Справа № 546/1102/16-ц
Провадження № 2-о/546/4/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Беркути Л.Г.

при секретарі - Захарченко Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, та пізніше уточнив свої вимоги та просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, посилаючись на наступне.

З народження, а саме 1967 року, він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, однак на початку 1989 року, через загострення соціально-політичної обстановки в країні, його родина вимушена була терміново залишити місце проживання та переїхати до України. Після розпаду СРСР громадянства іншої країни не набував, оскільки постійно проживає на території України, а саме в селі Лобачі Решетилівського району Полтавської області, де має власний будинок та веде господарство. 27 лютого 1993 року між ним Лукава (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_3 було укладено шлюб, від якого вони мають трьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, які є громадянами України. За вказаний період часу постійно працював на різних роботах, але офіційно оформитись у звязку з відсутністю документів на право офіційного проживання на території України, не міг. Він своєчасно не оформив паспорт громадянина України через сімейні обставини, а пізніше радянський паспорт ним було втрачено. Влітку 2016 року він звернувся до Решетилівського РС УДМС України в Полтавській області із заявою, на яку було надано відповідь про те, що проведеною за заявою перевіркою не встановлено належність його до громадянства будь-якої держави. Встановлення факту постійного проживання на території України йому необхідно для отримання паспорта України.

У судовому засідання заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області у судове засідання не зявився, про дату час та місце був повідомлений належним чином, що підтверджується розписками /а.с.59,64, 70/.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений уст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що у порядку ч. 2ст. 256 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Судом встановлено, що 17 лютого 1993 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6 Грузинської СРСР , уклав шлюб із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ № 341734, виданим Лобачівською сільрадою Решетилівського району 27 лютого 1993 року /а.с.4/.

Від спільного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_11 мають трьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, які є громадянами України, що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-КЕ № 102375 від 12 листопада 2009 року, серії 1-КЕ № 115096 від 09 вересня 2003 року, серії 1-КЕ № 115715 від 03 вересня 2003 року /а.с.5-7/.

Згідно довідки Решетилівського РС УДМС України в Полтавській області №1215 від 16 серпня 2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, Україна, звертався до Решетилівського РС УДМС України в Полтавській області із заявою щодо видачі паспорта замість утраченого. Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належність до громадянства будь-якої держави.

У судовому засіданні, свідок ОСОБА_8, яка також проживає у ІНФОРМАЦІЯ_11 повідомила, що познайомилась із заявником на дні народження його майбутньої дружини 21 січня 1991 року. Їй також відомо, що він зареєстрований та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_11, працював разом із її чоловіком на асфальтному заводі у цьому ж селі, ОСОБА_1 приїхав до села Лобачі Решетилівського району Полтавської області у 1991 році разом із її чоловіком.

Свідок ОСОБА_9, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_11, суду повідомив, що познайомився із ОСОБА_1, коли демобілізувався із армії 10 травня 1991 року, у цей час заявник із бригадою клали асфальт на його вулиці.

ОСОБА_10, жителька села Лобачі Решетилівського району Полтавської області у судовому засіданні повідомила, що перебуває із заявником ОСОБА_1 у дружніх стосунках, знає його приблизно з 1990 1991 року, точно не памятає, коли працювала із його майбутньою дружиною.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, достатності та їх взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України, з огляду на що заява підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст. 2-5, 10, 11, 58-61, 208, 209, 212-215, 218, 256 - 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_11, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя