АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/8707/16-ц Головуючий І інстанції Панас Н.Л.
Провадження № 22ц/790/3857/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства Харківської райдержадміністрації Харківської області Управління Держкомзему в Харківській області, третя особа: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

встановив:

21.12.2016 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до Головного управління Держземагенства Харківської райдержадміністрації Харківської області Управління Держкомзему в Харківській області, у якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку № 27 по вулиці Молодіжній у м. Мерефа Харківського району Харківської області.

В обґрунтування позову зазначила, що її батьку - ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 24 жовтня 2011 року належала земельна ділянка, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Молодіжна, 27.

28 вересня 2015 року її батько помер. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді вказаної земельної ділянки. Вона звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_4 за оформленням своїх спадкових прав, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки батько за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку свої права на спірну земельну ділянку.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 березня 2017 року позов ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства Харківської райдержадміністрації Харківської області Управління Держкомзему в Харківській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задоволено у повному обсязі.

Суд вирішив визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку № 27 по вулиці Молодіжній у місті Мерефа Харківського району Харківської області, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №:00:306:0005, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 26 вересня 2015 року.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, в особі представника ОСОБА_6 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, вважає рішення незаконним, просить його скасувати на ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, та не сприяв повному, обєктивному і неупередженому розгляду справи.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги не переконався, що позов предявлено до належного відповідача, оскільки такого органу, як Головне управління Держземагенства Харківської райдержадміністрації Харківської області Управління Держкомзему в Харківській області, взагалі не існує.

Крім іншого, ОСОБА_3 не було доведено чим порушено її права, щодо успадкування спірної земельної ділянки, саме Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області.

Тобто, скаржник вважає, що визнаючи за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд першої інстанції, не врахувавши повноваження органу місцевого самоврядування щодо розпорядження земельними ділянками в межах населеного пункту з категорією земель - землі житлової та громадської забудови, що передбачено п. «б» ч.І статті 19 ЗК України.

В судовому засіданні представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_6, підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити і відшкодувати витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала, вважаючи доводи необґрунтованими просила її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Інші особи, які приймають участь у справі в судове засідання не зявилися, повідомлялися про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не сповістили, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, якщо неповно з'ясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1258, 1263, 1264, 1265, 1273, 1275 ЦК України, та дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, яка фактично прийняла спадщину, у вигляді спірної земельної ділянки, після смерті батька.

Проте, з таким рішенням апеляційний суд погодитися у повному обсязі не може у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213, 214 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та доказів на їх підтвердження, щодо правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин та правової норми, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що позивач є дочкою ОСОБА_5, який помер 26 вересня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №505649, виданого виконкомом Мереф"янської міської ради Харківського району Харківської області 28 вересня 2015 року (а.с.13).

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 24.10.2011 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 за реєстровим №3918, ОСОБА_5П, за час життя, придбав земельну ділянку №27 по вулиці Молодіжній у місті Мерефа Харківського району Харківської області площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №:00:306:0005 (а.с.4-5).

Після смерті батька ОСОБА_3 звернулася з заявою про оформлення своїх спадкових прав, однак приватним нотаріусом ХРНО Харківської області ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, їй було відмовлено через відсутність відомостей про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, що вбачається з листа №122/02-14 від 02.04.2016 року (а.с.10).

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції вважав, що саме відповідачем, визначеним позивачем, було порушено її права, щодо успадкування спірної земельної ділянки.

Разом з тим, суд не звернув уваги на те, що такого органу, як Головного управління Держземагенства Харківської райдержадміністрації Харківської області Управління Держкомзему в Харківській області, не існує.

Так, 08.08.2016 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державним реєстратором вчинено запис про припинення Головного управління Держземагентства у Харківській області.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2015 «Про утворення територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру» утворено, як юридичну особу публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема й Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

Відповідно до наказу Державного агентства земельних ресурсів України №19 від 26.05.2015 року «Про реорганізацію Головного управління Держземагентства у Харківській області» ухвалено реорганізувати Головне управління Держземагентства у Харківській області шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Згідно Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, яке затверджено наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016р. №308 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на території Харківської області та їй підпорядковане.

ОСОБА_3 до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачем або залученням іншої особи, як співвідповідача не зверталася, а суд також це питання не вирішив

Крім того, згідно п.1 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.2011 року, копія якого надано до позовної заяви, продавець ОСОБА_9, передала у власність, а покупець, ОСОБА_5 прийняв у власність земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :00:306:0005, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована:Харківська область. Харківський район, м. Мерефа, вул. Молодіжна.27.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до статті 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що закріплено у статті 125 ЗК України

Згідно статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За правилами ч.ч.І, 4 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» внесено зміни до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України та із 01.01.2013 року центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. З Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Харківської області.

Згідно з п. 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, до компетенції останнього належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Харківської області.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, не здійснює розпорядження земельними ділянками в межах населених пунктів, а також з категорією земель - житлової та громадської забудови.

Отже, розглянувши справу за відсутності органу місцевого самоврядування та погодившись з тим, що належним відповідачем є Головного управління Держземагенства Харківської райдержадміністрації Харківської області Управління Держкомзему в Харківській області, та не зясувавши чи були порушені останнім права позивача щодо успадкування земельної ділянки, розташованої в межах населеного пункту з цільовим призначенням землі - землі житлової та громадської забудови, суд припустився істотного порушення норм процесуального права, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення справи.

Відтак, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. ст. 213,214 ЦПК України, оскільки неповно з'ясувавши обставини, які мають значення для ухвалення рішення по справі, суд належним чином не вирішив питання про склад осіб, які повинні брати участь у судовому засіданні.

Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України зі змінами, внесеними Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI, виключено можливість апеляційного суду скасувати рішення у разі незалучення особи до участі у справі і вирішення судом першої інстанції питання про права та обов'язки такої особи, з направленням справи на новий розгляд.

При цьому, апеляційний суд законодавчо не наділений правом скасувати рішення, після чого, залучивши на стадії апеляційного провадження таку особу до участі у справі, вирішити спір відносно її прав.

Крім іншого, слід зазначити, що звертаючись до суду за захистом своїх прав, саме позивач визначає предмет і підстави позову та коло осіб до яких він звертається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог.

Вирішуючи питання про судові витрати, відповідно до положень ч. 5 ст. 88 ЦПК України, судова колегія стягує їх з ОСОБА_3, а саме: судовий збір у розмірі 606, 32 грн. на користь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1,4 ст.309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській областізадовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 березня 2017 рокускасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства Харківської райдержадміністрації Харківської області Управління Держкомзему в Харківській області, третя особа - приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області606 грн. 32 коп. у якості відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_2