Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 415/1467/17
Провадження № 22ц/782/422/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Коротенка Є.В.,

суддів: Орлова І.В., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 18 травня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розділення особових рахунків відповідно певним часткам в праві власності на житлове приміщення,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 18 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розділення особових рахунків відповідно певним часткам в праві власності на житлове приміщення на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою на неї та, посилаючись на порушення судом норм цивільного процесуального права, просив оскаржувану ним ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, приймаючи до уваги положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розділення особових рахунків відповідно певним часткам в праві власності на житлове приміщення (а.с.1-2).

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 28 квітня 2017 року вказана позовна заява ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст.121 ЦПК України була залишена без руху та надано позивачеві строк (протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали) для усунення вказаних ухвалою суду недоліків. При цьому суд зазначив, що позивачеві необхідно:

-відповідно до заявлених вимог зазначити належне коло відповідачів;

-зазначити докази, які підтверджують кожну обставину, визначену позивачем в позовній заяві (а.с.6).

На виконання ухвали Лисичанського міського суду Луганської області від 28 квітня 2017 року позивачем у встановлений судом строк було надано до місцевого суду заяву, у якій ОСОБА_2 зобовязалась надати всі наявні у неї докази до суду на попередньому судовому засіданні. Крім того, позивачка зазначила, що, виходячи із характеру спірних правовідносин, вона вважає ОСОБА_3 єдиним відповідачем за її позовом, який і зазначений в її позовній заяві (а.с.10).

Але ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 18 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розділення особових рахунків відповідно певним часткам в праві власності на житлове приміщення на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки позивачем не було виправлено її недоліки (а.с.14).

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити імя (найменування) відповідача, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

За змістом зазначеної норми саме позивач самостійно визначає відповідачів, їх кількість, обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї належних відповідачів та (або) доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті в подальшому, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Звертаючись до суду, ОСОБА_2 самостійно визначила відповідача, виклала в заяві обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, додала до позовної заяви докази, які вважала за потрібне надати для розгляду спору.

При цьому позивачка зобовязалась надати всі наявні у неї докази до суду на попередньому судовому засіданні.

Крім того, ст.33 ЦПК України передбачає можливість подальшої заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідачів.

Суд першої інстанції зазначених обставин та положення статті 119 ЦПК України не врахував, а тому його висновок про необхідність визнання позовної заяви ОСОБА_2 неподаною є необґрунтованим.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстав для повернення позовної заяви позивачу на час постановлення оскарженої ухвали у суду першої інстанції не було, судом порушено порядок, встановлений для вирішення процесуального питання, у зв'язку із чим ухвала Лисичанського міського суду Луганської області від 18 травня 2017 рокуна підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню, а питання щодо можливості відкриття провадження у справі необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на наведене вище, та керуючись п.3 ч.1 ст.312, ст.ст.313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 18 травня 2017 року скасувати та питання щодо можливості відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: