Справа № 203/1497/17
19 червня 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Булеці А.В.
за участю позивача - ОСОБА_1
представників третіх осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи - Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради, Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що у нього на відповідальному зберіганні на підставі договору перебуває кімната АДРЕСА_1 В 2016 році під час збору документів щодо проходження процедури отримання зазначеної кімнати для проживання, йому стало відомо, що в кімнаті зареєстрований відповідач, реєстрація якого унеможливлює видачу ордеру на його вселення. Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується відповідними актами, складеними комісією КП «Жилсервіс-5». В зв'язку з цим, посилаючись на норми ст.ст.71,72 ЖК України та не проживання відповідача більше шести місяців в кімнаті, позивач просив суд визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1
В судовому засіданні позивач позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник третьої особи - Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради, в судовому засіданні підтримав позов.
Представник іншої третьої особи просив прийняти рішення на розсуд суду.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив.
З урахуванням зазначеного та думки позивача, який не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, судом, у відповідності до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача в заочному порядку.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом вимог ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб'єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).
Відповідно до п.п.9,10 «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986 року та ч.2 ст.128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету.
На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.
Відповідно до п.15 «Примірного положення про гуртожитки» жила площа в гуртожитку не підлягає обміну, розділу, бронюванню і здачі в піднайом.
Згідно ст.31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством, цим Кодексом та іншими актами законодавства. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті.
Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що гуртожиток по АДРЕСА_1 перебуває у комунальні власності міста та знаходиться на балансі та обслуговуванні Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради.
В кімнаті НОМЕР_1 вказаного гуртожитку з 31.01.2005 року значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_4
Посилаючись на те, що вказана кімната на підставі договору з балансоутримувачем від 25.11.2016 року була передана йому на відповідальне зберігання, що наявність реєстрації в кімнаті відповідача унеможливлює видачу ордеру на його вселення, а також факт не проживання відповідача за вказаною адресою на протязі більше шести місяців, позивач у відповідності до ст.ст.71,72 ЖК України просив суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1
Разом з тим, як зазначив сам позивач під час розгляду справи в суді на теперішній час він проживає в іншому гуртожитку, а також має реєстрацію за місцем проживання батьків в АДРЕСА_2
Доказів, щодо його перебування на обліку, як особи, що потребує поліпшення житлових умов, наявності рішень про передачу цієї кімнати для проживання позивачу останнім не надано. Ордер, який в силу ст.58 ЖК України, є єдиною підставою для вселення та зайняття житлового приміщення, позивачу не видавався.
А наявний договір відповідального зберігання з балансоутримувачем та наміри в по-дальшому вселитись в спірну кімнату, не є підставами, які б свідчили про набуття позивачем права користування кімнатою, а також права звернення до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування кімнатою гуртожитку, що є комунальною власністю.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність порушених або оспорюваних прав позивача, пред'явлення останнім позову без достатніх правових підстав та необхідність відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.
В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати слід покласти на останнього.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.31,58,71,72 ЖК України, ст.ст.1,3,4,10, 11,27,31,36,58-61,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи - Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради, Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Казак С.Ю.