печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєва М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності на 1/2 частину прогулянкового Катера моделі Chaparral 276 Signature, ідентифікаційний номер корпуса НОМЕР_2, рік випуску - 2006, тип та кількість потужності головних двигунів - Mercruiser, один, 6,2 L, МХМРІ, 320 HP, посилаючись на те що 18.03.2015 року відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві прийнято Постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме про передачу йому 1/2 частини катеру Chappal 276 Signature , що належить боржнику ОСОБА_2на праві власності.Також 18.03.2015 року на основі вищезазначеної Постанови головним державним виконавцем прийнято Акт про передачу майна стягувачу, який в свою чергу є підставою для подальшого оформлення позивачем права власності на 1/2 частини катеру Chappal 276 Signature. Позивач звертався до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті про визнання протиправною бездіяльності Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті щодо реєстрації 1/2 частини судна моделі Chappal 276 Signature, яка йому належить та зобов'язання відповідача: зареєструвати у Державному судновому реєстрі України 1/2 частину судна моделі Chappal 276 Signature, видати позивачу свідоцтво про право плавання під Державним прапором України ( судновий патент ) - видати позивачу судновий білет на 1/2 частину судна моделі Chappal 276 Signature. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено. Оскільки відповідачем не визнається його право власності на катер , тому відповіднодо ст.. 392 ЦК України просить визнати право власності на 1/2 частину катера , яка належала відповідачу.

Представник позивачаОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримав , просив задовольнити.

Представник відповідача ,3-ї особи ОСОБА_4 проти позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

В судовому засіданні встановлено , що Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магдою С.Г. відкрито виконавче провадження № ВП 35032968 по примусовому виконанню рішення, на підставі виконавчого листа у справі № 2-367/12 від 29 жовтня 2010 року, який видав Печерський районний суд м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 965 553, 60 грн. суми боргу, 257 671, 05 грн. процентів від суми позики, 3 219, 00 грн. судового збору.

В процесі проведення виконавчих дій державним виконавцем описано та передано на реалізацію 1/2 частини катеру Chappal 276 Signature, яка належала ОСОБА_2

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.08.2013 р. визначено, що частка ОСОБА_3 у спільній сумісній власності подружжя у майні, яким є прогулянковий катер «Chappal 276 Signature», становить 1/2.

Відповідно до повідомлення ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 28.10.2014 № 01-03/7603, електронні торги по лоту № 7376 та по лоту № 17977 не відбулися, про що сформовано протоколи № 8334 від 27.10.2014 року та № 22018 від 15.12.2014 року відповідно.

Згідно до протоколу № 53402 від 23.02.2015 року, прилюдні торги з реалізації арештованого майна не відбулися з причин відсутності зареєстрованих покупців.

Відповідно до п. 6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачеві, пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна.

Відповідно до листа від 11.03.2015 року позивачем було виявлено бажання залишити за собою 1/2 частини катеру Chappal 276 Signature за початковою вартістю.

18.03.2015 року відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві прийнято Постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме про передачу позивачу 1/2 частини катеру Chappal 276 Signature, що належить боржнику ОСОБА_2 на праві власності.

Також 18.03.2015 року на основі вищезазначеної Постанови головним державним виконавцем прийнято Акт про передачу майна стягувачу, який в свою чергу є підставою для подальшого оформлення позивачу права власності на 1/2 частини катеру Chappal 276 Signature.

Згідно п.п.25, п.п.36 п.4 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на морському та річковому транспорті Укрморрічінспекція відповідно до покладених на неї завдань веде журнал обліку суден (крім риболовних суден), зареєстрованих у державному судновому реєстрі України й Судновій книзі України; реєструє судна в Державному судновому реєстрі України з видачею свідоцтва про право плавання під Державним Прапором України (судновий патент) та реєструє судна в Судновій книзі України з видачею суднового білета і видає свідоцтва про виключення з Державного суднового реєстру України та Суднової книги України (крім риболовних суден) у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.13 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 1997 р. N1069, реєстрація здійснюється на підставі погодженої в Укрморрічінспекції, а для риболовних суден - Держрибагентстві та Укрморрічінспекції письмової заяви судновласника, зразок якої затверджується Мінінфраструктури, що подається до органу державної реєстрації.

Уповноваженим представником позивача, з дотриманням вимог п. 13 Порядку, була подана заява з проханням перереєструвати на постійній основі з присвоєнням державного реєстраційного номера саме 1/2 частини катеру Chappal 276 Signature, яке належить позивачу на підставі постанови та акту державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 18.03.2015 року.

Управління надання адміністративних послуг Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, в межах своїх повноважень, надав відповідь від 14.04.2015 року № 0089-05.2.2-34/15 про неможливість здійснення реєстрації стосовно 1/2 частини катеру Chappal 276 Signature.

Позивач звертався до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті про визнання протиправною бездіяльності Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті щодо реєстрації 1/2 частини судна моделі Chappal 276 Signature, яка йому належить та зобов'язання відповідача: зареєструвати у Державному судновому реєстрі України 1/2 частину судна моделі Chappal 276 Signature, видати позивачу свідоцтво про право плавання під Державним прапором України ( судновий патент ) - видати позивачу судновий білет на 1/2 частину судна моделі Chappal 276 Signature. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 5.08.2015р. постанова залишена без змін.

Згідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути як правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України), так і інші юридичні факти (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України.

За статтею 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 ЦК України.

Разом з тим Закон допускає, що реалізація арештованого майна на прилюдних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача - учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на прилюдних торгах після проведення повторної оцінки, та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (частина шоста статті 62 Закону).

Якщо стягувач своєчасно і письмово не заявить про таке своє бажання, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові (частина сьома статті 62 Закону). Якщо ж стягувач заявить про бажання залишити нереалізоване на прилюдних торгах майно за собою, державний виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу, а за фактом такої передачі складає відповідний акт. При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно (частина дев'ята статті 62 Закону).

З огляду на зазначене, передбачена статтею 62 Закону процедура передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна боржника в рахунок погашення його боргу оформлюється шляхом прийняття державним виконавцем постанови та складення акта про передачу майна стягувачу, які можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обов'язків (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України). Однак за своєю правовою природою таку процедуру разом з відповідними постановою та актом державного виконавця не можуть бути ототожнені з процедурою відчуження майна з прилюдних торгів тільки тому, що за результатами проведення прилюдних торгів державний виконавець також складає акт.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 .11. 2016 р. № 6-1655цс16.

Відповідно до ст..360-7 ЦПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ст..11 ЦПК України Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.2. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ст. 355 Цивільного кодексу України правом спільної власності є майно, що перебуває у власності двох або більше осіб (співвласників) та належить їм на праві спільної власності (спільне майно), та визначено, що право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Також ст. 356. Цивільного кодексу України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, у зв'язку з чим співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст.. 4 Кодексу Торговельного мореплавства України До цивільних, адміністративних, господарських та інших правовідносин, що виникають із торговельного мореплавства і не врегульовані цим Кодексом, відповідно застосовуються правила цивільного, адміністративного, господарського та іншого законодавства України.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його ва власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.ст. 20, 26 КТМ України, судновласником визнається юридична або фізична особа, яка експлуатує судно від свого імені, незалежно від того, чи є вона власником судна, чи використовує на інших законних підставах, а власником судна є суб'єкт права власності або особа, яка здійснює відносно закріпленого за нею судна права, до яких застосовуються правила про право власності.

Документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб:

- свідоцтво про право плавання під Державним прапором України (судновий патент) та свідоцтво про право власності на судно;

- судновий білет (на катер, моторну лодку, спортивне судно тощо).

Встановлено , що у державному судновому реєстрі України судно моделі Chappal 276 зареєстровано 27.05.2010р., власником зазначено ОСОБА_2 (а.с.222), оригінал свідоцтва про право плавання під державним прапором України № 000757 знаходиться у відповідача , суду для огляду не був наданий.

Крім того, з викладених правових норм також вбачається, що будь-які зміни Державного суднового реєстру України або Суднової книги України можуть бути внесені виключно на підставі звернення власника, за яким зареєстровано право власності на відповідне судно.

Встановлено , що власник судна ( катеру ) моделі Chappal 276 Signature відповідач з жодними заявами та/або повідомленнями про внесення змін до відомостей у Державному судновому реєстрі України про зазначене судно не звертався.

Аналізуючи зібрані докази , суд вважає , що відповідно до ст. 321, 328,355,356 , 392 ЦК України позовні вимоги про визнання права власності на ? частину катера є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений судовий збір в розмірі 3509 ,40 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 321, 328,355,356 , 392 ЦК України , ст. , ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину прогулянкового Катера моделі Chaparral 276 Signature, ідентифікаційний номер корпуса НОМЕР_2, рік випуску - 2006, тип та кількість потужності головних двигунів - Mercruiser, один, 6,2 L, МХМРІ, 320 HP.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3509 ,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Остапчук Т.В.