Справа №295/3966/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого судді Перекупки І.Г.

За участі секретаря Сидорець К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 35384,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 18.07.2016 р. о 07:35 год. з вини відповідача, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль марки «ГАЗ3110», виїхавши на бордюр, вдарився в стовп і дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди марки «ГАЗ 31105», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та закрито провадження в справі у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «ГАЗ 31105», складає 35384,41 грн.

В судове засідання сторони направили заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав (а.с.27-28).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що власником автомобіля марки «ГАЗ 31105», державний номерний знак НОМЕР_2, 2007 року випуску, є ОСОБА_1, що підтверджується змістом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АМС №064254.

18.07.2016 р. о 07:35 год. відповідач, керуючи автомобілем марки «ОСОБА_3 2.0 GLS», державний номерний знак 1002РЗ, по вулиці Перемоги, 93 м. Житомирі, перед перестроюванням з лівої смуги руху в праву не надав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим спричинив створення аварійної обстановки, а саме - примусив водія автомобіля марки «ГАЗ 31105», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1 різко змінити швидкість, напрямок руху та вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки та безпеки інших осіб, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль марки «ГАЗ», виїхавши на бордюр, вдарився в стовп і дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди марки «ГАЗ 31105», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 16.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та закрито провадження в справі у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 06.03.2017 року залишено без змін вказану постанову (а.с.6-9).

Згідно з ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і доказуванню не підлягає.

Відповідно до висновку №4168 експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного судовим експертом ОСОБА_4, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки «ГАЗ 31105», складає 35384,41 грн. (а.с.10-).

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як передбачено ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, визначені ст. 1192 ЦК України, якою передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу завданий матеріальний збиток.

Беручи до уваги викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 158, 169, 205, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 35384,41 грн. та 640,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Г. Перекупка