Справа № 457/458/17
провадження №2/457/237/17
УХВАЛА

10 квітня 2017 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Марчук В.І. вирішуючи питання відносно прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про оскарження рішення Державної міграційної служби України у Львівській області від 15.03.2017 року №81-17 «Про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про оскарження рішення Державної міграційної служби України у Львівській області від 15.03.2017 року №81-17 «Про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту».

Оглянувши матеріали справи вбачаю, підстави для відмови у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Як на підставу подання позову, позивач посилається на Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Відповідно до Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" (3671-17) іноземець або особа без громадянства можуть вступати у відносини, пов'язані зі статусом біженця, зокрема, із такими суб'єктами владних повноважень: спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України - Державною міграційною службою України.

З позовної заяви вбачається, що відповідачем є Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області, яке являється суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Відповідно до позовних вимог, позивач оскаржує рішення суб'єкта владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

В п.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» №1 від 25.06.2016 року, пленум розяснив, що оскільки у справах щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового захисту, а також у справах щодо добровільного повернення, примусового повернення, примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та щодо їх перебування в Україні оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність перерахованих суб'єктів владних повноважень під час здійснення цих повноважень, то виходячи із суб'єктного складу та предметності спору ці справи відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України ( 2747-15 ) належать до справ адміністративної юрисдикції.

З вищенаведеного вбачається, що справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про оскарження рішення Державної міграційної служби України у Львівській області від 15.03.2017 року №81-17 «Про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» не слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Перевіривши матеріали справи та беручи до уваги вищезазначене, вважаю, що слід відмовити позивачу у відкритті провадження у справі.

Позивачу розяснити, що оскільки стороною у справі є орган виконавчої влади, то відповідно до частини другої статті 18 КАС України ( 2747-15 ) такі спори підсудні окружним адміністративним судам.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про оскарження рішення Державної міграційної служби України у Львівській області від 15.03.2017 року №81-17 «Про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту» - відмовити.

Розяснити позивачеві, що у відповідності до ч.7 ст.122 ЦПК України відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя: ОСОБА_2