Справа № 599/780/17
РІШЕННЯ н.п.2/599/405/2017

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В,

при секретарі Куриляк О. Г.,

розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогами про визнання права власності на житлову квартиру з підвалом, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1.

Позивач позовні вимоги підтримує посилаючись на те, що він тривалий час проживає у зазначеній квартирі з сімєю. Він сплатив відповідачу кошти за майно, однак не може належно оформити своє право власності на майно, так як нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено.

Відповідач надав заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує факту домовленості та отримання коштів, однак вважає, що всі свої передбачені угодою зобовязання він виконав, Просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи встановив, що позивач проживає у житловій квартирі АДРЕСА_2.

Даний будинок належать відповідачу на праві власності.

Між сторонами було досягнуто домовленості щодо користування та викупу житлової квартиру з підвалом.

Позивач сплачував кошти за будинок, згідно домовленості, повністю оплатив кошти і відповідач їх отримав.

Майно позивачу було фактично передано і він ним користується ним. Однак у посвідченні договору нотаріусом відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобовязання виконав, проживає у придбаному будинку, однак нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено і він не може оформити право власності на майно з причин незалежних від нього, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Керуючись ст.ст.10,60,169,212-215,224,225 ЦПК України, ст.203, 215, 220, 328, 334, 628 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати дійсним правочин укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо житлової квартири з підвалом, яка розташована за адресою : АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житлову квартиру з підвалом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_3