Справа 331/5691/13-ц
Провадження 6/331/85/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Жукової О.Є.

при секретарі Орманджи Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя подання державного виконавця Олександрівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання , покладені на них судовим рішенням, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Олександрівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання виконавчого листа 2/331/1721/13 від 22.09.2014 року виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 25 541,12 гривень.

Заявлені вимоги заявник обґрунтував тим, що боржник ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням.

В поданні також зазначено, що боржник добровільно виконавчі документи не виконує. В ході примусового виконання виконавчого документу встановлено, що ОСОБА_2 за місцем мешкання відсутній .

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розглянути подання у його відсутність, заявлені вимоги підтримав.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2/331/1721/13 від 22.09.2014 року виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 25 541,12 гривень..

В ході примусового виконання вимоги державним виконавцем було здійснено запити до АІС «Автомобіль», ДПІ, ПФУ , однак будь-яка інформація відсутня. Також встановлено, що за боржником на праві власності нерухоме майно не зареєстроване.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань (п.5).

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року декларує: «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції». В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобовязання не тільки якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні .У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання;16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За змістом наведених правових норм встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України це один з крайніх заходів, якому повинні передувати всі інші передбачені законодавством дії щодо виконання зобов»язання .

Суду не надано переконливих доказів на підтвердження того, що боржник відмовляється добровільно виконати виконавчий документ. З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не були виконані всі можливі дії для повідомлення боржнику часу та місця здійснення перевірки майнового стану боржника та проведення опису майна, що йому належить. Акт державного виконавця від 07.11.2016 року не може бути достатньою підставою для обмеження конституційного права боржника на свободу пересування. До того ж, відсутні дані про те, що боржник свідомо перешкоджає представниками ДВС у примусовому виконанні судового рішення. Заходи щодо застосування приводу боржника через суд не приймались.

З огляду на наведене , підстав для обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України суд не вбачає, оскільки не доведено факт його ухилення від виконання зобов»язання.

Наявність самих лише зобов'язань у боржника визначених судовим рішенням , не дає підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ст.ст. 10, 60, 210, 212, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Олександрівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання , покладені на них судовим рішенням - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя шляхом подання в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя:

22.03.2017