Справа № 348/248/16-ц
Провадження № 22-ц/779/806/2017
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д.В.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Малєєва А.Ю., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду від 29 березня 2017 року, ухваленого суддею Флоряк Д.В. в м. Надвірна, повний текст рішення складено 30 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року позивач звернувся в суд з даним позовом та просив ухвалити рішення про визначення порядку користування земельною ділянкою під домоволодінням, що знаходиться по АДРЕСА_1 та виділити в користування 0,04712 га земельної ділянки, в тому числі шляхом надання права встановлення межі та огорожі між ним та відповідачем.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно рішення Надвірнянського районного суду 15 березня 2013 року за ним визнано право власності на 2/5 частини спадкового майна - домоволодіння по АДРЕСА_1. Інші 3/5 частини вказаного домоволодіння належать відповідачу ОСОБА_1

У зв'язку з неможливістю погодити порядок користування житловим будинком змушений був звернутися в суд з позовом про його реальний розподіл. Рішенням Надвірнянського районного суду 24 жовтня 2014 року проведено реальний розподіл житлового будинку між ним та відповідачем. Будинок розташований на земельній ділянці загальним розміром 0,1 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0178 га - для ведення особистого селянського господарства. В даний час виник спір щодо користування земельною ділянкою, оскільки відповідач чинить перешкоди в цьому, засмічує всю прилеглу територію, не дає вільного проїзду до його частини житлового будинку, і з цього приводу неодноразово звертався до міської ради та правоохоронних органів.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 29 березня 2017 року позов задоволено. Визначено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за першим варіантом висновку земельно-технічної експертизи № 0063/12-2016 від 07 грудня 2016 року. ОСОБА_3 як співвласнику 2/5 частин домоволодіння виділено в користування земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,0336 га. ОСОБА_1, як співвласнику 3/5 частин домоволодіння виділено в користування 2 земельні ділянки площею 0,0504 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. В спільне користування для забезпечення безперешкодного проходу та проїзду відокремлених земельних ділянок виділено земельну ділянку, що в загальному становить 0,0144 га.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати, ухвалити нове рішення та призначити по справі додаткову земельно-технічну експертизу.

Представник апелянта у скарзі зазначає, що рішення є незаконним і необґрунтованим у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним дослідженням та оцінкою доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Суд проігнорував клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду його заяви про перегляд рішення Надвірнянського районного суду від 24 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами, оскільки цим рішенням не було поділено зведений спадкодавцями фундамент під добудову до спірного домоволодіння. Суд прийшов до помилкового висновку, що апелянт заперечував проти позову, коли насправді заперечував варіанти порядку користування земельною ділянкою. Не погоджуючись з варіантами поділу, просив призначити додаткову експертизу для визначення варіанту поділу, за яким би зведений фундамент та житловий будинок знаходився на земельній ділянці спільного користування, та навколо фундаменту і житлового будинку було достатньо місця для їх будівництва, ремонту та експлуатації. Суд безпідставно відхилив його клопотання опитати експерта.

Не погоджується з варіантами поділу земельної ділянки через те, що не було поділено фундамент під добудову до спірного домоволодіння, не враховано наявність фундаменту, наявність будівельного паспорта, належних дозволів на зведення фундаменту, будівельних матеріалів, та що за висновком експерта та за спірним судовим рішенням фундамент знаходиться на земельній ділянці, яку суд повністю віддав в користування ОСОБА_3, чим порушено його право на 3/5 частин фундаменту і на відповідну частку землекористування. Згідно рішення виконкому Надвірнянської міської ради від 22 травня 1983 року та від 08 грудня 1982 року було дозволено здійснити добудову двох кімнат та коридору до житлового будинку. Актом від 20 липня 1983 року було визначено в натурі земельну ділянку під їх будівництво та здійснено план відводу земельної ділянки під їх будівництво, тому ця земельна ділянка під зведеним фундаментом повинна бути у спільному користуванні.

Крім цього, судом порушені вимоги п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» щодо надання можливості нормально користуватись будинком і здійснення за ним догляду, надання можливості завершення зведення наявних будівель та можливості проходу, проїзду до них.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника, які вимоги скарги підтримали, позивача, який вимоги скарги заперечив, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що обидва землекористувачі мають рівні права щодо спірної земельної ділянки відповідно до виділених часток у домоволодінні та його реальному розподілі, враховуючи інтереси кожного із співвласників. Визначений судом порядок користування земельною ділянкою надає можливість нормального користування будинком і господарськими будівлями, здійснення догляду за ними, відповідно до ДБН, а також з врахуванням санітарних правил і правил протипожежної безпеки.

Судом встановлено, що згідно рішення Надвірнянського районного суду від 15 квітня 2013 року за позивачем по справі ОСОБА_3, як спадкоємцем за законом, визнано право власності на 2/5 частини спадкового майна - домоволодіння АДРЕСА_1, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. За відповідачем ОСОБА_1 визнано право власності відповідно на 3/5 частини зазначеного домоволодіння.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 24 жовтня 2014 року проведено реальний розподіл спірного домоволодіння. Позивачу ОСОБА_3 виділено у власність на 2/5 часток домоволодіння вартістю 80 992 гривень, а саме: підвал 1 площею 8 кв.м., кухню 1-2 площею 15,3 кв.м., передпокій 1-3 площею 8,4 кв.м., стайню літ.Г. Відповідачу ОСОБА_1 виділено у власність на 3/5 часток будівель вартістю 100390 грн., а саме: веранду 1-1 площею 5,5 кв.м., житлову кімнату 1-4 площею 26,1 кв.м., гараж літ.Б, стодолу літ.В. В спільному користуванні сторін залишено огорожу №1 та колодязь №2. (а.с.8-9)

За вказаним домоволодінням по АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянки: №1 площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; та №2 - площею 0,0178 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується довідкою Надвірнянської міської ради від 30 жовтня 2015 року (а.с.14).

Статтею 120 Земельного Кодексу України, передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-253цс від 13 квітня 2016 року.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

Згідно ухвали суду у справі призначено судову земельно-технічну експертизу та висновком експерта № 0063/12-2016 від 07 грудня 2016 року запропоновано два варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.61-74).

Згідно першого варіанту розподілу власнику 2/5 ідеальних частин, ОСОБА_3, виділено земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: з північно-східної сторони, паралельно межі земельної ділянки гр. ОСОБА_4 - 9,16 м+2,96 м+2,9м+16,91 м; зі сторони південного сходу - 1,01 м + по житловому будинку - 7,03 м+5,34 м; з південної сторони - 10,89 м+4,11 м; з південно-західної сторони - 6,89 м+2,77 м+5,02 м+5,55 м+6,91 м та з північної сторони - 6, 60 м, що в загальному становить 0,0336 га. Власнику 3/5 ідеальних частин, ОСОБА_1, виділено дві земельні ділянки, а саме, першу земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: з півночі сторони паралельно межі земельної ділянки гр. ОСОБА_4 - 6, 57 м; зі східної сторони, паралельно вул. І.Франка - 13, 59 м; з півдня - 6, 10 м та із західної сторони - 5, 34 м+ по житловому будинку 7,03 м+1,01 м, що в загальному становить 0,0085 га. Друга земельна ділянка з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки з півночі сторони паралельно межі земельної ділянки гр. ОСОБА_4 - 11,34 м. +2,44 м; зі східної сторони - 6,60 м. + 6,91 м + по господарській споруді 5,55 м + 5,02 м +2,77 м. + 10,35 м; з півдня - 3,70м; з південно-західної сторони - 15,85 м + 2,34 м + 0,81 м + 15,29м; та з північно-західної сторони - 6,02 м + 8,50 м., що в загальному становить 0,0419 га.

В спільне користування для забезпечення безперешкодного проходу та проїзду відокремлених зазначених вище земельних ділянок виділити земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки з півночі сторони - 6,89 м. + 4,11м; з північно-східної сторони - 10,89 м. + 6,10 м. + паралельно вул. І.Франка - 4,43 м; з півдня - 17,83 м.; з південно-західної сторони - 7,47 м; та з північно-західної сторони - 10,35 м., що в загальному становить 0,0144 га. (а.с. 64-65)

Суд першої інстанції вважав, що найбільш доцільним варіантом для користування сторонами земельною ділянкою є перший варіант висновку земельно-технічної експертизи, адже за таким варіантом приміщення житлового будинку та господарських споруд, що належать сторонам, знаходяться на земельних ділянках, які надаються їм у користування. Крім цього, перший варіант порядку користування спірною земельною ділянкою передбачає забезпечення проходу до городу, господарських будівель та відповідає порядку користування частинами земельної ділянки, який склався з часу отримання сторонами своїх часток.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 травня 2017 року у даній справі за заявою апелянта ОСОБА_1 щодо можливого визначення користування земельною ділянкою, за яким житловий будинок та зведений фундамент будуть знаходитись на спільній земельній ділянці, призначено додаткову земельно-технічну експертизу.

Згідно висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 29 листопада 2017 року визначено варіант користування земельною ділянкою, за яким житловий будинок та зведений фундамент може знаходитись на земельній ділянці загального користування з врахуванням належності ОСОБА_3 2/5 частин домоволодіння, а ОСОБА_1 3/5 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 та запропоновано конкретний поділ.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення законно і обґрунтовано прийшов до висновку, що сторонам необхідно з урахуванням усіх обставин справи та взаємовідносин сторін визначити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за першим варіантом висновку земельно-технічної експертизи № 0063/12-2016 від 07 грудня 2016 року. ОСОБА_3, як співвласнику 2/5 частин домоволодіння виділено в користування земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,0336 га. ОСОБА_1, як співвласнику 3/5 частин домоволодіння виділено в користування 2 земельні ділянки площею 0,0504 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. В спільне користування для забезпечення безперешкодного проходу та проїзду відокремлених земельних ділянок виділено земельну ділянку, що в загальному становить 0,0144 га.

Необхідність визначення порядку користування земельною ділянкою підтверджують обидві сторони судового спору, і добровільне користування є неможливим, хоча сторони є двоюрідними братами. Апелянт ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду тільки у зв'язку з тим, що при поділі не враховано варіанту, за яким житловий будинок та зведений фундамент може знаходитись на земельній ділянці загального користування.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору виконав не тільки вимоги закону, що регулює спірні правовідносини, а й врахував роз'яснення, що викладені в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з врахуванням можливості нормального користування спільним будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, можливої необхідності зведення у майбутньому будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я, за присудженим варіантом частина ділянки ОСОБА_1 приєднується до його іншої ділянки та забезпечується його вихід до вулиці І.Франка з повним доступом та можливістю обслуговувати присуджену йому частину будинку, в цілому присуджений судом варіант користування є вигідним для апелянта.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його законності не спростовують, тому відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення

Надвірнянського районного суду від 29 березня 2017 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.12. 2017 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: А.Ю. Малєєв

В.Д. Фединяк