АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 661/2734/16-ц
Номер провадження:22-ц/791/1018/17
Головуючий в І інстанції Чирський Г.М.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоКолісниченка А.Г.,
суддів:Майданіка В.В.,
Радченка С.В.,
за участю секретаряПавловської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 14.03.2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» про захист прав споживача шляхом стягнення безпідставно отриманих коштів, завданих збитків, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 14.03.2017 року у задоволенні позову відмовлено за необгрунтованістю.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд не застосував до правовідносин сторін, положення ЗУ «Про захист прав споживачів» в редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин. Також, оскаржуване рішення не містить посилання на правові підстави отримання комісій за переказ коштів в терміналах прийому платежів ?- box та у власних банкоматах відповідача, при тому, що їх сплату кредитним договором не передбачено (крім комісії зха перерахунок коштів у розмірі 35 грн.), а покладення на позивача заборонено абзацем 2 ч.4 ст.11 Закону. Крім того, позивач не погоджується з посиланням суду, що довідка про відсутність заборгованості за кредитом отримана позивачем поза межами строку дії кредитного договору, за власною ініциативою та вчинені позивачем витрати не являються завданими йому збитками, оскільки вказані витрати є збитками, що підлягали стягненню з відповідача на підставі ст.22 ЦК України. Також, ОСОБА_5 заподіяну моральну шкоду, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, зокрема, консультацією кардіолога від 12.09.2012 року, листком лікарських призначень, квитанціями про придбання ліків від 17.09.2012 року, від 05.10.2012 року, від 15.10.2012 року, від 19.10.2012 року, від 29.10.2012 року, від 05.11.2012 року, від 26.12.2012 року. Отже, висновок суду про те, що позивачем не надано жодних доказів щодо наявності моральних страждань також не відповідає обставинам справи. На підставі чого, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

У письмових запереченнях на апеляцію ПАТ «Альфа Банк» посилаючись на необґрунтованість доводів ОСОБА_5 просило про відхилення скарги та залишення рішення суду без змін.

ОСОБА_5 у судовому засіданні на задоволення апеляції наполягав, з підстав зазначених у скарзі.

Представник ПАТ «Альфа Банк» - Дримченко А.В., у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 401016175.

Відповідно до п.п.2.1-2.5 кредитного договору (розділ № 1) банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає кредит на наступних умовах : сума та валюта кредиту 3839,00 грн., процентна ставка за користування кредитом 0,1 % річних. Дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісійної винагороди за надання (інформації) виписок за рахунком становить 16.09.2013 року.

Згідно п.2.8 кредитного договору (розділ № 1), комісійна винагорода банку за перерахування готівкових коштів у касах банку становить 35 грн. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті сплачується позичальником за здійснення розрахункового - обслуговування позичальника в операційних касах банку.

Заборгованість за кредитом була погашена позивачем у вересні 2013 року. Погашення чергових платежів за кредитним договором здійснювалось позивачем через термінали I-box, за що утримувалась комісія загальний розмір якої становив 66,06 грн. Також на прохання ОСОБА_5 30.12.2015 року банк видав йому довідку №110131-83 б/б про відсутність заборгованості за кредитом (а.с.17), за що позивач сплатив банку 75 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно п.5 кредитного договору (розділ № 1), підписанням цього договору позичальник підтверджує , що він попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами надання кредиту, в тому числі вартість кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками , інформацією про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютно подорожчання кредиту, вартості, видів та предметів супутніх послуг, а також будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, а також з загальними умовами споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», затвердженими розпорядженням ПАТ «Альфа Банк» №643 від 28.02.2011 року, які йому роз'яснені , зрозумілі, потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згодний, що він отримав свій примірник цього договору, що складається з першого та другого розділів та додатків до нього в дату його укладення.

З кредитного договору вбачається, що позивачу при укладенні вказаного договору були відомі усі суттєві умови договору, про що свідчать його особисті підписи в кредитному договорі, та не існувало ніяких інших умов, які б примусили останнього прийняти умови на вкрай невигідних для себе умов.

Волевиявлення позивача під час укладання кредитного договору було вільним, свідомим та повністю відповідало його внутрішній волі та було направлено на реальне настання правових наслідків, що відповідає вимогам ст.203 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при укладанні кредитного договору позичальник ОСОБА_5 знав про вищезазначені договірні умови і свідомо погоджувався з ними, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем завдано збитків в розмірі 75 грн. пов'язаних з отриманням довідки про відсутність заборгованості за кредитом, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки наявна довідка свідчить про повне виконання зобов'язань позивача перед відповідачем і не є обов'язковою для отримання і оплати. Окрім того, вона отримана позивачем 30.12.2015 року тобто після закінчення дії кредитного договору.

Доводи ОСОБА_5 з посиланням на невідповідність умов договору щодо сплати комісії за погашення кредиту п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, які були затверджені постановою НБУ № 168 від 10.05.2007 року колегією також відхиляються, оскільки вказані умови кредитного договору ніким не оспорені, і не визнані недійсними, а тому в силу положень ст.204 ЦК України є дійсними.

Доводи апелянта з посиланням на неврахування судом його позиції щодо незаконного стягнення з нього комісії під час здійснення ним платежів через термінали I-box, колегія також відхиляє, оскільки колегія погоджується із позицією суду першої інстанції про те, що ТОВ «I- box» , яке є власником цих платіжних терміналів не є стороною кредитного договору і не пов'язане з відповідачем.

Посилання апелянта на те, що позивачем сплачено кошти за подання документів у справі у розмірі 5,45 грн. за квитанцією від 06.10.2016 року та 5 грн. за квитанцією від 31.10.2016 року, які відповідно до ст.22 ЦК України є збитками, колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки такі витрати, відповідно до п.5 ч.3 ст.79 ЦПК України можуть бути віднесені до судових витрат та відшкодовані лише у разі задоволення позову.

Доводи, пов'язані з відмовою суду у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди колегією також відхиляються, оскільки з огляду на характер спірних правовідносин ні законом ні договором не передбачена така можливість. Така позиція цілком узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 24.02.2016 року по справі № 6-1790цс15.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Новокаховського міського суду Херської області від 14.03.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий А.Г.Колісниченко

Судді: В.В.Майданік

С.В.Радченко