АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №646/125/17 Головуючий суддя І інстанції Сорока О. П.
Провадження № 22-ц/790/2537/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Довгаль А.П., Сащенко І.С.

при секретарі Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30 січня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про припинення договору поруки,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про припинення договору поруки.

В обґрунтування позову зазначає, що 11 січня 2008 року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 36 000 доларів США у порядку та на умовах, зазначених в договорі.

11 січня 2008 року ним з Банком укладено Договір поруки за № 0/3, відповідно до умов якого він зобовязується відповідати за невиконання ОСОБА_3 зобовязань за Кредитним договором № 0 від 11 січня 2008 року в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

27 лютого 2015 року внаслідок несплати щомісячного платежу у ОСОБА_3 виникла заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 200,09 доларів США і в подальшому заборгованість тільки збільшувалась.

Вважає, що 27 лютого 2015 року настав строк виконання основного зобовязання, яке не було виконане позичальником, а Банк у шестимісячний строк не предявив вимогу до нього як до поручителя, то договір поруки є припиненим.

Просить визнати припиненим договір поруки № 0/3 від 11 січня 2008 року, укладений між ним та АКІБ «Укрсиббанк».

Представник відповідача ПАТ «Укрсиббанк» в судове засідання не зявився. В письмових запереченнях зазначив, що 15 жовтня 2015 року Банк звертався до ОСОБА_1 з вимогою про повернення кредитних коштів, а 16 січня 2016 року Банк звернувся до суду з позовом до позичальника та поручителя.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що оскільки основним зобовязанням за кредитним договором є щомісячні платежі, які складаються з частини тіла кредиту та процентів за користування кредитом, то строк виконання основного зобовязання є строком здійснення щомісячних платежів з 01 по 10 (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. 27 лютого 2015 року настав строк виконання основного зобовязання, яке не було виконане позичальником, то відповідно до п. 4. ст. 559 ЦК України договір поруки є припиненим.

Направлена Банком вимога повернути кошти поза межами шестимісячного строку.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 11 січня 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала 36000 доларів США та зобовязалась повернути їх в строк і на умовах, визначених договором.

В цей же день 11 січня 2008 року між ОСОБА_1 та Банком укладено договір поруки, відповідно до умов якого він зобовязується відповідати за виконання ОСОБА_3 зобовязань по кредитному договору.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання договору поруки припиненим суд першої інстанції виходив з тих обставин, що з лютого 2015 року ОСОБА_3 не проводить виплати по кредитному договору, однак вимога ОСОБА_1 направлена у шестимісячний строк, а тому строк не пропущено.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до вимог ст. 553 ч.1; 554 ч.1,2; 559 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що з 27 лютого 2015 року ОСОБА_3 не проводить виплати; вимогу про дострокове повернення кредиту отримана ним 21 жовтня 2015 року, а посилання суду на п. 6.2 Договору про надання кредиту не має відношення до встановлення строку виконання основного зобовязання у розумінні ч.4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, а за п. 7 ч. 2 цієї статті - припинення правовідношення.

За положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1, 4 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов'язання за договором поруки, передбаченого ст.559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (статті 3,12-15,20 ЦК України, статті 3-5,11,15,31 ЦПК України).

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (висновок міститься у постановах ВСУ: від 21 травня 2012 року у справі №6-18цс11, від 21 травня 2012 року у справі №6-20цс11, від 21 травня 2012 року №6-69цс11, від 21 листопада 2012 року у справі №6-134цс12, від 05 грудня 2012 року у справі №6-147цс12).

Проте, способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом пов'язане припинення поруки.

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п.7 ч.2 ст.16 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі №6-69цс11).

Як вбачається з тексту позовної заяви ОСОБА_1 ставиться питання саме про визнання припиненим договору поруки, а не про визнання поруки припиненою.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2- задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 30 січня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про припинення договору поруки відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: