У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2017 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши подання головного державного виконавця Созанської М.Г., про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Созанська М.Г. звернулася до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 2-6756 виданим 14.11.2005 року.

Державний виконавець зазначає, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язань на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 2-6756 від 14.11.2005 року, та просить суд обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

У поданні державним виконавцем зазначено, що протягом 2014-2017 років рішення суду не виконує, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, проте у поданні зазначив про розгляд подання у його відсутність.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України.

Інші учасники процесу до судового засідання не викликалися відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання суд встановив:

На виконанні в Ужгородському районному відділі державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області перебуває виконавче провадження № 45257997 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини його заробітків, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 09.08.2005 року і до досягнення дітьми повноліття.

30.10.2045 року державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45257997 з примусового виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 2-6756 від 14.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини його заробітків, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 09.08.2005 року і до досягнення дітьми повноліття.

Боржником у наданий строк рішення суду не виконано.

10.04.2017 року державним виконавцем було надіслано виклик боржнику на адресу проживання ОСОБА_1, яку повідомила позивач, проте боржник за викликом не зявився.

Враховуючи вищенаведене, та те, що протягом трьох років рішення суду боржником не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законодавством України заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України від 06.06.2008 року № 25-32/507 "Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладених на них рішеннями судів", а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов'язків повинно бути обгрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішення передбачених Законом України "Про виконавче провадження" у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

В матеріалах подання державним виконавцем Созанською М.Г., зазначено, що державним виконавцем вживались всі можливі заходи щодо виконання виконавчого листа.

Проте, в свою чергу, державним виконавцем не зазначено і не надано до матеріалів подання жодного доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 має намір виїхати за межі України, також не надано відомостей про те, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, та ухилявся від його виконання (не зявлявся за викликом державного виконавця, приховував майно та інших підстав) та інших необхідних документів і що саме обмеження його у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання боржником рішення суду і буде сприяти погашенню ним заборгованості.

Відповідно до пункту 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суду не надано жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження чи виклик державного виконавця від 10.04.2017 року.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобовязань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання зобовязань, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається в даному випадку на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

В матеріалах подання відсутні будь-які дані які б свідчили про ухилення ОСОБА_1, від виконання рішення суду, а сама по собі заборгованість за виконуваним рішенням не свідчить про ухилення боржника від виконання зобовязань. Також, в матеріалах подання відсутні будь-які докази, які свідчать про отримання боржником викликів до Ужгородського районного відділу ДВС у Закарпатській області.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні цього подання слід відмовити за відсутністю для цього підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в їзду в Україну громадян України», ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Созанської М.Г., про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя Н.В. Дергачова