Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу Державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить припинити арешт та розшук належного йому майна, а саме: автомобіля ЗАЗ 110217 державний номер 74972ОК кузов Y6D6689, накладений на підставі постанови Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ГТУЮ в Одеській області від 13.06.2013 р.; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 551,20 гривень.

При цьому позивач посилається на те, що він є власником автомобіля ЗАЗ 110217 державний номер 74972ОК кузов Y6D6689, проте він зіткнувся з неможливістю відчужувати належне йому майно, в звязку з накладанням арешту та поданням у розшук.

Відповідно до листа №3/1-2943 від 08.11.2016 р. з відділу забезпечення безпеки дорожнього руху управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області арешт з затриманням на арешт майданчик накладено Приморським відділом державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області по постанові ВН1174506 від 26.02.13 р.

Дійсно, у 2013 році він отримував постанову інспектора ВДАІ ОМУ ГУМВС України ОСОБА_1 ВН1 №174506 від 26 лютого 2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Однак, ця постанова була ним оскаржена в суді, про що є постанова Приморського районного суду м Одеси від 31.05.2013 року про скасування постанови серії ВН1 №174506 від 26.02.2013 та закриття провадження про притягнення його до адміністративній відповідальності. Одразу копії цієї постанови були направлені до ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області та до Приморського відділу ДВС міста Одеса з метою закриття провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності.

03.10.2016 р. він ще раз звернувся с запитом до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси, та надав копію постанови Приморського районного суду м Одеси від 31.05.2013 року про скасування постанови серії ВН1 №174506 від 26.02.2013 р. та закриття провадження про притягнення його до адміністративній відповідальності, на який отримав відповідь за № 21941 від 10.10.2016 р. в який зазначалося, що виконавче провадження, при примусовому виконанню якого було накладено арешт на його майно було завершено та знищено, у звязку з чим не можливо зясувати стан виконавчого провадження та зняти арешт.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю представника відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобілю ЗАЗ 110217 державний номер 74972ОК кузов Y6D6689.

Згідно листа відділу забезпечення безпеки дорожнього руху управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області №3/1-2943 від 08.11.2016 р. згідно з обліком „АІС Автомобіль в Одеській області та Єдиного державного реєстру МВС, автомобіль ЗАЗ 110217 державний номер 74972ОК, оголошувався в розшук на підставі постанови Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ГТУЮ в Одеській області (вих. № 15630 від 13.06.2013 р.).

Відповідно до постанови Приморського районного суду м.Одеси від 31.05.2013 року по справі № 522/5881/13-а було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та постанову Інспектора ДПС 4-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2, серії ВН1 № 174506 від 26.02.2013року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП скасовано та провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративній відповідальності закрито.

Відповідно до листа Приморського відділу Державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 21941 від 10.10.2016 р. виконавче провадження, при примусовому виконанню якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 було завершено та знищено, у звязку з чим не можливо зняти арешт з майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки жодних виконавчих документів про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 в Приморського відділу Державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на примусовому виконанні не знаходиться, тому суд вважає, що накладення арешту та розшук автомобіля ЗАЗ 110217 державний номер 74972ОК кузов Y6D6689, що належить позивачу порушує його право власності.

Таким чином, слід припинити арешт та розшук належного позивачу майна, а саме: автомобіля ЗАЗ 110217 державний номер 74972ОК кузов Y6D6689, накладений на підставі постанови Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ГТУЮ в Одеській області від 13.06.2013 р.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. 40 Закону України „Про виконавче провадження, ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити арешт та розшук належного ОСОБА_1 майна, а саме: автомобіля ЗАЗ 110217 державний номер 74972ОК кузов Y6D6689, накладений на підставі постанови Першого Приморського ВДВС ОМУЮ ГТУЮ в Одеській області від 13.06.2013 р.

Стягнути з Приморського відділу Державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 551,20 (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

02 березня 2017 року