ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/304/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді: Набудович І.О.

за участю секретаря Петрик А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Представництва «ЗЬОРИНГ ГМБХ», третя особа:Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обгрунтування позовних вимог вказував про те, що 20.02.2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. Постановою Дарницького райнного суду м. Києва відповідача визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказував, що йому, як власнику пошкодженого транспортного засобу - автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2, завдано матеріальну шкоду в розмірі 113 068,83 грн., що підтверджується звітом ПП «Екорт» про оцінку. Оплата послуг по оцінці завданої шкоди склала 850 грн., за зберігання автомобіля на стоянці сплачено 2 880 грн. З урахуванням того, що страхова компанія «Українська страхова група» повинна відшкодувати позивачу 50 000 грн., тому з відповідача на його користь підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 65 948,83 грн., моральна шкода в розмірі 5 000 грн.

В судовому засіданні 04 листопада 2015 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ПрАТ «Українська страхова група».

3 серпня 2016 року позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути в солідарному порядку з представництва фірми «ЗЬОРИНГ ГМБХ» та ОСОБА_3 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 91 448,92 грн., моральну шкоду в ромірі 5 000 грн. та судові витрати. В обгрунтування уточненого позову посилався на те, що згідно з висновком експерта ФОП ОСОБА_5 матеріальний збиток, завданий власнику пошкодженого автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2, становить 132 456, грн., оплата послуг по оцінці завданої шкоди становить 4 000 грн., за зберігання пошкодженого автомобіля на стоянці позивачем сплачено 4 492,25 грн. Зазначив про те, що ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з представництвом фірми «ЗЬОРИНГ ГМБХ», а автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 на час скоєння ДТП перебував у лізінгу у представництва «ЗЬОРИНГ ГМБХ». Оскільки страхова компанія «Українська страхова група» відшкодувала позивачу 49 500 грн., тому з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 91 448,92 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник просили суд позов задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_3 матеріальну та моральну шкоду в розмірі 96 448,92 грн., посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що надані від представництва фірми «ЗЬОРИНГ ГМБХ» документи викликають сумніви у їх справжності і не є допустимими доказами.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування шкоди з ОСОБА_3, посилаючись на те, що дорожньо-транспортну пригоду відповідач скоїла, керуючи службовим автомобілем та перебуваючи у трудових відносинах з представництвом «ЗЬОРИНГ ГМБХ» в Україні, тому не являється належним відповідачем у справі, оскільки відповідальність в даному випадку покладається на представництво.

Відповідач представництво «ЗЬОРИНГ ГМБХ» в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи ПрАТ «Українська страхова група» направив до суду письмові пояснення та просив проводити розгляд справи без участі представника страхової компанії.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та докази, які знаходяться в матеріалах справи у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

20 лютого 2015 року на перехресті пр-т Григоренка - вул. Здолбунівська в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_3 та автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 (а.с. 5).

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяною життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 лютого 2015 року між «ЗЬОРИНГ ГМБХ представництво» та ПАТ «СК «Українська страхова група» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7604914, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, яка експлуатує автомобіль НОМЕР_3 (а.с. 86).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Вказана дорожньо-транспортна пригода була визнана ПАТ «CK «Українська страхова група» страховим випадком і на підставі страхового акту № ДКЦВ-9598 від 02.09.2015р. ОСОБА_2 03.09.2015 р. було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49 500 грн., що відповідає максимальній межі ліміту відповідальності страховика за договором страхування (розмір франшизи складає 500 грн.) (а.с. 96).

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 15.04.2016 р., що виконаний судовим експертом ФОП ОСОБА_5, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Рено Дустер, д.н.з. НОМЕР_2 визначено в сумі 132 456 грн. 67 коп. (а.с. 129-155).

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, а саме: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Заперечуючи проти позову, сторона відповідача ОСОБА_3 посилається на перебування відповідачки у трудових відносинах з представництвом «ЗЬОРИНГ ГМБХ» в Україні на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди та виконання нею своїх трудових обов'язків.

За змістом ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, тимчасовим, сезонним, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації».

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію № ПІ-4694 від 11.01.2012 р., виданому Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, зареєстроване представництво під назвою «Представництво «ЗЬОРИНГ ГмбХ» (ФРН), яке було взято на облік в органах державної податкової служби та пенсійному фонді (а.с. 107, 238; т. 2 а.с. 2,3, 63-94).

Відповідно до ст. 95 ЦК Україн и представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Стороною відповідача надано копію наказу №1-001 про прийняття на роботу ОСОБА_3 з 11.01.2012 р. на посаду голови представництва «ЗЬОРИНГ ГМБХ». Наказ видано представництвом «ЗЬОРИНГ ГМБХ» за підписом керівника представництва - ОСОБА_3 (а.с. 109).

Також в матеріалах справи міститься копія наказу № 7 представництва «ЗЬОРИНГ ГМБХ» від 01.12.2014 р. за підписом голови представництва - ОСОБА_3 про надання голові представництва автомобіля НОМЕР_4 для службової діяльності (а.с. 184).

З копії подорожнього листа легкового автомобіля № 31 від 20.02.2015р. вбачається, що водієм автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 зазначено голову представництва - ОСОБА_3, режим роботи водія ненормований, рух автомобіля по м. Києву ( а.с. 108).

Також стороною відповідача надано копію договору купівлі-продажу автомобіля WT Touran 2.0 I TDI від 14.02.2012 року № 00004351, укладеного між ТОВ «Порше Лізінг Україна» та Представництвом «ЗЬОРИНГ ГМБХ» в особі ОСОБА_3 (а.с. 5-6) та копію договору оперативного лізінгу (найму), укладений між ТОВ «Порше Лізінг Україна» та Представництвом «ЗЬОРИНГ ГМБХ» в особі ОСОБА_3 (а.с. 7-20).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, стороною відповідача не надано допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження факту того, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_3 виконувала свої службові обов'язки, пов'язані з діяльністю представництва «ЗЬОРИНГ ГМБХ», зумовлені контрактом чи посадовою інструкцією, чи за дорученням юридичної особи.

Крім того, як вбачається з інформації, наданої головним управлінням ДФС у м. Києві, представництво «ЗЬОРИНГ ГМБХ» (податковий номер 26612947) станом на 19.05.2017 року припинено (ліквідовано, закрито) (т. 2, а.с. 62).

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку, передбаченому ст. 1172 ЦК України.

Таким чином, при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають норми ст.ст. 1166, 1187 ЦК України.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 82 956 грн. 67 коп. (різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням), а також витрати позивача за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 4 000 грн. (а.с. 124), та понесені позивачем витрати з оплати послуг зі зберігання автомобіля в розмірі 4 492 грн. 25 коп. (а.с. 6, 103).

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 2 000 грн., що відповідатиме принципу розумності та справедливості.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1196,70 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 57, 58, 59, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1194, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Представництва «ЗЬОРИНГ ГМБХ», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6) в рахунох відшкодування матеріальної шкоди 82 956 (вісімдесят дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят шість) гривень 67 коп., витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 4 000 грн., вартість послуг зі зберігання автомобіля в розмірі 4492 грн. 25 коп., моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень та судовий збір в розмірі 1196 грн. 70 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Набудович