Справа № 127/3940/17
Провадження № 2/127/2391/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина В.С.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Вінницька міська рада, про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.02.2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Вінницька міська рада про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності, в якій просила встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, а саме з 2000 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_4 20.11.2014 року було вчинено заповіт, за яким на випадок смерті належну їй вищезазначену квартиру вона заповіла ОСОБА_2 04.02.2016 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку вказаної квартири. На іншу 1/2 частку квартири після смерті ОСОБА_4 за законом претендував недієздатний син померлої ОСОБА_3, від імені якого органом опіки та піклування в особі заступника міського голови, голови опікунської ради ОСОБА_5 15.06.2015 року було подано заяву про прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири йому видано не було, однак він вважається таким, що прийняв спадщину і право на оформлення спадщини після його смерті мають його спадкоємці. Спадкоємці будь-якої черги після смерті ОСОБА_3 відсутні. Позивач з 2000 року разом зі своєю сім'єю проживала та вела спільне господарство разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримувала компенсацію фізичним особам, яка надає соціальні послуги за особою похилого віку ОСОБА_4 ОСОБА_3 рішенням Староміського районного суду м. Вінниці був визнаний недієздатним та потребував сторонньої допомоги, часто хворів, знаходився на лікуванні, а після смерті матері потребував посиленого догляду та спостереження лікарів. Позивач відвідувала ОСОБА_3 в лікарні, після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 позивач з чоловіком здійснила їх поховання.

Оскільки спадкоємців у померлого ОСОБА_3 немає, позивач, на її думку, є спадкоємцем четвертої черги на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 як така, що проживала зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Встановлення факту проживання позивача зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини необхідне позивачу для захисту її спадкових прав, похідною позовною вимогою позивачем заявлено визнання за нею як спадкоємцем четвертої черги права власності на 1/2 частку квартири після смерті спадкоємця ОСОБА_3

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з'явилися, представник позивача ОСОБА_6 надала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити з підстав, зазначених в позові, справу розглядати без її участі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, електронним засобом поштового зв'язку надіслав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи Вінницької міської ради ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій у вирішенні справи поклалася на розсуд суду, просила справу розглянути у відсутність представника Вінницької міської ради.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами справи, враховуючи зміст заяви представника позивача та відповідача, визнання відповідачем позову, зважаючи на думку представника третьої особи, встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні всі законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці у справі №2-278/94 від 05.04.1994 року ОСОБА_3, 1950 року народження, визнано недієздатним, рішенням Староміського районного суду м. Вінниці у справі №2-о-9-2010 від 03.02.2010 року ОСОБА_4 призначено опікуном її недієздатного сина ОСОБА_8 (аркуш особової справи №67 (48) 8-9, 22).

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.03.1993 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради народних депутатів ОСОБА_4 була власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13), в якій проживала з 1974 року по день смерті (а.с.104, зворот).

Відповідно до акту комісії МКП ЖЕК №5 від 19.05.2015 встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_4 на день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримувала компенсацію фізичним особам, яка надає соціальні послуги за особою похилого віку ОСОБА_4 з 17.11.2011 року по 31.04.2015 року (а.с.32).

20.11.2014 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Павлюк І.І. 20.11.2014 року за реєстром №2415 (а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с.28).

Відповідно до свідоцтва про поховання №949 від 08.05.2015 року поховання ОСОБА_4 здійснила ОСОБА_1 (а.с.89).

Опікуна недієздатному ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4 призначено не було.

Згідно довідки №20/275 КЗ ВОПНЛ ім. акад. О.І.Ющенка від 13.02.2017 року житель АДРЕСА_1, ОСОБА_3, з 03.06.2015 року по 06.09.2015 року перебував на стацлікуванні в 12 відділенні, його відвідували ОСОБА_1 та ОСОБА_11 не рідше одного-двох разів на тиждень, приносили передачі та забезпечували лікуванням (а.с.31).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

Згідно матеріалів спадкової справи №175/2015 до майна померлої ОСОБА_4 спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк, звернувся до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.97, зворотній бік).

Заступник міського голови, голова Опікунської ради ОСОБА_5 на підставі ст. 65 ЦК України 15.06.2015 року звернувся до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття ОСОБА_3 спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с.90).

04.02.2016 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14).

Свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частку спадщини видано не було.

До закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини щодо майна померлої ОСОБА_4, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, копію якого долучено до матеріалів справи. (а.с.25).

Враховуючи викладене ОСОБА_3 не міг отримати на своє ім'я відповідне свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, оскільки його смерть настала до спливу шести місяців з дати відкриття спадщини після смерті його матері, однак він вважається таким, що прийняв спадщину. (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_3, виданого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_3 помер, перебуваючи на стаціонарному лікуванні в ВОПНЛ ім. акад. О.І.Ющенка (а.с.26).

Відповідно до свідоцтва про поховання №1617 від 10.09.2015 року поховання ОСОБА_3 здійснив ОСОБА_2 (а.с.89).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно відповіді Другої вінницької державної нотаріальної контори від 31.05.2017 №791/01-16 спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 не заводилася. (а.с. 117 - 118).

Відповідно до ст.256 ЦПК України, суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України до спадкоємців четвертої черги за законом відносяться особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів, доводиться факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 з ОСОБА_3 (спадкодавцем) за адресою: АДРЕСА_1, з 2000 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Зокрема вказана обставина вбачається з акту від 14.02.2017 року, складеного сусідами померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які в акті підтвердили, що ОСОБА_1 разом зі своєю сім'єю з 2000 року по 2015 рік (по день смерті як ОСОБА_4 так і ОСОБА_3.), проживала, вела спільне господарство разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_3 разом, а саме доглядала за ними, купувала ліки, продукти харчування, готувала їжу, допомагала у вирішенні побутових питань. (а.с. 12).

Таким чином позивач по справі ОСОБА_1 в розумінні ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги, а тому може спадкувати майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу позивача про встановлення факту постійного спільного проживання позивача з спадкодавцем ОСОБА_3 не менш як п'ять років станом на час відкриття спадщини після смерті останнього, оскільки ця обставина, крім визнання позову відповідачем, підтверджується поданими позивачем письмовими доказами.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, встановлення в судовому засіданні факту постійного та спільного проживання позивача разом зі спадкодавцем не менш як п'ять років станом на час відкриття спадщини слугує як правовою підставою, яка породжує у позивача право на спадкування, як спадкоємцем четвертої черги, так і свідчить про факт прийняття спадщини позивачем після смерті ОСОБА_3

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним правовстановлюючого документа.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 являється спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3, та не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на 1/2 частку квартири НОМЕР_4 (при встановленні факту відсутності інших спадкоємців), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, по причині того, що у неї відсутні документальні підтвердження факту її проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, до дня відкриття спадщини не менш ніж 5 років, позов в частині визнання за нею права власності на 1/2 частку спірної квартири теж підлягає до задоволення.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, а також враховуючи повне визнання відповідачем по справі позову, суд визнає доведеними вимоги позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1264, 1268, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 174, 209, 212-215, 256 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зі спадкодавцем ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, а саме з 2000 року по день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_3, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: