Справа № 344/6815/17
Провадження № 2/344/2714/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

22 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що він являється основним квартиронаймачем квартири № 3а в буд. 5А по вул. Гаркуші в м. Івано-Франківськ, де проживає він та його дружина ОСОБА_3 Крім цього в дані квартирі прописана відповідач ОСОБА_2, яка являється донькою племінниці позивача. З моменту прописки, відповідач періодично з'являлась по місцю реєстрації разом зі своєю матір'ю. З 2014 року вона взагалі не з'являлась у квартирі, та місце її проживання позивачу не відомо. В січні 2016 року відповідач досягла повноліття. Ніяких витрат по утриманню квартири відповідач не несе. Просив суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом за зазначеною вище адресою.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві та не заперечив проти прийняття заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.

Ч. 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 набув право на зайняття квартири № 3а будинку № 5а, що по вул. Гаркуші в м. Івано-Франківську з 05.02.1992 року, що підтверджується копією паспорта.

Відповідно до довідки, виданої КП «Муніципальна інвестиційна компанія» № 02-02/1996 від 25.05.2017року про склад сім'ї, у квартирі АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківськ зареєстровані громадяни: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - основний квартиронаймач, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - дружина, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - онука (а.с.7).

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Наведені позивачем обставини про те, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає у вказані вище квартирі з 2014 року підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4О та ОСОБА_5 Також свідки зазначили, що речей відповідача в квартирі не має, перешкод зі сторони позивача щодо користування житлом відповідачу не здійснювалося.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідач суду не подала.

Виходячи з системного аналізу зазначених правових норм, та враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин більше шести місяців не проживає в квартирі, якою користується на законних підставах позивач ОСОБА_1 разом з дружиною, що в свою чергу породжує негативні наслідки для останнього та ставить його в незручне становище, оскільки, відповідач не бере участі в утриманні житла. Однак реєстрація відповідача у спірній квартирі чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування майном. Тому суд вважає, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Івано-Франківськ, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартирою № 3а в будинку № 5а по вул. Гаркуші в м. Івано-Франківськ.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Татарінова О.А.