Справа № 456/939/17
Провадження № 2/456/1046/2017
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

19 травня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради Львівської області, третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області про визнання права власності на реконструйовану квартиру,

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Квартира складалась з трьох кімнат. Загальна площа квартири складала 41,8 кв.м. Оскільки кімнати були маленькі, з метою покращення житлових умов, нею була проведена реконструкція квартири шляхом знесення стіни, яка не була несучою, та обєднання двох кімнат в одну кімнату, в результаті чого загальна площа квартири склала 42,4 кв.м. З метою узаконення проведеної реконструкції квартири вона звернулась в Стрийську міську раду з відповідною заявою. Однак 16.12.2016 року отримала відповідь, що проведене нею перепланування не порушує будівельних норм, однак вважається самочинним будівництвом і з питанням його узаконення рекомендовано звернутись в суд.

Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що представник відповідача не зявився в судове засідання будучи належним чином повідомлений, а також зважаючи на думку позивача та вимоги ч.2 ст.197 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) від 25.12.1995р.

Згідно технічного паспорта від 20.12.1995р. житлова площа квартир №1 в будинку №11 по вул. Грабця м. Стрия Львівської області становить 28 кв.м., загальна площа квартири складає 41,8 кв.м.

Згідно технічного паспорта від 02.02.2017р. на згадано квартиру, її житлова площа збільшилася до 28,6 кв.м., а загальна площа до 42,4 кв.м.

Як вбачається із звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта (Львівська область, м. Стрий, вул. Грабця,11/1) недоліків у основних несучих та огороджувальних конструкцій обєкта не виявлено, стан обєкта оцінено як добрий. Квартира відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації.

В листі від 16.12.2016р. №І-744/3.22 на імя ОСОБА_1 перший заступник міського голови ОСОБА_3 звертає увагу на те, що проведене перепланування квартири не порушує будівельних норм, але кваліфікується як самочинне будівництво.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 100 ЖК України виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується. Виконання робіт, визначених частиною першою цієї статті, внаслідок яких змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди).

Статтею 152 ЖК України передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

При вирішенні спірних правовідносин суд також враховую положення ст. 41 Конституції України та вимоги ст.ст. 15, 16, 316, 317, 325, 328 ЦК України.

Крім цього суд, при ухваленні рішення, враховує вимоги ст. 9 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (відкрита для підписання 4 листопада 1950 року, набула чинності 3 вересня 1953, ратифікована Україною 17.07.1997р.).

Окрім викладених нормативно-правових актів, суд звертає увагу на зміни, внесені постановою КМУ від 28 грудня 2016р. №1024, якими передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування свого помешкання на підставі ст.ст. 100 і 152 Житлового кодексу УРСР.

Також, суд звертає увагу на розяснення Вищого спеціалізованого суду України, наведені в інформаційному листі №24-150/0/4-13 від 28.01.2013р. «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», згідно яких якщо спір про визнання права власності на переобладнання та перепланування повязаний з облаштуванням балкону на фундаменті, то такі роботи не може бути визнано переплануванням, оскільки вони мають ознаки самочинного будівництва, а тому слід керуватися нормами статті 376 ЦК.

Разом із тим облаштування балкону, не повязане з використанням земельної ділянки, підпадає під ознаки перепланування, тому при вирішенні таких спорів судам слід керуватися нормами статті 383 ЦК.

При цьому судам слід враховувати наявність технічного висновку про відповідність виконаних робіт будівельним нормам і правилам, висновку про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, наявність даних про непорушення прав власників інших квартир та правил експлуатації будинку.

Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_3, яка належить їй на праві приватної власності, проведено її перепланування обєднано дві житлові кімнати в одну, видаливши стіну, яка не є несучою.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що дії позивача щодо перепланування квартири не підпадають під ознаки самочинного будівництва, оскільки такі проведені нею у квартирі, яка належить їй на праві приватної власності, без втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування, відповідно до вимог ст.ст. 100 та 152 ЖК України. Крім цього, дані роботи відповідають вимогам надійності, безпечної експлуатації та не порушують права власників інших квартир.

З огляду на викладене, суд вважає, що перепланування позивачем квартири відповідає вимогам ст. 383 ЦПК України і є її правом, яке не визнається відповідачем, тому таке підлягає судовому захисту.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 328, 383, 392 ЦК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_4, 15.03.1940р.н., і.н., право власності на переплановану двокімнатну квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 42,4 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м.

Копію заочного рішення скерувати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_5