Справа № 539/778/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Даценка В. М.

при секретарі Павличенко О.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи -Відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції, друга Лубенська державна нотаріальна контора, про встановлення батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Лубенської міської ради Полтавської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення батьківства.

У позові вказала, що з травня 2009 року вона проживала однією сімєю без шлюбу з ОСОБА_5. 27.10.2010 року у них народилася донька ОСОБА_6. Запис про батька дитини зроблений відповідно до положення ст.135 СК України: за прізвищем матері, а імя та по батькові зазначено ОСОБА_7.

Після народження дитини позивач та ОСОБА_5 продовжили проживати однією сімєю, спільно дбали про дитину, вели спільний бюджет. ОСОБА_5 виконував всі обовязки батька.

28.07.2015 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частини квартири №34 та частини квартири АДРЕСА_1, які йому залишилися після смерті 08.10.2010 року матері - ОСОБА_8

Позивач вказує, що їх спільна зі спадкодавцем донька, ОСОБА_6, є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Однак, відсутність в свідоцтві про народження дитини відповідного запису в графі про батька перешкоджає реалізації її спадкових прав.

Позивач прохає суд визнати ОСОБА_5 батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача та позивач заявлені позовні вимоги підтримали.

Представник Лубенської міської ради в судовому засіданні просила в задоволенні позовних вимог до Лубенської міської ради відмовити, оскільки остання не є належним відповідачем у справі, при вирішенні питання щодо решти позовних вимог поклалася на розсуд суду.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечили, зазначили, що його ОСОБА_5 міг і не бути батьком ОСОБА_6 При цьому визнали факт того, що ОСОБА_5 визнавав ОСОБА_6 своєю дитиною.

Третя особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився. До суду надіслав клопотання про розгляд справи за їх відсутності

Третя особа - друга Лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши учасників процесу, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

При цьому, суд вважає за можливе розглянути подану заяву в порядку позовного провадження, зважаючи на те, що існує спір про право з потенційними спадкоємцями, оскільки вирішення справи потрібно позивачу для прийняття спадщини дитиною.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження позивач ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. В графі з відомостями про батька дитини зазначено: «Погарський Денис Валерійович». /а.с.4-5, 13/

Запис про батька дитини проведено у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, згідно якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Водночас, позивач стверджує, що проживала однією сімєю з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який і є батьком ОСОБА_6

Доводи позивача підтверджується наданими доказами.

Зокрема, історією розвитку дитини, де в графі з даними про сімю батьком дитини записаний ОСОБА_5, а місце проживання дитини зазначено за адресою, де проживав ОСОБА_5 та мав право власності на частку у нерухомому майні: АДРЕСА_2. /а.с.7-8/

Згідно акту комісії будинкового комітету будинку №4 по провулку Комсомольської від 07 вересня 2015 року, в квартирі АДРЕСА_3 з 10 травня 2009 року спільно мешкали ОСОБА_1 та ОСОБА_5, вели спільне господарство, разом виховували та матеріально забезпечували доньку ОСОБА_6, яка народилася 27.10.2010 року. /а.с.9/

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що є подругою позивача. Підтвердила факт спільного проживання однією сімєю позивача та ОСОБА_5 на час народження ОСОБА_6 Вказала, що ОСОБА_5 за життя визнавав ОСОБА_6 своєю донькою та жодного разу не поставив цей факт під сумнів.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомили, що знайомі з позивачем. ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_5, з 2009 року, а в 2010 році у них народилася дитина. ОСОБА_5 визнавав себе батьком дитини, ніколи не заперечував цей факт.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що працює дільничною медсестрою Лубенського медичного центру первинної медико-санітарної допомоги. Спостерігала за малолітньою ОСОБА_13 починаючи з 2010 року протягом близько 1,5-2 років. ОСОБА_5 визнавав себе батьком дитини, дбав про неї, уважно ставився.

На підтвердження обставин повідомлених позивачем щодо батьківства ОСОБА_5 також вказують спільні фото сімейного характеру останнього разом з дитиною та ОСОБА_1 Так, надані фотознімки, зроблені під час прогулянки ОСОБА_5 з дитиною в парку, фото ОСОБА_5 та дитини зі спільної зустрічі новорічних свят, спільні фото ОСОБА_5 з малолітньою ОСОБА_6 та позивачем по справі в домашній обстановці. Подібна поведінка, на думку суду, не є характерною для сторонніх людей.

28 липня 2015 року ОСОБА_5 помер, не вирішивши питання про запис себе батьком ОСОБА_6

Суд вважає, що наведені дані в своїй сукупності доводять, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6

При цьому, суд враховує розяснення надані в п. 9 ППВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно яких, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на частку квартири АДРЕСА_4. /а.с.11/

Частку у вказаному майні ОСОБА_5 успадкував після смерті 08.10.2010 року свої матері ОСОБА_8.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, малолітня ОСОБА_6 відноситься до першої черги спадкоємців за законом після смерті свого батька ОСОБА_5

Водночас, з відповіді нотаріуса Другої Лубенської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_5 відкрита спадкова справа, в справі наявна заява про прийняття спадщини від імені малолітньої ОСОБА_6 та брата спадкодавця ОСОБА_3. Однак, нотаріус вказав, що надати ОСОБА_1 більш детальну інформацію про коло спадкоємців не має можливості, оскільки не підтверджено право на спадкування ОСОБА_6 /а.с.10/

З наданої нотаріусом другої Лубенської державної нотаріальної контори копії спадкової справи вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 подав 27.01.2016 року ОСОБА_3.

Таким чином, ОСОБА_3, як спадкоємець після ОСОБА_5, є належним відповідачем по справі, оскільки в даному випадку визнання батьківства спадкодавця щодо малолітньої ОСОБА_6 може вплинути на обсяг його спадкових прав.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу про визнання ОСОБА_5 батьком ОСОБА_6, заявлену до ОСОБА_3.

Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення заявленої позовної вимоги до Лубенської міської ради Полтавської області, ОСОБА_4, оскільки вони не є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5, визнання батьківства спадкодавця щодо ОСОБА_6 жодним чином не впливає на їх права, а тому вони не є належними відповідачами по справі.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Полтавської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи -Відділ реєстрації актів цивільного стану по м.Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції, друга Лубенська державна нотаріальна контора, про встановлення батьківства, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5 батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні позовних вимог до Лубенської міської ради Полтавської області, ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_14 В. М.