Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Кадєтової О.В.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, відділ державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції, про заміну сторони виконавчого провадження,за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

17 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, зазначаючи, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2010 року постановлено стягувати з ОСОБА_6 на її користь на неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Посилаючись на те, що на час смерті 11 лютого 2014 року ОСОБА_6 мав заборгованість зі сплати аліментів, спадщину після його смерті оформили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно у частках 3/4 та 1/4, а спірні правовідносини допускають правонаступництво, ОСОБА_3 просила замінити сторону у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області 24 лютого 2010 року.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2017 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить постановлені в справі ухвали скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, постановити нову ухвалу про задоволення заяви.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2010 року стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 на неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року боржник ОСОБА_6 помер.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Долинського районного управління юстиції від 17 березня 2014 року № 17870818 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 24 лютого 2010 року № 2-193 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови старшого державного виконавця ВДВС Долинського районного управління юстиції від 17 березня 2014 року № 17870818 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 24 лютого 2010 року № 2-193 про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зі змісту заяви вбачається, що свої вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні ОСОБА_3 мотивувала тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 успадкували майно боржника, зокрема, частину будинку, а відповідно до вимог ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки спадкодавця.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що обов'язок спадкодавця сплачувати аліменти на сина за судовим рішенням нерозривно пов'язаний з особою спадкодавця, не входить до складу спадщини і припинився внаслідок його смерті. Зобов'язання зі сплати аліментів припиняється смертю боржника як таке, що нерозривно пов'язане з його особою і у зв'язку цим не може бути виконане іншою особою.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановлених судами попередніх інстанцій ухвал. Разом із тим щодо мотивів, якими обґрунтовані оскаржувані судові рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і які не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених положень цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що хоча зі смертю спадкодавця припиняються його обов'язки з виплати аліментів, проте наявна на день смерті спадкодавця заборгованість зі сплати аліментів входить до складу спадщини особи, яка померла, та підлягає погашенню його спадкоємцями за рахунок наявних активів (в межах вартості отриманого у спадщину майна).

Питання щодо задоволення майнових вимог особи, яка вважає себе кредитором особи, яка померла, вирішується в порядку, визначеному ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, а за наявності спору - в судовому порядку, шляхом пред'явлення позову до спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова