АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1032/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Пастощука М.М., Янчук Т.О.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю: апелянта ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановила:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом та після уточнення позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_1 інфляційні втрати у розмірі 56079грн.52коп., три проценти річних від простроченої суми у розмірі 86076грн.36коп., відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 65909грн.67коп., всього 208065грн.55коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2013 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2013 року, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. ОСОБА_4 того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2013 року, яке набрало законної сили 19 листопада 2013 року, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь на відшкодування моральної шкоди 900грн. Також рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 13 листопада 2013 року з ОСОБА_1 на її користь було стягнуто 49879грн.50коп. в якості відшкодування 1/2 частини будівельних робіт та матеріалів, використаних на будівництві гаражів по вул.Чернишевського, 13 у м.Хмельницькому та судові витрати у сумі 1769грн.60коп. ОСОБА_4 того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи ПАТ «Дельта Банк», служба у справах дітей Хмельницької міської ради про розподіл майна подружжя стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача половину вартості проведеної у справі експертизи

_____________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 59

у сумі 1774грн.80коп. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області вказане рішення змінено в частині поділу домоволодіння, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 23126грн.12коп. грошової компенсації вартості домоволодіння. Зазначила, що вищевказані рішення судів набули законної сили та були звернуті до примусового виконання. Разом з цим, з часу набрання цими рішеннями законної сили вони не були виконані відповідачем. Тому, відповідно до статей 526, 527, 536, 625 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити їй за весь час прострочення виконання грошового зобовязання три проценти річних та інфляційні втрати, а також відсотки за користування чужими грошовими коштами.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 270,49 гривень - три відсотки річних, 2937,58 гривень -інфляційні втрати та 1559,00 гривень - відсотки за користування чужими коштами за весь час прострочення виконання грошового зобовязання по сплаті 3000 гривень моральної шкоди за період з 27.10.2013 року по 27.10.2016 рік включно; 79,45 гривень - три відсотки річних, 870,64 гривень - інфляційні втрати та 464,00 гривень - відсотки за користування чужими коштами за весь час прострочення виконання грошового зобовязання по сплаті 900 гривень моральної шкоди за період з 19.11.2013 року по 27.10.2016 рік включно; 642,46 гривень - три відсотки річних, 2348,67 гривень - інфляційні втрати та 4063,86 гривень - відсотки за користування чужими коштами за весь час прострочення виконання грошового зобовязання по сплаті 23126,12 гривень грошової компенсації вартості домоволодіння за період з 25.11.2015 року по 27.10.2016 рік включно; 49,31 гривень - три відсотки річних, 180,25 гривень - інфляційні втрати та 311,87 гривень - відсотки за користування чужими коштами за весь час прострочення виконання грошового зобовязання по сплаті 1774,80 гривень - за проведення експертизи за період з 25.11.2015 року по 27.10.2016 рік включно; 4427,66 гривень - три відсотки річних, 48448,33 гривень - інфляційні втрати та 25769,93 гривень -відсотки за користування чужими коштами за весь час прострочення виконання грошового зобовязання по сплаті 49879,50 гривень вартості 1/2 частини будівельних матеріалів та робіт, використаних на будівництві гаражів по вул. Чернишевського, 13 у м. Хмельницькому за період з 13.11.2013 року по 27.10.2016 рік включно; 157,08 гривень - три відсотки річних, 1718,83 гривень - інфляційні втрати та 914,25 гривень - відсотки за користування чужими коштами за весь час прострочення виконання грошового зобовязання по сплаті 1769,60 гривень - половини вартості за проведення експертизи за період з 13.11.2013 року по 27.10.2016 рік включно, а всього загальну суму 90446,59 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт посилається на те, що оскільки спірні правовідносини виникли у звязку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми ст. 625 ЦК України, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання.

Апелянт ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що невиконання ОСОБА_1 грошових зобовязань, які виникли на підставі судових рішень, є підставою для стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України, а також відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 3000грн. В решті у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 229грн.40коп. судового збору. Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25.07.2013 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2013 року в частині стягнення судових витрат скасовано; в решті рішення суду було залишено без змін.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2013 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист честі, гідності та таємниці про стан здоровя, зобовязання вчинення дій та стягнення моральної шкоди, яке набрало законної сили 19.11.2013 року, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі по 900грн. з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 13.11.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 49879грн.50коп. грошової компенсації вартості 1/2 частини будівельних робіт і матеріалів, використаних на будівництві гаражів по вул. Чернишевського, 13, у м.Хмельницькому; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1769грн.60коп. судових витрат.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.10.2015 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: ПАТ «Дельта Банк», служба у справах дітей Хмельницької міської ради про розподіл майна подружжя задоволено частково. Виділено ОСОБА_2 в будинковолодінні №13, що по вул.Чернишевського в м.Хмельницькому кімнати №1-8 житлова 12,1 кв.м; №1-7 кладова 2,2 кв.м; №1-6 столова 11,6 кв.м; №1-5 житлова 8,7 кв.м; №1-4 житлова 13,8 кв.м; ІІІ підвал площею 15,6 кв.м; ІV підвал площею 20,2 кв.м, загальною площею 84,20 кв.м. Загальна сума частки домоволодіння складає 81398,90грн., що є 49,22%. Виділено ОСОБА_2 в будинковолодінні №13, що по вул. Чернишевського у м.Хмельницькому хлів з літнею кухнею 52,19 кв.м, вартістю 44064 гривень. Виділено ОСОБА_1 в будинковолодінні №13, що по вул.Чернишевського в м. Хмельницькому кімнати: №1-9 житлова- 20,2 кв.м; №1-3 коридор - 6,3 кв.м., №1-2 кухня- 8,1 кв.м., №1-1 коридор 6,5 кв.м; VI- гараж- 26,6 кв.м; V кладова 7,9 кв.м, І коридор 5,6 кв.м, ІІ топочна 5,7 кв.м, загальною площею 86,90 кв.м. Загальна сума частки домоволодіння становить 84109грн.10коп., що є 50,78%. Виділено ОСОБА_1 в будинковолодінні №13, що по вул.Чернишевського в м.Хмельницькому вбиральню площею 1,7кв.м, вартістю 3417 гривень, огорожу 24,8 кв.м вартістю 2368 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 35568грн.80коп. вартості різниці відступу від ідеальних часток. Зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 закрити дверні прорізи із коридору (1-3) у столову (1-6) та житлову кімнату (1-4). Зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 влаштувати дверний проріз із житлової кімнати (1-4) в житлову кімнату (1-5); у приміщенні житлової кімнати (1-5) в стіні фасадної сторони житлового будинку частково розібрати віконний проріз та встановити вхідний дверний блок; у приміщенні підвалу (IV) у стіні фасадної сторони житлового будинку вмонтувати вхідний дверний блок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1774грн.80коп. - половину вартості проведеної у справі експертизи. Виділено ОСОБА_2 квітковий екібан 2 шт., вартістю по 350грн. кожний, люстри в кількості 4 шт., вартістю 250грн. кожна; холодильник 800грн., антена 450грн., килим 2000грн, стіл компютерний 800грн., ліжко 2500грн, шафа 4200грн., плита газова 2000грн. Виділено ОСОБА_1 квітковий екібан 2 шт. по 350 грн. кожний, люстри у кількості 4 шт., вартістю по 250 грн. кожна, кухня коричнева з мийкою 2250 грн., кухонний куток 1200 грн., гірка дубова 6000 грн., газова плита 850 грн., диван 850 грн., витяжка 450 грн., стіл 650 грн. В решті вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 25.11.2015 року змінено рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4 в інтересах малолітньої ОСОБА_8 до ОСОБА_1, треті особи: ПАТ «Дельта Банк», виконавчий комітет Хмельницької міської ради про поділ житлового будинку та спільного майна подружжя в частині поділу домоволодіння. Поділено житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Чернишевського,13 у м.Хмельницькому, виділивши в натурі ОСОБА_2: житлову кімнат 1-4 площею 13,8 кв.м, житлову кімнату 1-5 площею 8,7 кв.м, столову 1-6 площею 11,6 кв.м, кладову 1-7 площею 2,2кв.м, житлову кімнату 1-8 площею 12,1 кв.м, підвал ІІІ площею 20,2 кв.м, підвал IV площею 15,6 кв.м, вбиральню Г, 1/2 частину огорожі, що становить 49,22% житлового будинку; ОСОБА_1: коридор 1-1 площею 6,5 кв.м, кухню 1-2 площею 8,1 кв.м, коридор 1-3 площею 6,3 кв.м, житлову кімнату 1-9 площею 20,2 кв.м, коридор І площею 5,6 кв.м, топічну ІІ площею 5,7 кв.м, кладову V площею 7,9 кв.м, гараж VI площею 26,6 кв.м, хлів з літньою кухнею В, 1/2 частину огорожі, що становить 50,78% житлового будинку. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 23126грн.12коп. грошової компенсації вартості домоволодіння. Зобовязано ОСОБА_2 влаштувати дверний проріз із житлової кімнати 1-4 до житлової кімнати 1-5, частково розібрати віконний проріз і встановити вхідний дверний блок з фасадної сторони житлової кімнати 1-5, вмонтувати вхідний дверний блок з фасадної сторони підвалу IV. Зобовязано ОСОБА_1 закрити дверні прорізи із коридору 1-3 до столової 1-6 та житлової кімнати 1-4, з гаража VI до підвалу ІІІ. В решті рішення суду залишено без змін.

На час розгляду даної справи вищевказані рішення суду в частині стягнення присуджених з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів відповідачем не виконані та відповідні кошти не сплачені. Вказані обставини не оспорюються сторонами.

Грошові зобовязання охоплюють усі сфери суспільного життя і виникають насамперед у сфері приватноправових (цивільно-правових) відносин.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобовязана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобовязанням.

Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у частині пятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Стаття 625 входить до розділу I «Загальні положення про зобовязання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобовязання і її дія поширюється на всі види грошових зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Вказана правова позиція передбачена у постанові Верховного Суду України від 6 липня 2016 року у справі №6-1946цс15.

Ухвалюючи рішення про застосування положень статті 625 ЦК України, суд виходив з того, що у звязку зі стягненням на підставі рішень суду коштів на користь позивача між сторонами виникли грошові зобовязання.

Такі висновки суду відповідають правовій природі грошового зобовязання та визначеним законодавством підставам для їх виникнення.

Відповідно до положень статті 625 ЦК України за невиконання грошового зобовязання виникають наслідки, передбачені цієї статтею.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у звязку зі стягненням коштів на підставі судових рішень між сторонами виникли грошові зобовязання; невиконання такого зобовязання зумовлює застосування положень частини другої статті 625 ЦК України, а тому обґрунтовано стягнув три проценти річних та інфляційні втрати.

В цій частині рішення ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Разом з тим, стягуючи відсотки за користування чужими коштами суд допустив помилку.

За змістом ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Між сторонами у справі відсутні договірні відносини. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами не визначено законом або іншим актом цивільного законодавства.

Позивач зазначала, що оскільки відсутня домовленість сторін про розмір та порядок виплати процентів за користування коштами, відповідач повинен виплатити позивачу проценти за користування коштами на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що у разі не встановлення договором позики розміру процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Отже, аналогію закону можна застосовувати виключно у разі подібності спірних неврегульованих правовідносин.

Правовий аналіз змісту правовідносин, що випливають із договору позики, та правовідносин, які виникли між сторонами, не дає підстав для висновку, що такі правовідносини подібні за змістом, а тому відсутні підстави для застосування аналогії закону, передбаченої ст. 8 ЦК України.

Зазначені вимоги закону суд першої інстанції не врахував та помилково стягнув на користь позивача відсотки за користування чужими грошовими коштами. Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення відсотків за користування грошовими коштамиз ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування грошовими коштами, а в частині визначення загальної суми стягнутих коштів слід змінити, зменшивши загальну суму коштів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, з 90446грн.59коп. до 62130грн.75коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 березня 2017 року в частині стягнення відсотків за користування грошовими коштамискасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, в частині визначення загальної суми стягнутих коштів змінити.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування грошовими коштами.

Зменшити загальну суму коштів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, з 90446грн.59коп. до 62130грн.75коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_9

Судді: /підпис/ ОСОБА_10

/підпис/ ОСОБА_11

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.В. Спірідонова