Провадження № 2/554/463/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Г.В. Андрієнко

при секретарі: О.В.Карабаш

за участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів з солідарного боржника

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення коштів ,-

В С Т А Н О В И В :

06.12.2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів з солідарного боржника, та прохала стягнути частину сплачених коштів на повне виконання солідарного зобов»язання за кредитним договором № 190/2006 від 08.09.2006 року, яка складається з ? частини від 11400 доларів США, що дорівнює 5700 доларів США, в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення, та ? частини від 16000 гривень, що дорівнює 8000 гривень та судові витрати

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 03.12.2013 року нею були виконані обов»язки за кредитним договором в повному обсязі, а саме було сплачено кошти в розмірі 11400 доларів США заборгованості за кредитним договором та 16000 гривень штрафних санкцій. Вважає, що виконавши солідарний обов»язок в повному обсязі, вона має право на повернення ? частини сплачених коштів.

Відповідач ОСОБА_4 10.05.2017 року звернувся до суду з зустрічним позовом в якому прохав стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти в розмірі 2 512,16 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного Банку України станом на день ухвалення рішення.

В обґрунтування зустрічного позову вказував, що ним було передано ОСОБА_1 5 000,00 доларів США, що підтверджується наданою ОСОБА_1 розпискою від 03.11.2015 року, в якій вона вказала, що дана сума коштів одержана від нього на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області. Офіційний курс НБУ станом на 03 листопада 2015 року становить 2301,52 грн. за 100 доларів США, тому на день розрахунку 57 258,13 грн. становило 2 487,84 доларів США, а ним на підставі вказаної розписки сплачено позивачу на 2 512,16 доларів США ( 5 000,00 2 487,84) більше, ніж визначено вказаним рішенням суду. У зв»язку з чим ним на адресу ОСОБА_1 був направлений лист - вимога і порядку ст..1212 ЦК України з проханням у термін до 09.2017 року повернути готівкою набуті з її боку без достатньої правової підстави грошові кошти в сумі 2512,16 доларів США або в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день повернення. Проте ОСОБА_1 кошти не повернула.

В зв»язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду.

Позивачка та представник позивача в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити в задоволенні зустрічного позову прохали відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні прохала задовольнити зустрічний позов, в задоволенні первісного позову прохала відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позови підлягають задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2014 року встановлено, що 8 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 190/2006, за умовами якого позичальник отримала кошти на споживчі цілі. Відповідач ОСОБА_4 не надавав згоди на отримання даного кредиту, але 13 липня 2009 року в забезпечення виконання даного кредитного договору він уклав з банком договір застави майна ( автомобіля). Під час шлюбу він вносив періодичні платежі для погашення даного кредиту. Суду не було надано доказів того, що кредитні кошти, які були отримані на споживчі цілі, були використані одним із подружжя не в інтересах сім»ї, тому колегія суддів вважає, що даний кредит був отриманий для потреб сім»ї і відповідач повинен сплатити позивачці ? частину коштів, які були сплачені одноособово ОСОБА_1 після припинення шлюбних відносин з 01.07.2009 року по 25 січня 2013 року ( ? від 17 773,94 доларів США та 734, 75 грн. ( а.с 6-10).

Колегія суддів розглядала позов про стягнення коштів сплачених позивачкою 01.07.2009 року ( часу припинення шлюбних відносин) по 25 січня 2013 року.

Вказаним вище рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 ? коштів сплачених ОСОБА_1 за кредитами ( ПАТ «Мегабанк» та ПАТ «Марфін Банк») з 01.07.2009 року по 25.01.2013 року 8 949,47 доларів США ( при курсі 1 дол. дорівнює 11,46 грн.) + 367,38 грн. всього 102 928,30 грн.

На день звернення з позовною заявою загальна сума сплачених коштів ОСОБА_1 в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ складає 308512,60 грн.

Положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. (ч. 4 ст. 65 СК України)

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Стаття 544. Цивільного кодексу передбачає, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Ч.4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відтак позивач за первісним позовом після сплати відшкодування 11400 доларів США набув права стягнення заявленої сплаченої суми з відповідача в розмірі 1/2 частини.

Офіційний курс долара станом на 14.12.2017 року складає 27,27 грн. за один долар США. Таким чином 5700 доларів дорівнює 155 439 грн.

Стосовно зустрічного позову слід зазначити, що Апеляційним судом Полтавської області від 07.05.2014 року у цивільній справі № 2-494/11 за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення і ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 28 травня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, публічне акціонерне товариство «МарфінБанк», публічне акціонерне товариство «ОСОБА_6 Аваль», публічне акціонерне товариство «ОСОБА_6 Аваль», публічне акціонерне товариство «Мегабанк», про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договору дарування, поновлення права власності на квартиру ухвалене рішення, за яким судова колегія вирішила стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 різницю в вартості виділеного майна- 45 670, 17 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 ? коштів, сплачених ОСОБА_1 за кредитами ( ПАТ «Мегабанк» та ПАТ «Марфін Банк») з 01.07.2009 року по 25.01.2013 року по 8 949,47 доларів США ( при курсі 1 долар до 11,46 грн.) +367,38 грн. - всього 102 928,30 грн…»

Тобто в даному випадку ? сплаченої ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 190/2006 від 08.09.2006 року з відповідача вже була стягнута за вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, а відповідно до ухвали від 23.06.2014 року Апеляційний суд Полтавської області у справі № 2-494/11 ухвалив наступне « ….. Роз»яснити рішення апеляційного суду Полтавської області від 7 травня 2014 року, що при виконанні рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 102 928,30 грн. та при виконанні рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 45 670,17 грн. допустити взаємозарахування, зазначивши що згідно рішення апеляційного суду Полтавської області від 07 травня 2014 року підлягає стягненню в результаті взаєморозрахування з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 57 258,13 грн.

Наразі вказані рішення суду першої та апеляційної інстанції з боку ОСОБА_1 не були оскаржені, що свідчить про те, що вона погодилась зі змістом цих рішень.

Крім того відповідно до розписки від 03.11.2015 року відповідачем ОСОБА_4 було передано позивачці за первісним позовом ОСОБА_1 5 000,00 доларів США, в якій вона вказала, що дана сума коштів одержана від ОСОБА_4 на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області по справі № 2-498/11 від 07.05.2014 року.

Офіційний курс НБУ станом на 03 листопада 2015 року становить 2301,52 грн. за 100 доларів США, тому на день розрахунку 57 258,13 грн. становило 2 487,84 доларів США, а ОСОБА_4 на підставі вказаної розписки сплачено позивачу на 2 512,16 доларів США більше, ніж визначено вказаним рішенням суду апеляційної інстанції.

14.04.2017 року ОСОБА_4 направив на адресу ОСОБА_1 лист-вимогу щодо повернення у термін до 09.05.2017 року готівкою набуті з її боку без достатньої правової підстави грошові кошти в сумі 2 512,16 доларів США або в гривневому еквівалентів за курсом НБУ станом на день повернення.

Проте станом на 10.05.2017 року з боку ОСОБА_1 кошти не повернуті.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не правомірно прийняла платіж від ОСОБА_4 в більшому розмірі ніж визначеному рішенням суду.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та беручи до уваги суть спірного договору, суд приходить до висновку, про задоволення первісних та зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, а саме з відповідача ОСОБА_7 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню сума сплачених коштів на повне виконання солідарного зобов»язання за кредитним договором № 190/2006 від 08.09.2006 року, яка складається з ? частини від 11400 доларів США, що дорівнює 5700 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на дату розгляду справи 14.12.2017 року становить 27 грн. 27 коп. за 1 дол. США, тобто 155 439 грн., та ? частини від 16000 гривень, що дорівнює 8000 гривень та з позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 на користь відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 підлягає стягненню сума розмірі 2 512,16 доларів США що в еквіваленті до курсу НБУ станом на дату розгляду справи 14.12.2017 року становить 27 грн. 27 коп. за 1 дол. США, тобто 68506,60 грн.

Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись 544,1212 ЦК України, 65 СК України, ст.ст. 5,10,60, 213,218 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів з солідарного боржника - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 ? частину сплачених коштів на повне виконання солідарного зобов»язання за кредитним договором № 190/2006 від 08.06.2006 р. в сумі 5700 доларів США, що за курсом станом на 14.12.2017 р. складає 155 439 грн. та 8000 грн., а всього 163 439 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1542,56 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 91 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2512,60 доларів США, що за курсом станом на 14.12.2017 р. дорівнює 68506,60 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 665,97.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 10 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з моменту оголошення.

Суддя: Г.В. Андрієнко