Справа № 390/1223/16-ц
Провадження № 2/390/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2017 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Пасічника Д. І.,

при секретарі - Рац М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, з тих підстав, що відповідач своїх зобов'язань по кредитному договору№ 108/2008/Ж від 06.03.2008р. належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, в розмірі 5715723 грн. 86 коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої, просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Судом встановлено, що 06.03.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 108/2008/Ж.

Згідно пунктів 1.1., 1.2., 1.3. Кредитного договору, банк надав відповідачу кредит на проведення розрахунків в розмірі 99 000,00 доларів США, термін повернення кредиту -04.03.2023 року.

За користування кредитом встановлюється плата в розмірі 14,00 % річних (п. 1.4. Кредитного договору).

26.11.2008 року між банк та позичальником було укладено додатковий угоду №1 до Кредитного договору, яким встановлено, що за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 16,5 процентів річних.

Відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у розмірі 349,97 гривень.

Відповідно до п. 3.3.3. Кредитного договору позичальник зобов'язується забезпечити повернення кредиту та сплачувати проценти в строки та на умовах, що визначені Кредитним договором.

Звертаємо увагу суду, що в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за вказаним Кредитним договором 06.03.2008 року між Банком та Відповідачем укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз В.І. та зареєстровано в реєстрі за № 633.

Відповідно до умов вказаного Іпотечного договору, Іпотекодавцем передано в іпотеку Банку, наступне нерухоме майно: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером 53, що знаходиться в АДРЕСА_1, загальною площею 226,2 килі., житловою площею 134,0 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 1 200,00 кв.м.

В зв'язку з посвідченням іпотечного договору 18.06.2007 р. накладено заборону відчуження нерухомого майна за реєстровим номером 634/371.

Згідно п. 7.1. Іпотечного договору в разі порушення позичальником зобов'язання за кредитним договором чи Іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, а також інших обов'язків іпотекодавця/позичальника, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 7.2. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору.

Відповідно до п. 7.3. Іпотечного договору Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених умовами договору.

Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за Договором в повному обсязі, а Позичальник від виконання зобов'язань ухиляється.

В свою чергу відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління Кредиту. Так, з січня 2009 року виникла прострочена заборгованість за Кредитом.

Саме тому, позивач 19.12.2013 року звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 солідарно заборгованості за Кредитним договором в сумі 1 592 184,19 гривень.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.05.2014 року, позовні вимоги до ОСОБА_2 було задоволено частково та стягнено лише з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 592 184,19 гривень.

Пунктом 4.5. Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату відсотків, та за несвоєчасну повну чи часткову сплату комісії, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту, та/або несплачених відсотків, плати за обслуговування кредиту.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача відповідно до розрахунку заборгованості станом на 23 травня 2016 року становить 5 715 723,86 (п'ять мільйонів сімсот п'ятнадцять тисяч сімсот двадцять три) гривні 86 копійок, що складається з: заборгованості за кредитом - 98 699,38 доларів США; відсотків за користування кредитом - 123 564,47 доларів США; комісія за обслуговування кредиту - 31 847,26 гривень; штрафні санкції - 82 492,85 гривень.

Відповідно до ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 12. Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 3 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, а також витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки, витрат на страхування предмету іпотеки, збитків, завданих внаслідок порушення умов цього Договору та умов Кредитного договору, витрати на здійснення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, які поніс Іпотекодержатель.

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством.

Пунктом 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись в тому числі початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Частиною першою статті 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В статті 1054 Цивільного кодексу України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Водночас звертаємо увагу суду на те, що відповідно до п. 33 Постанови пленуму, невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Крім того, статтею 34 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Висновок суду ґрунтується на тому, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, неналежне виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору надає ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» право вимагати від ОСОБА_2 повернення всієї суми заборгованості по кредиту, а підтвердженням неналежного виконання відповідачем є розрахунок заборгованості за кредитом, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору, в результаті чого утворилась заборгованість, а тому є підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 34, 35, Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 16, 525, 526, 530, 554, 612, 623, 625, 1048, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 83, 88, 197, 209, 212- 215, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 108/2008/Ж від 06.03.2008 року в розмірі 5 715 723 (п'ять мільйонів сімсот п'ятнадцять тисяч сімсот двадцять три) гривні 86 коп., з них: заборгованості за кредитом - 98 699,38 доларів США; відсотків за користування кредитом - 126 564,47 доларів США; заборгованість за комісією по обслуговуванню кредиту - 31847,26 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 82 492,85 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом Договору іпотеки від 06.03.2007 року, який був укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Томаз В.І., та зареєстрований за номером 633, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером АДРЕСА_1, загальною площею 226,2 кв.м, житловою площею 134,0 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 1200,00 кв.м, - шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-т, ) від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні 1 735 000 (один мільйон сімсот тридцять п'ять тисяч) гривень на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» всіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі - продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця в процесі укладання договору купівлі - продажу предмету іпотеки; звертатися до суб'єктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки; отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на Предмет іпотеки та зареєструвати право власності на Предмет іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на предмет іпотеки: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером АДРЕСА_1, загальною площею 226,2 кв.м, житловою площею 134,0 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 1200,00 кв.м, - за набувачем (покупцем); отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки, технічну документацію та ін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» судовий збір в розмірі 1378 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя «підпис»

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.І. Пасічник