Справа № 2/2218/5165/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2; третя особа: Управління державної міграційної служби України у Хмельницькій області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, пояснивши, що він є власником квартири АДРЕСА_1. В квартирі з його згоди 25.03.1999 року була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 Відповідач проживала в даній квартирі до вересня 2010 року.

З вересня 2010 року і по теперішній час, відповідач в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, житло не утримує, а тому ОСОБА_1 просить визнати її такою, що втратила право на користування вказаним житлом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необгрунтованим, а тому просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №81 по вул. П.Мирного 33 в м. Хмельницькому, посилаючись на те, що дане житло належить йому на праві особистої власності, а відповідач з вересня 2010 року в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує. На підтвердження даних обставин в матеріалах справи міститься Акт від 03.06.2011 р., 05.10.2012р., 27.08.2013р., 03.11.2014р., про те, що ОСОБА_2 дійсно не проживає у вказаній квартирі понад один рік.

Однак суд критично оцінює твердження позивача та надані ним докази, оскільки відповідно до ухвали Апеляційного суду від 25.05.2017 року залишено в силі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22.03.2010 року, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на ? частини квартири задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частини вказаної квартири.

Таким чином, ОСОБА_2 є співвласником вказаної квартири, а не членом сімї власника, а тому не може бути позбавлена права користування нею.

На підставі викладеного, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 213; 215; 224 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою № 81 по вул. П. Мирного 33 в м. Хмельницькому залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя