Справа № 639/6728/15-ц
Провадження № 2-р/639/19/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву керуючого санацією Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» ОСОБА_1 про розяснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка», третя особа: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку та компенсації витрат на правову допомогу та моральної шкоди,

встановив:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2015 позов ОСОБА_2 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка», третя особа: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку та компенсації витрат на правову допомогу та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 52635 (пятдесят дві тисячі шістсот тридцять п'ять) грн 89 коп., витрати на правову допомогу у сумі 1000 (одна тисяча) грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» на користь держави судовий збір у розмірі 526 (п'ятсот двадцять шість) грн 35 коп.

20.04.2017 керуючий санацією Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз'яснення судового рішення від 25.11.2015 по вищевказаній справі.

Сторони, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 221 ЦПК України, не перешкоджає розгляду зазначеного питання.

Суд, дослідивши матеріалі справи приймаючи до уваги обставини, які викладені в заяві про роз'яснення рішення суду, прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2015 позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» задоволено частково. Стягнуто з Деражвного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 52635,89 грн, витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн, а також вирішено питання про стягнення судових витрат.

З тексту заяви про розяснення рішення вбачається, що представнику відповідача не зрозуміла резолютивна частина рішення щодо нарахування та утримання податків зі стягнутої з ДП «Харківській приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку та витрат на правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Роз'яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз'яснення рішення повинно бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, які припускаються тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Так, рішення суду від 25.11.2015 є дійсно незрозумілим для осіб, які будуть здійснювати його виконання, щодо нарахування та утримання податків зі стягнутої суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку та витрат на правову допомогу.

Згідно ст. 18 Податкового кодексу України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Підпунктом 180 п. 1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу

Тобто, ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» будучи податковим агентом зобовязаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Податкового кодексу України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.

Крім того, абзацом 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 52635,89 грн, що вказаний у другому абзаці резолютивної частини рішення, зазначений без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів.

Отже, ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», виконуючи рішення суду в даній частині й будучи податковим агентом, зобовязаний нарахувати та утримати прибутковий податок та інші обовязкові платежі зі стягнутої суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 52635,89 грн.

Щодо стягнення з ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» суми витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн, то така сума підлягає сплаті у повному розмірі без нарахування та утримання податкового прибутку, оскільки витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат та, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про розяснення рішення підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 221 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 14, 18 Податкового кодексу України, п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», суд

УХВАЛИВ:

Заяву керуючого санацією Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» ОСОБА_1 про розяснення судового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка», третя особа: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку та компенсації витрат на правову допомогу та моральної шкоди задовольнити.

Розяснити резолютивну частину рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2015 у цивільній справі № 639/6728/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка», третя особа: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку та компенсації витрат на правову допомогу та моральної шкоди наступним чином:

Виконуючи рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2015 в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 52635 (пятдесят дві тисячі шістсот тридцять п'ять) грн 89 коп. Державне підприємство «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», будучи податковим агентом, зобовязаний нарахувати та утримати прибутковий податок та інші обовязкові платежі до бюджету від імені та за рахунок ОСОБА_2, а в частині стягнення витрат на правову допомогу у сумі 1000 (одна тисяча) грн без нарахування та утримання прибуткового податку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, в той же строк з дня отримання її копії.

Суддя С.М.Гаврилюк