АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2803/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, повязані із застосуванням Закону України Про захист прав споживачів
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.

за участю секретаря - Леськів Е.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма Вернер» в особі ОСОБА_1, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання кредитного договору, відшкодування моральної шкоди, визнання дій незаконними,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про захист прав споживача, розірвання кредитного договору, відшкодування моральної шкоди, визнання дій незаконними.

В обґрунтування позову посилався на те, що між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено Кредитний договір № 50004292 від 07.05.2012 року, відповідно до умов якого відповідач зобовязався надати позивачеві кредит у сумі 346 122,00 грн., що еквівалентно на дату укладання Договору 43 050,00 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим позначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Touareg NF, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 2 998 куб. см, рік 2012 випуску. Позивач, в свою чергу, зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути ТОВ «Порше Мобіліті» кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно з графіком погашення кредиту.

04.06.2012 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 50004292 від 07.05.2012р., відповідно до п.1.2 якої цільовим призначенням кредиту є сплата страхових платежів відповідно до Договору страхування EO-Q199-PM2-13-00385 від 14.07.2013 року. 01.04.2014 року сторони домовилися змінити строк кредиту, викладений в розділі «Основні умови Кредиту».

Починаючи з лютого 2014 року позивач почав отримувати рахунки по кредиту з високими процентами, позивач посилається на те, що про зміну процентної ставки споживчого кредиту не був повідомлений, діями відповідача порушуються його права як споживача.

24.06.2015 року позивач достроково погасив кредит в сумі 95 200 грн. та звернувся до відповідача з відповідною заявою, в якій просив розірвати кредитний договір № 50004292 від 07.05.2012 року на придбання автомобіля марки VW, модель Touareg NF, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 2998 кум.см, 2012 року випуску .

17.07.2015 року ПН ХМНО ОСОБА_3 було видано виконавчий напис № 1007 про звернення стягнення на вказаний автомобіль.

11.08.2015 року на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження та винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження.

У звязку з викладеним, позивач просив визнати дії TOB «Порше Мобіліті» та приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3 незаконними, розірвати кредитний договір № 50004292 від 07.05.2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті», внаслідок дострокового виконання зобовязань (п.7.3 Кредитного договору), та стягнути моральну шкоду в розмірі 1 500 000 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково. Визнано дії ТОВ «Порше Мобіліті» та приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3 - незаконними. Розірвано кредитний договір № 50004292 від 07.05.2012 року на придбання автомобіля марки VW , модель Touareg NF, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 2998 кум.см, 2012 року випуску укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Порше Мобіліті» в наслідок дострокового виконання зобовязань (п.7.3 Кредитного договору). В іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма Вернер» в особі ОСОБА_1, який діж в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та про ухвалення нового, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 просить відмовити у повному обсязі.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що районний суд дійшов хибного висновку щодо порушення права позивача на отримання кредиту в національній валюті, та, як наслідок, висновку про повне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за кредитним договором, оскільки невірно витлумачив положення Кредитного договору, не застосував положення ст. ст. 524, 533 ЦК України, невірно застосував положення ст. ст. 1046, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, та ч.ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», що, на думку апелянта, призвело до ухвалення незаконного рішення.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, вбачається з матеріалів справи, 07.05.2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Порше Мобіліті » було укладено Кредитний договір № 50004292 від 07.05.2012 року . Відповідно до якого відповідач ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» зобовязався надати позивачеві кредит у сумі 346 122,00 р , що еквівалентно на дату укладання Договору 43 050,00 доларів США, строком на 60 місяців , зі змінною процентною ставкою з цільовим позначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Touareg NF, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 2 998 куб. см, рік 2012 випуску , а позивач зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути відповідачеві ТОВ «Порше Мобіліті » кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно з графіком погашення кредиту.

04.06.2012 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 50004292 від 07.05.2012р. Відповідно до п.1.2 Додаткової угоди цільовим призначенням кредиту є сплата страхових платежів відповідно до Договору страхування ЕО-0199-РМ2-13-00385 від 14.07.2013 року. 01.04.2014 року сторони домовилися змінити строк кредиту, викладений в розділі «Основні умови Кредиту».

За умовами кредитного договору №50004292 від 07.05.2012г. ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання прийняти, належним чином використовувати і повернути ТОВ «Порше Мобіліті» кредит в повному обсязі, а так же оплатити відсотки за користування кредитом.

17.07.2015 року ПН ХМНО ОСОБА_3 було видано виконавчий напис № 1007 про звернення стягнення на вказаний автомобіль.

11.08.2015 року на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження та винесено постанову про арешт майна боржника та заборону на його відчуження.

Відповідно до ст.1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості/

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. …».

Відповідно дост.3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Згідно зіст.15 ЦК Україникожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно з ч. 1ст. 20 ЦК Україниправо на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до положеньст. 16 ЦКкожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 цієї статті.

Проте, у відповідності із принципом диспозитивності, визначенимст. 11 ЦПК України, підстави та предмет позову визначає виключно позивач.

Позивачем заявлені позовні вимоги про розірвання кредитного договору № 50004292 від 07.05.2012 року.

В силу положень статей 3 та 627 ЦК України одним із загальних принципів цивільного законодавства є принцип свободи договору. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки учасників.

Цивільне законодавство базується на принципі обов'язкового виконання сторонами зобов'язань за договором. За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставою для розірвання договору позивач зазначає його дострокове виконання.

Дійсно п. 7.3. договору передбачає можливість достроково розірвати договір за умови виконання всіх зобов*язань за ним та повідомлення про це Компанію не пізніше, ніж за 7 календарних днів.

Із змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2 деякі умови договору вважає протиправними, тому їх не виконав.

Матеріалами справи підтверджено, що за Кредитним договором № 50004292 від 07.05.2012 року існує заборгованість. 17.07.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, на погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»та звернуто стягненя на заставне майно.

Зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню не визнаний. Таких позовних вимог позивачем не заявлено.

Кредитний договір вцілому, або його окремі пункти недійсними не визнані.

За таких обставин кредитний договір на викладений у ньому умовах неможна вважати виконаним. Підстав для розірвання договору колегією суддів не встановлено.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Задовольняючи позов в частині визнання незаконними дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та нотаріуса суд першої інстанції не зазначив, які конкретно дії вважає незаконними.

Позивач вказує, що вважає умови договору несправедливими, оскільки платежі, які підлягають сплаті позивачем, коригується залежно від курсової різниці валюти.

Між тим, оспорюваний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних його умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору.

Доводи позивача,про те що платежі, які підлягають сплаті, коригується залежно від курсової різниці валюти, тому договір на таких умовах не повинен був пропонуватися для укладення ТОВ «Порше Мобіліті» та виконавчий напис вчинятися нотаріусом - є необґрунтованими, оскільки положення чинного законодавства не містять заборони визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також здійснення розрахунків за зобов'язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-79цс14.

Отже підстав для визнання незаконними дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та нотаріуса не встановлено.

Оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від первісних вимог, відсутні підстави також і для іх задоволення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п.п. 2, 3, ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма Вернер» в особі ОСОБА_1, який діж в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - А.І. Колтунова

ОСОБА_4