29.05.2017 Єдиний унікальний номер 205/1289/17
Р І Ш Е Н Н Я 1289

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Скрипник К.О.

при секретарі Молчанові Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03 березня 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому згідно уточнень зазначила, що квартира № 116, яка розташована у м. Дніпро на ж/м ОСОБА_5 в будинку № 4 на підставі розпорядження Державного житлово-комунального підприємства «Південне» № 48-01 від 22.01.2001 року була приватизована ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7. В даний час в квартирі зареєстровано місце проживання позивача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. Однак, відповідачв квартирі не мешкає, в ній відсутні його особисті речі, комунальні платежі не сплачує, та його реєстрація у квартирі порушує право позивача як співвласника.Позивач просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 116, яка розташована у м. Дніпро на ж/м ОСОБА_5 в будинку № 4.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, письмових заяв не надходило.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Від третьої особи ОСОБА_3 надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що квартира № 116, яка розташована у м. Дніпро на ж/м ОСОБА_5 в будинку № 4,на підставі розпорядження Державного житлово-комунального підприємства «Південне» № 48-01 від 22.01.2001 року була приватизована ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 (померла), ОСОБА_7 (померла), та належить останнім на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с.8).

Встановлено, що в квартирі № 116, яка розташована у м. Дніпро на ж/м ОСОБА_5 в будинку № 4зареєстровано місце проживання ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 (а.с.9).

Однак, судом встановлено, що відповідач у вказаній квартиріне проживає, в квартирі відсутні його особисті речі, що також підтвердили допитані в якості свідків ОСОБА_8 та допитаний у якості свідка третя особа ОСОБА_4 Крім того, факт не проживання у квартирі відповідача підтверджується відповідним актом від 23.02.2017 року за підписом заступника директора КП «Жилсервіс-2» ОСОБА_9 (а.с.10).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, оскільки відповідач вже на протязі тривалого часу не проживає у спірній квартирі, то суд вважає, що є всі підстави визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 116, яка розташована у м.Дніпро на ж/м ОСОБА_5 в будинку № 4.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, і керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою № 116, яка розташована у м.Дніпро на ж/м ОСОБА_5 в будинку № 4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя К.О. Скрипник