РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Попова О.М.,

при секретарі Крикуновій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись з позовом до суду, в обґрунтування позову вказала, що 01 грудня 2016 року померла їх мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 751 від 02.12.2016 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:002:0021, призначеної для ведення особистого селянського господарства на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області. Спадкоємцями першої черги за законом є вони, її діти. Факт родинних відносин між ними підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про одруження. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не існує, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 49274934 від і 28.09.2017р. та витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину) за № 49274892 від 28.09.2017 р. У встановлений законом строк позивачі прийняли спадщину, про що свідчать: нотаріально посвідчені копії заяв за № 354, 355 від 03.05.2017 р.. Таким чином, частки в спадщині є рівними, по ? частини земельної ділянки вартістю кожна по 27645, 07 грн. (55290,14 грн. :2). Між спадкоємцями відсутня суперечка про право і розмір спадкових часток. Після спливу строку на прийняття спадщини позивачі не можуть в нотаріальній конторі оформити спадкові права оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №130398 від 21 вересня 2004 року на ім?я ОСОБА_3, був загублений.

Відповідно дост.1296 ЦК України,спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідност. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Позивачі в судове засідання не зявилася, представник позивачів ОСОБА_4, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. 54).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 52).

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 01 грудня 2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 751 від 02.12.2016 року (а.с. 7).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 72,0000 га, кадастровий номер :03:002:0021, призначеної для ведення особистого селянського господарства на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №130398 від 21 вересня 2004 р. (а.с. 10).

Позивачі буи дітьми померлої та спадкоємцями першої черги за законом, факт родинних відносин підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 13,17).

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не існує, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 49274934 від і 28.09.2017р. та витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підстав свідоцтва про право на спадщину) за № 49274892 від 28.09.2017 р. (а.с. 21-25).

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Після спливу строку на прийняття спадщини позивачі не можуть в нотаріальній конторі оформити спадкові права оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №130398 від 21 вересня 2004 року на ім?я ОСОБА_3, був загублений. (а.с. 32).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з постанови завідувача Першої Сватівської державної нотаріальної контори державного нотаріуса ОСОБА_5 про відмову вчинення нотаріальних дій від 10.10.2017 року, позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо земельної ділянки, належній їх матері ОСОБА_3, яка померла 01.12.2016 р., у звязку з тим, що ними не було надано документа, який посвідчує право власності на земельну ділянку (а.с. 30,31).

Позивачі у своєму позові зазначили, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №130398 від 21 вересня 2004 року на ім?я ОСОБА_3, був втрачений, у зв'язку з чим, в засобах масової інформації в газеті "Новини Статівшини" за № 40(12011) від 05 жовтня 2017 року позивачами було розміщено оголошення про визнання документу недійсним (а.с. 32).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання їх права власності в судовому порядку.

Згідно п.9, ч.І, ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,174,213-215 ЦПК України, ст.ст.15, 392, 328, 1216, 1268, 1296 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після померлої 01 грудня 2016 р. ОСОБА_3, право власності на ? частину земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0021, частиною від загальної площі 2,0000 га., загальною площею 7,2400 га, кадастровий номер :06:002:0010, призначеної для ведення особистого селянського господарства на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, в порядку спадкування за законом після померлої 01 грудня 2016 р. ОСОБА_3, право власності на ? частину земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0021, частиною від загальної площі 2,0000 га., загальною площею 7,2400 га, кадастровий номер :06:002:0010, призначеної для ведення особистого селянського господарства на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.М. Попова