САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1485/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

31.05.2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні у матері, менша донька проживає з позивачем, старша навчається в Німеччині, фактично шлюбні стосунки між сторонами припинилися з липня 2013 року. 06.12.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про стягнення аліментів та додаткових витрат, аліментів на повнолітню доньку на період навчання, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Стягнення аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_4, здійснювати із 27 вересня 2013 року і до досягнення нею повноліття. 29 січня 2014 року Апеляційним судом Дніпропетровської області частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2013 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 змінити, збільшивши розмір аліментів з 1/6 частини до 1/4 частини. 19 лютого 2017 року їх спільній доньці ОСОБА_4 виповнилось 18 років, а тому відповідно до рішень судів щодо стягнення аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_4, до досягнення нею повноліття вичерпало свою дію, а виконавче провадження щодо примусового стягнення аліментів з відповідача підлягає закриттю. Молодша донька продовжує навчання, а саме є студенткою 1-го курсу Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, факультет міжнародної економіки, денна форма навчання, що підтверджується студентським квитком НР №11683355, виданий 1 вересня 2016 року, дійсний до 30 червня 2020 року та довідкою ВУЗу і потребує подальшого утримання батьками до закінчення навчання. Але на жаль батьком дитини питання сплати аліментів до закінчення нею навчання в вищому учбовому закладі добровільно до досягнення повноліття доньки не вирішено, тому вона змушена звернутись до суду щодо присудження та стягнення аліментів з відповідача на користь доньки до закінчення нею навчання, адже її заробітної плати та стипендії доньки не вистачає для забезпечення всіх потреб доньки, а тому вона змушена шукати підробітки та працювати понаднормово. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі, повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

З 01.09.2016 року ОСОБА_4 є студенткою І курсу, денної форми навчання, напряму «Менеджмент», факультету міжнародної економіки Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара (а.с.13).

Положеннями ст.199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов'язком.

Оскільки письмовими доказами була підтверджена та обставина, що ОСОБА_4 в дійсності є донькою відповідача, наразі навчається на денній формі навчання та не має змоги заробити на життя самостійно у зв'язку із навчанням, вимоги позивача про стягнення аліментів є обґрунтованими.

Змістом ч.1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці у заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу.

Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище позивача, яка повинна утримувати доньку, яка навчається і не має змоги заробляти самостійно, а тому приходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення аліментів є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 21.03.2017 року і до закінчення навчання, а саме до 30.06.2020 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць.

Оскільки при подані позову позивач була звільнена від обов'язку сплати судового збору, то у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 174, 208, 209, 212-215, 224-225, 367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 21.03.2017 року і до закінчення нею навчання, а саме до 30.06.2020 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.П.Румянцев