АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Владичан А.І., Перепелюк І.Б.

секретар: Тодоряк Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу доручення Головного управління Міністерства юстиції Російської Федерації за клопотанням ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення Кисилівського міського суду Кемерівської області від 05 липня 2016 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2017 року , -

В С Т А Н О В И Л А :

01 березня 2017 від Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області на підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеної в м. Мінськ 1993 року та Протоколу до неї від 28.03.1994 року надійшло клопотання, відповідно до якого громадянка ОСОБА_1 просить визнати та виконати на території України рішення Кисилівського міського суду Кемерівської області Російської Федерації від 05.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті боргів ОСОБА_4, витрат з утримання спадкового майна - автомобіля марки "Лада-Калина", 2013 року випуску, колір сіро-синій, ідентифікаційний номер (VIN) КСТА111930D0243120, державний номер НОМЕР_1 142, в загальній сумі 10107,83 російських рублів, а також витрат по сплаті державного мита в сумі

Справа №724/374/17р Провадження №22ц-794/636/17 Головуючий у І інстанції Руснак А.І.

Категорія Суддя-доповідач ОСОБА_5

835, 62 російських рублів та витрат на складання позовної заяви в сумі 1326,30 російських рублів, а всього - 12 269,75 російських рублів. Дане рішення суду набрало законної сили 24.11.2016 року.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2017 року клопотання ОСОБА_1 задоволено.

Визнано та надано дозвіл на примусове виконання рішення Кисилівського міського суду Кемерівської області Російської Федерації від 05.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті боргів ОСОБА_4, витрат з утримання спадкового майна - автомобіля марки "Лада-Калина", 2013 року випуску, колір сіро-синій, ідентифікаційний номер (VIN) КСТА111930D0243120, державний номер НОМЕР_1 142 на загальну суму 10 107,83 російських рублів, що в еквіваленті до національної валюти України гривні складає 4789,08 грн., витрат по сплаті державного мита в сумі 835,62 російських рублів, що в еквіваленті до національної валюти України гривні складає 395,91 грн. та витрати на складання позовної заяви в сумі 1326,30 російських рублів, що в еквіваленті до національної валюти України гривні складає 628,40 грн., а всього на загальну суму 12 269,75 російських рублів, що в еквіваленті до національної валюти України гривні складає 5813,40 грн.

На дану ухвалу суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 Посилається на те, що вона є інвалідом, хворіє і розмір пенсії не дозволяє сплатити кошти. Крім цього, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що їй ОСОБА_1 також винна кошти і можна було зробити взаємозарахування боргів.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для відмови у його задоволенні, що передбачені ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» суди повинні з'ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання. У даний час є чинними, зокрема, - Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22 січня 1993 року, яка ратифікована Україною 10 листопада 1994 року. Крім України учасницями цієї Конвенції є республіки Азербайджан, Білорусь, Вірменія, Казахстан, Молдова, Таджикистан, Туркменистан, Узбекистан, Грузія, Киргизька Республіка та Російська Федерація.

Відповідно до ст.51 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованої Україною 10 листопада 1994 року (далі - Конвенція) кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених справжньою Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, - рішення установ юстиції у цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом світові угоди у таких справах і нотаріальні акти відносно грошових зобов'язань.

І оскільки Україна та Російська Федерація є державами-членами Співдружності Незалежних Держав (учасницями цієї Конвенції), то вищевказане рішення суду Російської Федерації підлягає визнанню та виконанню на території України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кисилівського міського суду Кемерівської області Російської Федерації від 05 липня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті боргів ОСОБА_4, витрати з утримання спадкового майна - автомобіля марки "Лада-Калина", 2013 року випуску, колір сіро-синій, ідентифікаційний номер (VIN) КСТА111930D0243120, державний номер НОМЕР_1 142, в загальній сумі 10107,83 російських рублів, а також витрати по сплаті державного мита в сумі 835, 62 російських рублів та витрати на складання позовної заяви в сумі 1326,30 російських рублів, а всього - 12 269,75 російських рублів.

Статтею 396 ЦПК України передбачені підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, зокрема, якщо рішення іноземного суду не набрало законної сили, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, не була належним чином повідомлена про розгляд справи, якщо порушено строк пред»явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні, якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду, якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України, в інших випадках, встановлених законами України.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Кисилівського міського суду Кемерівської області Російської Федерації від 05 липня 2016 року набрало законної сили 24 листопада 2016 року.

ОСОБА_3 була повідомлена про час та місце розгляду справи.

В своєму запереченні на клопотання та в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не зазначила передбачені законодавством підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Доводи апеляційної скарги про те, щоб зарахувати борги ОСОБА_1 перед нею, виходять за межі компетенції суду при розгляді клопотання про надання дозволу на визнання та виконання рішення суду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення клопотання стягувача ОСОБА_1 та надав дозвіл на примусове виконання вищезгаданого рішення іноземного суду на території України, визначивши суму стягнення в національній грошовій одиниці України - гривні у відповідності до ч.8 ст.395 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: