Справа № 143/750/17 Провадження № 22-ц/772/1714/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 20Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
за участю секретаряОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Український аграрний ресурс», ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу недійсним внаслідок фіктивності,

за апеляційною скаргою ТОВ «Український аграрний ресурс» на ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову у цій справі.

Накладено арешт на будівлю цеху із виробництва комплексних макро - та мікродобрив, загальною площею 1775,1 кв. м. з прибудовами, огорожею, колодязями інженерних мереж та вигрібною ямою, що розташовані за адресою: Вінницька область, Погребищенський район, с. Кулешів, вул. Колгоспна, 14, яка належить ОСОБА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

У апеляційній скарзі представник ТОВ «Український аграрний ресурс» ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_7 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_6 заперечував доводи апеляційної скарги через їх безпідставність та просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Перевіривши додержання вимог закону при постановленні ухвали, її законність і обґрунтованість, у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та забезпечуючи його за заявою ОСОБА_6 у виді, який він просив обрати, а саме накласти арешт на будівлю цеху із виробництва комплексних макро- та мікродобрив, загальною площею 1775,1 кв. м. з прибудовами, огорожею, колодязями інженерних мереж та вигрібною ямою, що розташовані за адресою: Вінницька область, Погребищенський район, с. Кулешів, вул. Колгоспна, 14, яка належить ОСОБА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, суд першої інстанції виходив із того, як це вбачається із змісту ухвали, що борг відповідача перед позивачем складає 248 000,00 грн., проте, відповідач ухиляється від виконання грошового зобов'язання, що свідчить про можливість його ухилення від виконання рішення суду в разі повного чи часткового задоволення вимог позивача.

Проте, такий висновок суду не ґрунтується на обставинах, які дають правові підстави для забезпечення позову у такому виді і співмірності.

Як вбачається із справи першим відповідачем за цим позовом є підприємство - ТОВ «Український аграрний ресурс», яке здійснює господарську діяльність зокрема й використовуючи те майно, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою суду.

Згідно з розясненнями даним у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно з положенням частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зясувавши предмет та підстави позову суд при вирішенні питання про забезпечення позову мав зясувати чи такий вид забезпечення позову буде співмірним заявленим вимогам і чи вжиті заходи не перешкоджають господарській діяльності юридичної особи.

Суд у порушення цих вимог закону в ухвалі про забезпечення позову зазначив формально лише те, що борг відповідача юридичної особи перед позивачем складає 248 000 грн., а оскільки цей борг не повертається, тому це свідчить про можливість ухилення підприємства від виконання рішення суду. При цьому суд не звернув увагу на співмірність виду забезпечення позову заявленим вимогам, ціну майна на яке накладено арешт і суму коштів по грошовому зобовязанню, що є предметом спору між ОСОБА_6 та ТОВ «Український аграрний ресурс».

За положенням пункту 1 частини 1 статті 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін лише у випадку, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до сукупності положень частин 2 та 3 статті 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції та передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив норми процесуального права та порядок, встановлений для вирішення цього питання.

Оскільки судом при вирішенні питання про забезпечення позову допущено порушення норм процесуального права та допущено порушення порядку вирішення цього питання, то відповідно до пунктів 2 та 3 частини 1 статті 312 ЦПК України, оскаржувану ухвалу суду слід скасувати та передати питання про забезпечення позову на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

При новому розгляді цього питання суду першої інстанції слід усунути допущені порушення при вирішенні цього питання, слід урахувати мотиви скасування цієї ухвали та вирішити питання про забезпечення позову у точній відповідності до вимог статей 151, 152, 153 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 303, пунктами 2, 3, частини 1 статті 312, статтею 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Український аграрний ресурс» задовольнити частково.

Ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року про забезпечення позову скасувати, а питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді : В.А. Іващук

ОСОБА_3

ОСОБА_4