Справа № 456/1842/17
Провадження № 6/456/82/2017
УХВАЛА

іменем України

19 червня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження божнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив:

В обґрунтування подання державний виконавець ОСОБА_1 покликається на те, що в неї на виконанні знаходяться виконавчі листи №592/8479/15-ц від 21.11.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 07.04.2015р.н., в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 07.12.2015р. і до досягнення дитиною повноліття, та №592/8479/15-ц від 21.11.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 07.12.2015р. і до досягнення дитиною трирічного віку. Боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує. Боржник не працює, пенсію не отримує, відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах немає. Нею вживалися заходи щодо виявлення майна, належного боржнику, однак такого не виявлено.

Державний виконавець Сорока Х.О. в судове засідання не зявилася, однак до суду скеровано клопотання про розгляд подання без участі представника Стрийського міськрайонного ВДВС.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання, тому судом, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, прийнято рішення проводити судове засідання без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши подання та дослідивши долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

20.02.2017р. державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 відкрито виконавчі провадження №53407434 та №53402141 з виконання виконавчих листів №592/8479/15-ц, виданих 21.11.2016р. Ковпаківським районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 07.04.2015р.н., в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 07.12.2015р. і до досягнення дитиною повноліття, та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 07.12.2015р. і до досягнення дитиною трирічного віку, про що свідчать відповідні постанови державного виконавця від 20.02.2017р.

З долучених до подання документів, а саме Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформації, наданої ДФС України та Пенсійного фонду України вбачається, що за ОСОБА_2 немає зареєстрованого нерухомого майна, він не працює, не є платником податків, пенсію не отримує.

Як вбачається з листа ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області від 25.05.2016р. №02-05/11001, ОСОБА_2 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕR №637611, виданий 13.05.2014р.

Постановою від 05.04.2017р. державним виконавцем Сорокою Х.О. накладено арешт на все нерухоме і рухоме майно боржника ОСОБА_2

Заборгованість ОСОБА_2 з сплати аліментів на утримання дитини станом на 12.06.2017р. становить 18835,92 грн., по сплаті аліментів на утримання дружини станом на 12.06.2017р. становить 18835,92 грн., що підтверджується відповідними довідками-розрахунками.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-IV), чинні міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що боржник ОСОБА_2 не виконує рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.04.2015р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 07.04.2015р.н., в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 07.12.2015р. і до досягнення дитиною повноліття, та про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 07.12.2015р. і до досягнення дитиною трирічного віку.

Станом на 12.06.2017р. заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить: на утримання дитини ОСОБА_4, 07.04.2015р.н. в розмірі 18835,92 грн., на утримання дружини в розмірі 18835,92 грн.

Суд вважає доводи, наведені державним виконавцем в поданні, не обґрунтованими, оскільки наявність у боржника вищевказаної непогашеної заборгованості не є достатньою підставою для обмеження його права на пересування та виїзду за межі України.

Суду не надано доказів обізнаності боржника про відкриття вищевказаних виконавчих проводжень та не наведено фактів ухилення ним від виконання зобовязань, встановлених рішенням суду. Також, суду не надано доказів, з яких би вбачалось, що боржник, маючи закордонний паспорт, користується своїм правом на виїзд за межі України, та має намір виїхати за межі України на постійне місце проживання чи на тривалий час з метою ухилення від виконання рішення суду, тому, з огляду на викладене, подання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 368, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 1, 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд

ухвалив:

Судове засідання в справі за поданням державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження божнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України проводити без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В задоволенні подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження божнику гловяк ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України відмовити.

Головуючий-суддя ОСОБА_6