Справа 688/530/17
№ 2/688/385/17
Рішення

іменем України

15 червня 2017 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Березової І.О.

при секретарі Грицак Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шепетівки

цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в поданій суду позовній заяві просить припинити право відповідача ОСОБА_2 в 1/3 частці в 2/3 частках квартири АДРЕСА_1 та присудити на користь останньої грошову компенсацію за належну їй 1/3 частку в 2/3 частках спірної квартири у розмірі 34 856 грн. 66 коп. з депозитного рахунку Шепетівського міськрайонного суду, на якій було внесено нею (ОСОБА_3О.) грошову суму коштів, що становить вартість частки відповідача; просить визнати за нею (позивачем) право власності на 1/3 частку в 2/3 частках вказаної квартири та стягнути з відповідача на її користь в рівних долях судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 800 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в липні 1999 року вона, її бабуся ОСОБА_4, її батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, приватизували квартиру АДРЕСА_2 в рівних частках кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого ВАТ «Шепетівський цукрокомбінат» на підставі розпорядження № 104 від 16.07.1999 року. В травні 2016 року помер її батько ОСОБА_5 Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстр № 1525, від 11 листопада 2016 року спадкоємцями майна ОСОБА_5 є його дочка ОСОБА_2 в 1/3 частці; дочка ОСОБА_1 в 2/3(двох третіх) частках, у тому числі з урахуванням 1/3 (одної третьої частки, від якої відмовилась дружина ОСОБА_6Ю.); спадщина, на яке видане це свідоцтво, складається з ? частки в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1; свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки вищевказаної ? частки в праві спільної часткової власності на квартиру видано ОСОБА_1 Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 листопада 2016 року їй належить 4/12 в цій квартирі. Крім того, відповідно до договору дарування від 15.02.2017 року її мати ОСОБА_6 подарувала їй 3/12 частки у праві спільної власності на трикімнатну квартиру № 1, яка знаходиться в будинку № 20 по вул. Заводській в м. Шепетівка. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.02.2015 року їй належить 3/12 частки в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.07.1999 року ВАТ ««Шепетівський цукрокомбінат». В звязку із тим, що їй належить значна частка у спільному майні (квартирі), та приймаючи оціночну вартість, яка складає 209 140 грн., вона запропонувала відповідачу, яка являється дочкою батька від першого шлюбу, виділити їй пропорційну частку із вирученої суми. Оскільки відповідач не погодилась на таку пропозицію, тому відповідно до ст. 365 ЦК України вона прийняла рішення звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_7 підтримали позов, посилаючись на викладені в ньому обставини, і просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, пояснив, що в неї та її малолітньої дочки житла не має, вона має бажання проживати у спірній квартирі, оскільки має свою частку на праві приватної спільної часткової власності у спірній квартирі, але позивач, яка має своє житло, відмовляється надати ключі від квартири і не пускає до неї, про що позивач підтвердила в судовому засіданні; просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши представлені у справі письмові докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в суді, відповідач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_5 від першого шлюбу; позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 від другого шлюбу.

20 липня 1999 року позивач, її баба ОСОБА_4, та її батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, приватизували квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.07.1999 року, виданого ВАТ «Шепетівський цукрокомбінат» на підставі розпорядження № 104 від 16.07.1999 року з наступним проведенням державної реєстрації права власності кожного із співвласників в розмірі ? частки квартири відповідно.

Квартира загальною площею 43,4 кв.м житловою площею 30,5 кв.м складається з: кімнати площею - 16.2 кв.м, кімнати площею 8,3 кв.м, кімнати площею 6.0 кв.м, кухні пл.6,6 кв.м, вбиральні (сполученої) площею 2,3 кв.м, коридору площею 4,0 кв.м.

01.07.2007 року померла баба позивача, ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на ? частку квартири за вищевказаною адресою.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Шепетівською міською державною конторою 05 червня 2008 року, реєстр № 1643, зареєстрованого в Шепетівському бюро технічної інветарізації 06 червня 2008 року за № 23401698, та свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Шепетівський цукрокомбінат» 20 липня 1999 року, зареєстрованого у Шепетівському бюро технічної інветарізації 05 червня 2008 року, реєстр № 1643, ОСОБА_5, батькові позивача та відповідача, стала належати ? частка в праві спільної часткової власності на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

ОСОБА_5, батько сторін, помер 01 травня 2016 року.

