АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/5597/14-ц Головуючий в суді 1 інстанції
Провадження № 22-ц/774/560/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 27 (ІІ) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П,

секретар Борщ А.А.

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» та представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6, на ухвалу Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рено», ОСОБА_2, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2016 року закрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» ( ПАТ«Банк «Фінанси та кредит» ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рено», ОСОБА_2, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ПАТ«Банк «Фінанси та кредит» просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду по суті, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. На думку позивача, судом не взято до уваги що право банку звернутися із вимогами про стягнення заборгованості солідарно до усіх боржників одночасно. Крім того, вважає, що посилання на припинення договорів поруки ОСОБА_4І, та ОСОБА_2 на підставі рішення судів апеляційної інстанції, є передчасним, оскільки вони оскаржуються в касаційному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. На думку представника позивача, закриваючи провадження у справі у відношенні юридичних осіб, судом не розглянуто по суті позовні вимоги до поручителів, які підсудні місцевому суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ПАТ«Банк «Фінанси та кредит» та представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6, підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі за позовом ПАТ«Банк «Фінанси та кредит» до ТОВ«Агрохолдинг», ТОВ «Рено», ОСОБА_2, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеній в постанові № 6-2307цс15 від 2 березня 2016 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України має ураховуватися суб'єктами владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Із матеріалів справи видно, що юридична особа ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулося до суду з позовом до юридичної особи ТОВ «Агро холдінг»,ТОВ «Рено», і фізичних осіб ОСОБА_2,ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, виконання якого забезпечено договорами поруки.

Тобто, позивач в одному провадженні об'єднав вимоги, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинств, оскільки спір між юридичними особами є господарським, а за участі фізичної особи - цивільним.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак судом не враховано, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, проте позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до фізичних осіб ОСОБА_2,ОСОБА_4 підсудні місцевому суду .

Колегія суддів погоджується із наявністю правових підстав для закриття провадження у справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до юридичної особи ТОВ «Агро холдінг» та ТОВ «Рено» про стягнення заборгованості, яка не підсудна місцевому суду та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Посилання суду першої інстанції про припинення дії поруки ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка встановлена судовим рішення, при розгляді іншої справи не може бути підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1ч.1ст.205 ЦПК України.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 01 липня 2015 року у справах № 6-467цс15 та № 6-745цс15, а також у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15, які мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2016 року в частині закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до фізичних осіб ОСОБА_2, ОСОБА_4 постановлена із порушенням вимог процесуального законодавства, тому підлягає скасуванню, з направленням справи в цій частині до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Керуючись ст. 303, 307, 312 ч.1 п.3, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6, задовольнити частково.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2016 року в частині закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості, скасувати та направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

В іншій частині ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 21 грудня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рено» про солідарне стягнення заборгованості, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в частині направлення справи до суду першої інстанції не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду, в іншій частині може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: