Провадження №: 2/752/229/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання права власності,

встановив:

20.07.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання права власності до ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 17.02.2015 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 17022015. Відповідно до умов зазначеного вище договору, відповідач ОСОБА_2 (цедент) відступила йому, а він як цесіонарій, набув право вимоги, на належні цедентові грошові кошти у розмірі 5 535, 00 дол. США, що станом на 03.03.2015 року еквівалентно 149 002, 20 грн. за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США, що був укладений 02.02.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Дельта Банк" із усіма додатками, змінами та доповненнями до нього. З моменту підписання договору № 17022015 від 17.02.2015 року, позивач (цесіонарій) набув статусу вкладника у значенні цього терміна, що визначений в п. 4 ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Станом на 15.06.2015 року ОСОБА_2 не визнала його право власності на грошові кошти у розмірі 5 535, 00 дол. США, про що повідомила позивача письмово. У зв'язку з вище викладеним, просив визнати за ним право власності на грошові кошти за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" від 02.02.2015 року у розмірі 149 002, 20 грн., що набуті відповідно до умов договору про відступлення права вимоги (цесії) № 17022015, який укладено 17.02.2015 року між ним та ОСОБА_2, у подальшому подав заяву про уточнення вимог, а саме просив визнати за ним право власності на 5 535, 00 дол. США.

Ухвалою суду від 05.05.2016 року замінено позивача у справі ОСОБА_3 на ОСОБА_1 у зв'язку з укладенням 18.02.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору № 1 про відступлення права вимоги, відповідно до змісту якого, в рахунок погашення заборгованості цедента перед цесіонарієм, цедент відступив у певній частині цесіонарію, а цесіонарій став вкладником у певній частині, яка зазначена в договорі № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США від 02.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк», враховуючи договір відступлення права вимоги (цесії) № 1702015 від 17.02.2015 року, що укладений між цедентом та вкладником з приводу отримання від банку грошових коштів у доларах США з рахунку, на якому обліковуються гроші, що вказані в договорі банківського вкладу (депозиту) на суму 5 535, 00 дол. США.

Ухвалою суду від 12.07.2016 року до участі у справі у якості третьої особи залучено ОСОБА_3

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з'явилися, просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації місця проживання в установленому законом порядку, однак судову повістку повернуто на адресу суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони.

Третя особа ПАТ «Дельта Банк», явку свого представника у судове засідання не забезпечило, направило на адресу суду письмові заперечення.

З огляду на викладене, суд ухвалив завершувати розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ПАТ «Дельта Банк» про визнання права власності, за відсутності сторін та третіх осіб у судовому засіданні.

Будучи присутнім у попередніх судових засіданнях, представник відповідача ОСОБА_2 визнав заявлені позовні вимоги, не заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до змісту зазначених заперечень, ПАТ «Дельта Банк» заперечувало проти задоволення заявленого позову з тих підстав, що ОСОБА_2 при укладенні з ОСОБА_3 17.02.2015 року договору відступлення права вимоги (цесії) № 17022015, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 відступила ОСОБА_3, а він, набув право вимоги, на грошові кошти у розмірі 5 535, 00 дол. США за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США, що був укладений 02.02.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Дельта Банк" із усіма додатками, змінами та доповненнями до нього, порушила п. 2.12.19 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Дельта Банк», що затверджені рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» згідно Протоколу № 14 від 20.03.2013 року в редакції зі змінами та доповненнями, затвердженими рішеннями Ради Директорів АТ «Дельта Банк» згідно Протоколу № 55 від 06.08.2014 року у частині отримання письмової згоди банку на відступлення третім особам прав за договором банківського вкладу.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості ; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ; суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі ; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги ; суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом встановлено, що 02.02.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США (а.с. 6).

17.02.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 17022015 (а.с. 4-5).

Відповідно до п. 2, 3 зазначеного вище договору: ОСОБА_2 (цедент) відступила ОСОБА_3, а він як цесіонарій, набув право вимоги, на належні цедентові грошові кошти у розмірі 5 535, 00 дол. США, що станом на 03.03.2015 року еквівалентно 149 002, 20 грн. за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США, що був укладений 02.02.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Дельта Банк" із усіма додатками, змінами та доповненнями до нього; з моменту підписання договору № 17022015 від 17.02.2015 року, позивач (цесіонарій) набув статусу вкладника у значенні цього терміна, що визначений в п. 4 ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності, ОСОБА_3 підставою для звернення за захистом своїх прав зазначає про те, що відповідач ОСОБА_2 станом на 15.06.2015 року не визнала його право власності на грошові кошти у розмірі 5 535, 00 дол. США, про що повідомила його ж письмово (а.с. 7).

Судом також встановлено, що 18.02.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір № 1 про відступлення права вимоги (цесії), за яким цедентом за договором є ОСОБА_3, а цесіонарієм - ОСОБА_1 (а.с. 85).

Відповідно до п. 1, 2, 3 зазначеного вище договору: в рахунок погашення заборгованості цедента перед цесіонарієм, в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент відступає в певній частині цесіонарію, а цесіонарій набуває в певній частині право вимоги грошових коштів, належних цедентові, у зв»язку з чим цесіонарій стає вкладником в певній частині, яка далі зазначена в договорі, за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США від 02.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк», враховуючи договір відступлення права вимоги (цесії) № 1702015 від 17.02.2015 року, що укладений між цедентом та вкладником з приводу отримання від банку грошових коштів в доларах США з рахунку, на якому обліковуються гроші, що вказаний в договорі банківського вкладу (депозиту), що відкритий вкладником в банку згідно п. 2 вказаного договору вкладу; за цим договором цесіонарій набуває право вимагати від боржника сплатити суми боргу в розмірі 5 535, 00 дол. США, який виник у зв'язку з наданням вкладником боржнику у тимчасове строкове користування грошових коштів за договором з банком, враховуючи договір відступлення права вимоги (цесії) № 17022015 від 17.02.2015 року, укладений між цедентом та вкладником; із моменту підписання цього договору сторонами цесіонарій набуває статусу вкладника стосовно грошових коштів, зазначених в п.п. 1, 2 договору.

Залучена до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_3 - позивач ОСОБА_1, підставою для позову зазначає також невизнання відповідачем ОСОБА_2 її права власності на грошові кошти та посилається на ч. 1 ст. 392 ЦК України.

За правилами ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Будучи присутнім у судовому засіданні 05.05.2016 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 повідомив суд про те, що відповідач ОСОБА_2 на час звернення позивача до суду з позовом, не визнавала заявлених до неї позовних вимог з зазначених у позовній заяві підстав, однак станом на теперішній час позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Однак, як видно зі змісту п. 2.12.19 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» що затверджені рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» згідно Протоколу № 14 від 20.03.2013 року в редакції за змінами та доповненнями, затвердженими рішеннями Ради Директорів АТ «Дельта Банк» згідно Протоколу № 55 від 06.08.2014 року, клієнт (вкладник) не може здійснювати відступлення третім особам прав за договором банківського вкладу (депозиту) без дотримання попередньої письмової згоди банку.

Крім того, як видно зі змісту п.п. 2.2., 2.3. Договору № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, що укладений 02.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2, підписанням цього договору вкладник засвідчує, що він ознайомлений з Правилами та погоджується вважати їх обов'язковими для застосування до взаємовідносин, які виникли на підставі цього договору; підпис вкладника на цьому примірнику договору є письмовим підтвердженням того, що вкладник в день укладання цього договору отримав свій примірник договору, а також один примірник діючих Правил банку.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 512, 516 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як видно зі змісту письмових заперечень ПАТ «Дельта Банк» та наявних в матеріалах справи доказів, ПАТ «Дельта Банк» не надавало своєї письмової згоди на відступлення прав за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США, що був укладений 02.02.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Дельта Банк".

Наразі, судом встановлено, що сторони у справі, укладаючи договір відступлення права вимоги (цесії), не отримали на те згоду від ПАТ «Дельта Банк», що свідчить про те, що новий кредитор, яким є позивач ризик настання несприятливих наслідків взяв на себе.

Приймаючи до уваги, що відповідач за заявленими позовними вимогами позов визнала, про що повідомив суд у судовому засіданні 05.05.2016 року представник останньої, отже підстави для висновку суду про те, що має місце порушення прав та законних інтересів позивача відсутні, а відтак заявлені позовні вимоги мають бути залишені без задоволення.

З огляду на висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню за правилами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 392, 512, 516 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 213 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання права власності, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.