Ухвала іменем україни
31 травня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ УмноваО.В., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Діамантбанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2017 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року, постановлених за результатами розгляду заяви публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про зобов'язання повернути трудову книжку та стягнення грошової суми,

в с т а н о в и в :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» повернути ОСОБА_2 його трудову книжку. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» на користь ОСОБА_2 12 003 654 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2014 року ПАТ «Діамантбанк» відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У грудні 2015 року відповідач - публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року у даній цивільній справі.

В обґрунтування заяви посилався на те, що на користь ОСОБА_2 було стягнуто грошові кошти без належних правових підстав, оскільки рішенням Господарського суду м. Києва від 16 листопада 2015 року у справі №910/27532/15 було задоволено позов ТОВ «Інтер-Вент» до ПАТ «Діамантбанк» та визнано недійсним рішення спостережної ради ПАТ «Діамантбанк» від 12 липня 2013 року, викладене у формі протоколу №165, згідно якого було вирішено виплатити ОСОБА_2, винагороду за період роботи на посаді голови правління банку з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2012 року. Визнання недійсним зазначеного рішення спостережної ради ПАТ «Діамантбанк» заявник вважає нововиявленою обставиною та є підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року, відмовлено у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року.

ПАТ «Діамантбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, не погоджуючись з даними ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить їх скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних ухвал судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка зверталася із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтового рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необгрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішення справи, якщо рішення суду ще не виконане.

За змістом абз. 1, 2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ зазначив в п. 5 указаної Постанови, що обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об'єктивній реальності на момент ухвалення рішення. Обставина, яка виникла пізніше є такою, що не могла бути врахована судом при розгляді справи, тому є підставою для нового звернення до суду.

Звертаючись до суду з даною заявою, ПАТ «Діамантбанк» у якості нововиявленої обставини посилається на рішення господарського суду м. Києва від 16 листопада 2015 року в справі № 910/27532/15, яким встановлено незаконність рішення спостережної ради ПАТ «Діамантбанк» щодо виплати ОСОБА_2 грошової винагороди при його звільненні з роботи.

Разом з тим, рішення господарського суду в іншій справі, яким визнано незаконним рішення спостережної ради, ухвалено 16 листопада 2015 року, набрало законної сили 21 квітня 2016 року, тобто більше ніж через рік з часу ухвалення рішення, про перегляд за нововиявленими обставинами якого ставить питання заявник.

Таким чином, ця обставина є не нововиявленою, а є новою.

Судами попередніх інстанції надано належну оцінку обставинам, на які представник публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» посилався, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та враховуючи, що вказані заявником обставини не є нововиявленими в силу вимог ст. 361 ЦПК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», суди дійшли обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

При цьому, судами враховано правову позицію, викладену у п.2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25 лютого 2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин».

Крім того, судом першої інстанції враховано, що Верховним Судом України 24 червня 2015 року за результатами розгляду позову ПАТ «Діамантбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про виплату винагороди, укладеного 12 липня 2013 року ПАТ «Діамантбанк» з ОСОБА_2, винесено постанову, якою залишено в силі рішення апеляційного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року про відмову в задоволені таких вимог.

За наведених обставин суди дійшли обґрунтованих висновків про відсутність підстав вважати, що зазначена представником відповідача в заяві про перегляд рішення як нововиявлена обставина істотно може вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими, аналогічні доводи були предметом дослідження та перевірки апеляційним судом і не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних ухвал, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За таких обставин, відповідно до п.5 ч.4 ст.328 ЦПК України, заявнику слід відмовити у відкритті касаційного провадження за поданою ним касаційною скаргою.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити публічному акціонерному товариству «Діамантбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Діамантбанк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2017 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2017 року, у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про зобов'язання повернути трудову книжку та стягнення грошової суми.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова