Справа № 420/382/17
Провадження № 22ц/782/367/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року, травня місяця, 31-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі: головуючого судді Яреська А.В., суддів Коротенка Є.В., Єрмакова Ю.В., за участю секретаря: Попової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 07 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Марківського районного суду Луганської області про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17 березня 2017 року було залишено без руху для усунення недоліків позовну заяву ОСОБА_1, було надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачу. Апелянт не погодився із вказаним рішенням суду першої інстанції та надав на нього апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 07 квітня 2017 року скасувати та вирішити питання щодо відкриття провадження за позовом.

Вислухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до таких висновків.

Повертаючи позивачу позовну заяву, суд першої інстанції, судячи зі змісту оскаржуваної ухвали, виходив з того, що позивач не усунув недоліків позову, не надав суду доказів на підтвердження майнового стану позивача.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов поспішно, без належного зясування фактичних обставин справи, предмету заявлених за позовом вимог та врахування та оцінки доводів про матеріальний стан заявника, адже стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи, а у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. У справі «ОСОБА_2 і ОСОБА_2 проти Румунії» Європейський суд звертав увагу на необхідність встановлення дотримання балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, після того як ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 17 березня 2017 року було залишено без руху для усунення недоліків позовну заяву ОСОБА_1, ним було надано до суду заяву, у якій він посилався на свій поганий матеріальний стан, надавав пояснення з цього приводу, вказував на тяжкі онкологічні захворювання себе та членів своєї родини, додавав до заяви у якості додатків довідку з центру зайнятості, довідку про інвалідність, довідку про склад родини, просив суд вирішити питання щодо відстрочення сплати судового збору через важкий матеріальний стан свої родини (а.с.20), проте ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 07 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було визнано неподаною та повернуто позивачу, при цьому суд визнав недостатніми надані докази для підтвердження майнового стану у мотивувальній частині ухвали, проте не надав при цьому додаткового терміну позивачеві для надання додаткових документів на підтвердження матеріального стану. При цьому в ухвалі Новопсковського районного суду Луганської області від 17 березня 2017 року суд не вимагав від заявника надання певних документів щодо матеірального стану. Не вирішив в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції і питання щодо задоволення чи відхилення клопотання про відстрочення сплати судового збору у резолютивній частині ухвали. Все це, на думку членів колегії свідчить про допущені порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для скасування оскарженої ухвали. Щодо висловленого у апеляції прохання до апеляційного суду після скасування оскаржуваної ухвали вирішити питання щодо відкриття провадження за позовом та винести рішення то діючим процесуальним законодавством не передбачено повноважень апеляційної інстанції на відкриття провадження та розгляд справи по суті у якості суду першої інстанції. Відповідно до правил пункту 3 частини 1 статті 312 ЦПК, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новопсковського районного суду Луганської області від 07 квітня 2017 року скасувати та повернути вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий А.В. Яресько

Судді: Є.В. Коротенко

ОСОБА_3