Справа №639/1883/17
Провадження №2/639/1214/17
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, суд

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2017 року Харківський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на їх користь вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 295,90 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.05.2005 року відповідач звернувся з відповідною заявою за сприянням працевлаштування до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки №5270003.

Наказом від 03.06.2005 року №НТ 050603, ОСОБА_1 наданий статус безробітного з 03.06.2005 року і відповідно призначена виплата допомоги по безробіттю у розмірі встановленому законодавством.

Під час реєстрації в службі зайнятості та подальших відвідувань Харківського міського центру зайнятості ОСОБА_1 було розяснено чинне законодавство України про зайнятість, надані консультації з питань працевлаштування та порядку реєстрації в службі зайнятості.

У звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявниць ким принципом» структурними підрозділами Харківського міського центру зайнятості опрацьовано інформацію, яка надійшла з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність згідно цього Закону, які свідчать, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 03.11.2000 року.

На підставі виявленого факту, проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатами якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №52-ФОП від 08.02.2017 року.

Даним актом встановлено, що відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості з призначенням допомоги по безробіттю. В заяві для надання статусу безробітного відповідач вказує, що не зареєстрований як фізична особа-підприємець. Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 дата державної реєстрації 03.11.2000. Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем, підстава для його внесення 29.12.2016, № 5088142, припинено, за судовим рішенням.

У звязку з тим, що під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не повідомив про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових виплат та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення обставини.

08.02.2017 року директором Харківського міського центру зайнятості було видано наказ № 208 про по повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 за період з 03.06.2005 року по 25.08.2005 року в сумі 295,90 грн.

Зазначений наказ разом з листом-претензією було направлено на адресу відповідача та запропоновано повернути кошти у добровільному порядку.

У зв'язку з тим, що сума незаконно отриманої допомоги відповідачем не відшкодована, представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 03.01.2017 року № ХМЦЗ-02-12, надала заяву, відповідно до якої заявлений позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив, у звязку з чим, на підставі вимог ч.4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом було встановлено, що ОСОБА_1 03.06.2005 року звернувся до Дзержинського районного центру зайнятості м. Харкова з заявою про вирішення питання щодо його працевлаштування та надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. В даній заяві ОСОБА_1 зазначив, що приватним підприємцем не являється. ( а.с. 13)

На підставі наказу Харківського міського центру зайнятості №НТ050603 від 03.06.2005 року ОСОБА_1 було надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю відповідно до п.п. 2, 4 ст. 22, п.2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п. 2.7, 2.9 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» у розмірі установленому законодавством протягом 360 к.д., з 03.06.2005 по 28.05.2006 року. ( а.с. 4)

Наказом від 25.10.2005 року №НТ051025, ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 26.08.2005 року та знято з обліку відповідно до п.20 «Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, у звязку з невідвідуванням безробітним центру зайнятості протягом 30 і більше календарних днів без поважних причин після закінчення встановленого строку відвідування відповідно до абз. 4 пп.2 п.20 Порядку з 23.09.2005 року. ( а.с. 4)

Представник позивача в позові зазначила, що у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців за заявницьким принципом», Харківським міським центром зайнятості опрацьовано інформацію яка надійшла з ЄДРЮОФОП стосовно фізичних осіб-підприємців, які припинили підприємницьку діяльність, та стало відомо, що відповідачем було порушено вимоги законодавства, у зв'язку з чим було проведено перевірку достовірності даних, які були підставою для надання особі статусу безробітної та виплати йому матеріального забезпечення.

Харківським міським центром зайнятості було отримано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого ОСОБА_1 з 03.11.2000 року по 29.12.2016 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець. (а.с. 9)

Відповідно до п. 5 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за №232/16248, перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством.

За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.

На підставі виявленого факту, та на виконання п. 5 Порядку, Харківським міським центром зайнятості був складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №52-ФОП від 08.02.2017 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а тому статус безробітного йому надано без законних підстав, оскільки він відносився до категорії зайнятого населення і не міг бути визнаний безробітнім. (а.с. 7-8)

У зв'язку з цим, Харківським міським центром зайнятості 08.02.2017 року виданий Наказ за №208 «Про повернення коштів, витрачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1», відповідно до якого наказано вжити заходів по повернення коштів ОСОБА_1, виплачених як допомога по безробіттю за період з 03.06.2005 року по 25.08.2005 року на суму 295,90 грн. ( а.с. 6)

У відповідності до п. 7 Порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

На виконання п.7 Порядку, 09.02.2017 року на адресу ОСОБА_1 було направлено Лист-претензію №ХМЦЗ-02-1653 разом з наказами про повернення коштів та актом розслідування страхових випадків з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії у добровільному порядку. ( а.с. 5)

До теперішнього часу незаконно отримана допомога по безробіттю в сумі 295,90 грн. ОСОБА_1 в добровільному порядку не повернуто.

За правилами ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакції станом на 20.06.2007 року)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» №803-ХІІ від 01.03.1991 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, в редакції станом на 01.01.2007 року): зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі.

В Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: б) громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою. включаючи підприємців, осіб зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві. (ч. 3 ст. 1 Закону)

Судом встановлено, що відповідачем порушено умови по отриманню забезпечення на випадок безробіття, оскільки на момент встановлення статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Відповідно до статті 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням. Дата внесення до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, зареєстрована як ФОП (незалежно від того, сплачує вона єдиний податок чи перебуває на загальній системі оподаткування), не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю. (Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08.07.2014 року №21-79а14)

Проте, відповідачем був проігнорований свій обов'язок надання відповідної інформації, що в свою чергу спричинило незаконне отримання коштів у вигляді вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 295, 90 грн.

Сума отриманих виплат у вигляді вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття підтверджується Довідкою Харківського міського центру зайнятості про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню, що містяться в матеріалах справи. (а.с. 6)

Відповідно до ст. 1166 ЦК України , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з ОСОБА_1 вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 295,90 грн.

На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 57-60, 88, 209, 215-216, 224-226 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, ст. 1 «Про зайнятість населення», ст. 7, 22, 23, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», п. 5, 7 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за №232/16248, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 295,90 грн. (двісті девяносто пять гривень 90 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1 600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович