КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1543/17
Провадження № 2/552/763/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі: судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Ваніної Ю.А., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк» про стягнення матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовуючи, тим що, 10.01.2017 року близько 13-45 хв. в банкоматі «Ощадбанку», що розташований за адресою м. Полтава, вул. Дмитра Коряка №5 намагався зняти грошові кошти в сумі 480 гривень. Вказував, що ввівши пенсійну картку в банкомат, набрав пін код та спробував отримати готівку в сумі 480 гривень. На дисплеї банкомату зявилася інформація про скасування трансакції, банкомат повернув йому пластикову картку, проте паперовий чек банкомат не надав, готівку він не отримав. Вдруге спробував зняти вказану суму коштів і знову на дисплеї зявилось повідомлення про скасування трансакції. Пластикова картка була повернута, проте паперового чеку та готівки не отримав. Через деякий час він отримав смс повідомлення про те, що трансакція виконана успішно, а грошові кошти видані. Повернувшись до банкомату не виявив ні осіб які стояли за ним ні грошових коштів. В той же день він звернувся із заявою до заступника начальника обласного управління ПАТ «Ощадбанк» про повернення йому коштів, але йому відмовили.

У звязку з вище викладеним, просив суд, визнати протиправними дії відповідача щодо проведення неналежного службового розслідування по його заяві та стягнути з відповідача кошти своєчасно не отримані ним з вини банкомату 10.01.2017 року в сумі 480 гривень та стягнути моральну шкоду в сумі 500 гривень.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в їх задоволенні з підстав викладених в письмових запереченнях.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, свідка дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.01.2017 року близько 13-45 хв. в банкоматі «Ощадбанку», що розташований за адресою м. Полтава, вул. Дмитра Коряка №5 позивач ОСОБА_1 не отримав грошові кошти в сумі 480 гривень зі своєї пенсійної картки. Але через деякий час після того, як він відійшов від банкомату отримав смс повідомлення про те, що трансакція виконана успішно, а грошові кошти видані.

Позивач звернувся зі скаргою до АТ «Ощадбанк» з проханням повернути йому кошти.

Згідно листа від 27.01.2017 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 за результатами проведеного службового розслідування відмовлено у виплаті коштів.

Згідно акта від 17.01.2017 року вбачається, що комісією в складі працівників Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» проведено перевірку по заяві ОСОБА_1 та встановлено, що 10.01.2017 року в 13.34.22 по журналу трансакцій та по виписці рахунку клієнта ОСОБА_1 кошти списані. Відповідно до журналу трансакцій банкомату дані трансакції здійснені успішно.

З листа №14-05/9 від 17.01.2017 року вбачається, що за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що дійсно клієнт ОСОБА_1 не отримав кошти, банкомат видав кошти пізніше, коли клієнт відійшов від банкомату, кошти забрала інша особа.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не отримав кошти з банкомату, хоча мав таке право, тому позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 480 гривень підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, інших цивільних прав. Відповідно до п.9 Пленуму ВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами від 27.02.2009 р.) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідачем спричинено позивачеві моральну шкоду, яка полягає в: порушенні цивільних прав на розпорядження своїми коштами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, суд повинен повно і всебічно з'ясувати обставини справи, тобто встановити чи мало місце порушення відповідачем вимог чинного законодавства України, чи є таке порушення в разі наявності (дії чи бездіяльність) незаконними, чи заподіяна позивачу шкода в наслідок зазначених незаконних дій (бездіяльності).

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, суд повинен вирішити питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов'язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини.

Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Розмір компенсації зазвичай становить 1000 - 5000 євро. Таким чином визначений розмір спричиненої позивачеві моральної шкоди цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

Майнову шкоду завдано позивачу внаслідок неправомірних дій банку - останній переніс стрес, через неможливість використання вказаних грошей протягом тривалого часу. Тобто наявність заподіяння йому моральної шкоди доведена. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди частково, стягнувши на користь позивача з відповідача моральну шкоду в розмірі 480 гривень.

Позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо проведення неналежного службового розслідування, яке проведено по його заяві не підлягає до задоволення, оскільки як вбачається з матеріалів справи службове розслідування проведено відповідачем у визначені строки та надані відповідні висновки. Твердження позивача про те, що службове розслідування проведено не належно є субєктивною думкою позивача, не підтверджено доказами та не прийнято судом до уваги.

Позивач є інвалідом 2 групи, отже звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 88, 212-215 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк» на користь ОСОБА_1 480 гривень матеріальної шкоди та 480 гривень моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк» на користь держави 640 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3