За своє життя ОСОБА_5 склав заповіт від 20 липня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу, реєстр 2142, відповідно до якого належні йому на праві власності жилий будинок з відповідними господарськими спорудами та земельна ділянка, які знаходяться в м. Шепетівка Хмельницької області по вул. Конева, 3, заповів для своєї дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями його частки в праві спільної часткової власності на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_3, були: його дружина ОСОБА_6, яка відповідно до її заяви до Шепетівської міської державної нотаріальної контори від 17 травня 2016 року, запис 285, спадкова справа № 119/2016, відмовилась від прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_5 в користь дочки померлого ОСОБА_1, та його дочки: ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) Г.Ю. та ОСОБА_2

Відповідно до договору дарування частки у праві спільної власності на квартиру від 15.02.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, реєстр № 132, ОСОБА_6, мати позивача, передала у власність своїй дочці ОСОБА_1 безоплатно 3/12 частки у праві спільної власності на трикімнатну квартиру № 1, яка знаходиться в будинку номер 20 на вулиці Заводській в м. Шепетівка Хмельницької області.

Після прийняття сторонами спадщини у виді частки у праві спільної власності на спірну квартиру, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, реєстр № 1523, спадкоємцями майна ОСОБА_5, який помер 01.05.2016 року, є його дочка ОСОБА_2 в 1/3 частці, дочка ОСОБА_1 в 2/3 частках, у тому числі з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась дружина ОСОБА_6 Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з ? частки в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлому. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку вищевказаної ? частки в праві спільної часткової власності видано ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.11.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, реєстр № 1525, спадкоємцями майна ОСОБА_5, який помер 01.05.2016 року, є його дочка ОСОБА_2 в 1/3 частці, дочка ОСОБА_1 в 2/3 частках, у тому числі з урахуванням 1/3 частки, від якої відмовилась дружина ОСОБА_6 Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з ? частки в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлому. Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки вищевказаної ? частки в праві спільної часткової власності на квартиру видано ОСОБА_1

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.11.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, реєстр № 1628, спадкоємцем спадщини, яка складається з житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями № 3 по вул. Якова Гальчевського (до перейменування вулиця Конева) в м. Шепетівка Хмельницької області, який належав померлому ОСОБА_5, є дочка останнього ОСОБА_1

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з положень ст. 3, ст. 183, ст. 319, ст. 364, ст. 358 ЦК України, а також враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 19.02.2014 р. у справі №6-4ц14, та правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 13.01.2016р. справа №6-2925цс15 .

Так, випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Одночасно відповідно до ч.4 та ч.5 ст.319 ЦК України власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян.

Верховний Суд України вказує, що виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

До вимог ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України (ухвала Верховного Суду України від 23 червня 2010 р. у справі № 6-22505св09; постанова від 16 січня 2012 р. у справі № 6-81цс11), за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Дану правову позицію Верховний Суд України висловив у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс14, де роз'яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Разом з тим, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. (ухвала Верховного Суду України від 23 червня 2010 р. у справі № 6-22505св09).

Аналіз рішень Верховного Суду України, ухвалених за наслідками розгляду цивільних справ за позовами про встановлення порядку володіння і користування майном, яке належить на праві спільної часткової власності, свідчить про наявність усталеної правової позиції щодо застосування ст. 365 ЦК України, відповідно до якої припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якої обставини з передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Частіше умова про те, що припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членами його сімї, трактується як забезпеченість співвласника іншим житлом.

Водночас, обставини, що встановлені під час судового розгляду згаданого спору, не дають суду підставу погодитись з позицією позивача щодо наявності правових підстав для задоволення позову. В даній ситуації позивач, на якого відповідно до положень ч.3 ст.10 ЦПК України покладений обовязок довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, згадані умови зокрема, відсутність істотної шкоди інтересам відповідача за умови припинення її права на частку у спільному майні - не доведені, рівно як і порушується право останньої та право її малолітньої дитини на забезпеченість їх житлом. Відповідач має наміри проживати у спірній квартирі, оскільки іншого житла вона не має. Разом з тим, сторони підтвердили, що на даний час в квартирі ніхто не проживає, відповідач стверджує, що позивач не допускає її до квартири, що позивач не заперечувала в судовому засіданні та підтвердила, що ключі від спірної квартири відповідачу не надасть.

Спонукання відповідача всупереч її волі та можливостей є використання співвласником свого права на шкоду іншому співвласнику, що суперечить засадам цивільного права.

Отже, з наведеного, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі ст. ст. 3, 319, 364, 365 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України,

суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя: