Справа №461/3508/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченка В.Є,

при секретарі - Сидорак М.

з участю:

представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відшкодування заподіяної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2017 року до суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відшкодування заподіяної шкоди. Свої вимоги мотивувала тим, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.09.2015 року за скаргою позивачки визнано незаконними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, правонаступником якого є ОСОБА_3 відділ державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4 Даною ухвалою також скасовано постанови державного виконавця про розшук та затримання автомобіля, вилучення державних номерних знаків, технічного паспорта та ключів, постанов про відкриття виконавчого провадження. Крім цього, зазначила, що 30.11.2015 р. постановою Галицького районного суду м. Львова визнано протиправними дії начальника ОСОБА_3 відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції по ВП № 42303010. Просила суд відшкодувати завдані їй збитки внаслідок незаконних дій ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а саме повернути в натурі майно (передати речі такого ж роду і такої ж якості), яке перелічене в акті опису й арешту майна державного виконавця Галицького В ДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 від 01.07.2014 року (всього 40 позицій), а в разі неможливості передати речі в натурі майно, відшкодувати збитки в грошовій формі на суму 211 000 грн. 50 коп. Просила суд відшкодувати незаконно стягнуті з неї виконавчі збори: за виконавчим листом ВП №44918206 в сумі 0,75 грн., за виконавчим листом ВП №44918142 в сумі 128,97 грн., за виконавчим листом ВП 44920882 в сумі 10999, 15 грн., за виконавчим листом ВП44920979 в сумі 680 грн.

Представник позивача ОСОБА_2, ОСОБА_1, в судовому засіданні цивільний позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області до суду не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Актом опису й арешту майна від 01.07.2014 р. державним виконавцем Галицького відділу ДВС Львівського міського управління юстиції описано і накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2

Відповідно до тексту ухвали Галицького районного суду м. Львова від 21.09.2017 р. по справі 461/2284/16-ц скаргу позивачки задоволено та визнано дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 протиправними та незаконними, скасовано постанови державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_4 про розшук та затримання автомобіля, вилучення державних номерних знаків, технічного паспорта та ключів, постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 жовтня 2014 року ВП №44918206 «Про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору в сумі 0,75 грн.»;

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 жовтня 2014 року ВП №44918142 «Про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави витрат на проведення виконавчих дій в сумі 128,97 грн.»;

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 жовтня 2014 року ВП №44920882 «Про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави витрат на проведення виконавчих дій в сумі 10999,15 грн.»;

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 01 жовтня 2014 року ВП №44920979 «Про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору в сумі 680,00 грн.»;

- постанову про розшук майна боржника від 01 жовтня 2014 року ВП №44920882;

- постанову про розшук майна боржника від 01 жовтня 2014 року ВП №44918142;

- постанову про розшук майна боржника від 01 жовтня 2014 року ВП №44918206;

- постанову про розшук майна боржника від 01 жовтня 2014 року ВП №41624321.

Листом начальника ОСОБА_3 ВДВС м. Львова ОСОБА_5 №1336 від 06.03.2017 р. ОСОБА_2 повідомлено, що порушень, під час виконання рішень державним виконавцем, не виявлено.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем), державні виконавці несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому законом. У разі вчинення державним виконавцем під час виконання службових обов'язків діяння, що має ознаки злочину чи адміністративного правопорушення, він підлягає кримінальній чи адміністративній відповідальності у порядку, встановленому законом. Шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем) передбачено, що збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Частинами 1 та 4 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону "Про державну виконавчу службу", частини другої статті 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень статей 1173, 1174 ЦК і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. В ст. 137 ЦПК України зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Докази повинні бути належними та допустимими.

Позивачка просила суд відшкодувати завдані їй збитки внаслідок незаконних дій ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а саме повернути в натурі майно (передати речі такого ж роду і такої ж якості), яке перелічене в акті опису й арешту майна державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_4 від 01.07.2014 року (всього 40 позицій), а в разі неможливості передати речі в натурі майно, відшкодувати збитки в грошовій формі на суму 211 000 грн. 50 коп. Проте позивачкою не доведено розмір та наявність шкоди. На підтвердження заявлених у позові вимог ОСОБА_2 не надала суду жодних документів з виконавчого провадження та жодних доказів на підтвердження збитків в сумі 211000 грн. 50 коп. (виконавчих листів, постанов державного виконавця, актів державного виконавця, товарних чеків, квитанцій, тощо).

Крім цього, позивачка просила суд відшкодувати незаконно стягнуті з неї за виконавчим листом ВП №44918206 ОСОБА_3 ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області на користь держави виконачий збір в сумі 0,75 грн. Виконавчого листа по ВП №44918206, квитанції чи іншого документу на підтвердження оплати даного виконавчого збору суду не надала.

Вимоги позивачки про відшкодування незаконного стягнутих з неї за виконавчим листом ВП №44918142 ОСОБА_3 ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області на користь держави витрат на проведення виконавчих дій в сумі 128,97 грн. суд також вважає їх необгрунтованими. Жодних доказів, в тому числі виконавчого листа по ВП №44918142, квитанції чи іншого документу на підтвердження оплати витрат на проведення виконавчих дій суду не надала.

Крім цього, позивачка просила суд відшкодувати незаконно стягнуті з неї за виконавчим листом ВП №44920882 ОСОБА_3 ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області на користь держави витрати на проведення виконавчих дій в сумі 10999,15 грн. Виконавчого листа по ВП №44920882 та квитанції чи іншого документу на підтвердження оплати витрат на проведення виконавчих дій суду не надала.

Вимога про стягнення незаконно стягнутих з позивачки за виконавчим листом ВП №44920979 ОСОБА_3 ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області на користь держави витрат на проведення виконавчих дій в сумі 680 грн. також необгрунтована та не підтверджена жодними доказами. Виконавчого листа по ВП №44920979 та квитанції чи іншого документу на підтвердження оплати витрат на проведення виконавчих дій позивачка суду не надала.

Крім цього, судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.09.2016 року скасовані постанови про відкриття виконачих проваджень №44918206, №44918142, №44920882, №44920979 про стягнення з позивачки вищезазначених сум виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. При цьому, позивачка не довела суду, що з неї реально стягнуті ці суми.

Позивачка не надала суду достатніх належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 208, 209 ЦПК України, суд -,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про відшкодування заподіяної шкоди.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Радченко В.Є.