У Х В А Л А

Іменем України

28 серпня 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_2, аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вирішуючи питання про відкриття наказанного провадження, вважаю, що слід відмовити у відкритті наказного провадження за таких підстав.

Так відповідно до ст. 97 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності, вставленими главою І розділу ІІІ ЦПК. Зокрема, заява подається до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання фізичної особи або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування чи місцезнаходженням юридичної особи (стаття 109 ЦПК). У разі порушення правил підсудності заява повертається заявникові для подання до належного суду, про що постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Звертаючись з позовом до суду, заявник зазначила адресу боржника ОСОБА_2 - 02222, АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Деснянського районного суду міста Києва.

11.08.2017 р. суд на виконання вимог ч. 6 ст. 100 ЦПК України, а також з метою підтвердження чи спростування вищезазначеної інформації та встановлення дійсного зареєстрованого місця проживання боржника, звернувся до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві з запитом щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника, тобто ОСОБА_2

Згідно отриманої відповіді 28.08.2017 р. на запит суду, встановлено, що за відомостями обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві ОСОБА_2 зареєстрованим по м. Києву не значиться.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 100 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, відсутні підстави для відкриття наказного провадження за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки боржник зареєстрованим по місту Києву не значиться, що дає підстави суду відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного ст. ст. 96, 97, , 100, 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.Г.Таран