АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1849/16 Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 22-ц/789/725/17 Доповідач - Бершадська Г.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

з участю секретаря Бріль В.Л.,

представника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Бучацького районного суду від 17 березня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги Банк обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 31 березня 2008 року ОСОБА_1 (ОСОБА_2) 31 березня 2008 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 3 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на суму залишку за кредитом. Посилаючись на те, що відповідач не виконувала взятих на себе зобовязань, Банк просив стягнути заборгованість за кредитом в сумі 37 176,54 грн, з яких: 3 000 заборгованість за кредитом; 21 010,04 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 10 920 грн заборгованість за комісією та пенею; 500 грн штрафу фіксованого та 1 746,50 грн процентної складової.

Рішенням Бучацького районного суду від 17 березня 2017 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою на вказане рішення, в якій просить його скасувати і постановити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неналежне дослідження судом доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт вказав, що висновки суду є суперечливими, оскільки суд відмовив у задоволенні позову як з підстав недоведеності укладення кредитного договору, так і пропуску строку позовної давності, що є недопустимим. Вважає, що позивач має право на стягнення процентів і пені в межах строку позовної давності.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявився.

Представник ОСОБА_1 апеляційної скарги не визнала та пояснила, що відповідачка платіжної карти і кредиту не отримувала. В заяві на видачу кредиту Швидка готівка не зазначено серію та номер паспорта та підпис не її. Відповідачка зверталась з клопотанням про витребування кредитної справи, доказів щодо видачі їй платіжної карти з ПІН кодом при зверненні банку з позовом до неї про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором у 2013, 2015 роках і у даній справі, однак банк таких доказів не надавав, оскільки їх немає. Ухвалами суду попередньо подані Банком позови залишені без розгляду. Вона спершу подала заяву про застосування строків позовної давності (так їй порадили), а потім зустрічний позов про визнання даного кредитного договору недійсним, просила призначити почеркознавчу експертизу підпису у заяві в графі клієнт, однак суд відмовив у прийнятті зустрічної заяви, посилаючись на затягування розгляду справи. Анкетні дані відповідачки в Банку були, оскільки вона мала зарплатну карточку.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідача та представника відповідачки, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову за спливом строку позовної давності. При цьому суд зазначив, що позивачем не доведено укладення кредитного договору з ОСОБА_1

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, суд відмовляє у задоволенні позову за спливом позовної давності лише у разі обґрунтованості (доведеності) позовних вимог.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною першою статті 1046 цього Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В позовній заяві ПАТ КБ ПриватБанк зазначав, що ОСОБА_1 31 березня 2008 року, відповідно до укладеного кредитного договору без номера від 31 березня 2008 року, отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

На підтвердження позовних вимог позивач надав копію заяви ОСОБА_2 від 31 березня 2008 року про оформлення кредиту Швидка готівка у розмірі 3 000 грн (в якій відсутні серія і номер паспорта (а.с. 12) та розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 31 березня 2008 року, згідно якого заборгованість за договором станом на 16 жовтня 2016 року становить 37 176,54 грн (а.с. 9-11).

Заперечуючи позовні вимоги, представник відповідача пояснювала, що ОСОБА_1 кредитного договору не укладала (не підписувала заяви) та платіжної карти і коштів не отримувала.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

ПАТ КБ ПриватБанк на підтвердження виконання своїх зобовязань за кредитним договором не надав суду доказів про те, що відповідачці видавалась платіжна карта з кредитним лімітом 3 000 грн.

Наявність в матеріалах справи заяви про оформлення кредиту Швидка готівка та виписки заборгованості за вищевказаним кредитним договором за відсутності доказів про отримання кредиту платіжної карти з кредитним лімітом, не свідчать про виконання банком обовязку з передачі ОСОБА_1 грошей в сумі 3 000 грн.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бучацького районного суду від 25 грудня 2013 року аналогічний позов ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою позивача залишено без розгляду (а.с. 45) та ухвалами цього ж суду від 8 липня 2015 року та 9 жовтня 2015 року такі ж позови залишені без розгляду у звязку з неявкою в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про слухання справи (а.с. 46, 47).

Позивач спочатку клопотав про відкладення розгляду справи для участі в судовому засіданні, а потім, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не зявився до суду, у звязку з чим суд вирішив спір за наявними матеріалами справи.

Наведене свідчить про недобросовісне здійснення позивачем своїх обовязків.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 27 ЦПК України сторони зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Сторони для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи те, що позивачем не надано допустимих доказів про укладення кредитного договору та те, що судом відмовлено у позові за спливом строку позовної давності, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду слід скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Бучацького районного суду від 17 березня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31 березня 2008 року відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3