Справа 431/73/15-ц
Провадження 2-п/431/11/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі

головуючого-судді Форощука О.В.,

за участі секретаря Хорольській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську Луганської області заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 18 лютого 2015 року за цивільною справою за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просив суд скасувати судове рішення.

В обґрунтування своєї заяв посилаються на те, що 18 лютого 2015 року судом було винесено заочне рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з відповідача суму заборгованості в розмірі 23515,52 гривень та суму судового збору в розмірі 243,60 гривень.

З винесеним заочним рішенням він не згоден з наступних підстав.

Під час розгляду справи в суді він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь-яких судових повідомлень не отримував. У звязку з цим не мав можливості подати до суду докази на підтвердження своєї правової позиції та заперечення проти позову. В якості доказів по справі суд прийняв копію заяви від 13.08.2012 року без огляду в судовому засіданні оригіналу цього документу. У звязку з тим, що він не був присутній в судовому засіданні, він був позбавлений можливості користуватися своїми правами щодо надання та дослідження доказів, оригіналів матеріалів кредитної справи. Позивач не надав суду доказів щодо відкриття карткового рахунку на його імя, рух коштів по цьому рахунку, договору про відкриття кредитної лінії. Не надано доказів про отримання ним кредитної картки, не наданий договір б/н від 13.08.2012 року (не існує взагалі) на який посилається позивач, який підписаний уповноваженими особами. Банком не надані оригінал кредитного договору та докази отримання ним коштів за цим договором. В анкеті-заяві зазначено, що він згоден з тим, що підписані ним заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на сайті банку складає між ним та банком договір, не може бути прийнятим як належний та допустимий доказ. Будь яких умов, в тому числі істотних, які є притаманні договору, в даній анкеті-заяві не вказані, в результаті чого не може вважатися договором в розумінні ст. 626 ЦК України. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Таким чином позивачем не надано належних доказів оформлення та укладання між сторонами кредитного договору та відповідно отримання позичальником памятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг та тарифів, щоб у сукупності із заявою, свідчило про укладений у належній формі договору між сторонами про надання банківських послуг. Таким чином, анкета-заява разом з умовами надання банківських послуг не є договором надання банківських послуг. Наданий позивачем розрахунок заборгованості необґрунтований жодними належними та допустимими доказами, містить намагання стягнути з нього безпідставні борги. Після переїзду до Києвської області він звернувся у відділення банку у м. Вишневе Київської області з питанням дати розяснення з приводу надходження смс-повідомлень на його телефон, а також надання документів, підтверджуючих заборгованість перед банком, але розмова з робітником банку обмежилась виключно його фотографуванням. Cудом не були взяті до уваги вимоги Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо заборони на нарахування пені та/або штрафів на суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористичні операції. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Сторони в судове засідання не зявилися, були повідомленні належним чином. Від них надійшли заяви про розгляд заяви у їх відсутності. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази надані відповідачем, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 18 лютого 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі.

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 23515,52 гривень, а також судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є дві одночасно наявні умови, поважність причин неявки відповідача у судове засідання та представлення доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. За змістом наведеного правила ці докази повинні мати таке істотне значення для вирішення справи, аби їх врахування мали б змінити рішення суду по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, в справі знаходяться дані про належне повідомлення відповідача про судові засідання, разом з тим, у відповідача є сумнів щодо нарахованої суми заборгованості за кредитним договором без урахування вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.2014 року, а також є інші обставини, які необхідно перевірити та які вказують на те, що при повторному розгляді справи рішення буде іншим.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що є підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - задовольнити.

Заочне рішення № 2/431/246/2015 від 18 лютого 2015 року за цивільною справою за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку на 14 червня 2017 року на 16 годину 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Форощук