища батька його бабусі «ОСОБА_4» на вірне «ОСОБА_4».

Проте відповідно до Висновку про внесення змін, доповнень та виправлень у запис акта цивільного стану виданого відділом РАЦС Ленінського РУЮ м. Миколаєва від 27.08.2004 р. неможливо змінити прізвище померлого з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», в зв'язку з відсутністю документів підтверджуючих правильність його прізвища.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права після померлої бабусі - ОСОБА_3 через розбіжності, які виникли в її документах та не встановлення фактів прийняття нею спадщини після смерті її батька та чоловіка.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач не має можливості захистити свої порушені права в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 524-49 ЦК УРСР та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 є батьком ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 47/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Суддя: Н.С. Тихонова