ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2472/17
Провадження № 6/362/70/17
У Х В А Л А

21.06.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

при секретарі - Харченко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобовязань,-

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобовязань.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 було залишено без руху та наданий строк для усунення недоліків.

07 червня 2017 року на виконання вимог ухвали суду про залишення подання без руху головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 було подано клопотання про усунення недоліків, зі змісту якого вбачається, що недоліки, зазначені в ухвалі Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року усунуто не було.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2017 року подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 було повторно залишено без руху.

На ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/2472/17 від 07.06.2017 р. Васильківський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області стосовно повторно залишення без руху подання про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України за не виконання своїх зобов'язань перед ОСОБА_3 за виконавчим листом № 5№147/483/14 від 01.10.2014 р. про стягнення з ОСОБА_2 борг в сумі 163 600,00 грн. подав лист, в якому зазначено, вищевказану ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області № 362/2472/17 від 07.06.2017 р. незаконною внаслідок неправильного застосування судом норм процесуального та матеріального права при її постановлені та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Васильківському МР ВДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавчий лист № 147/483/14, виданий 01.10.2014 року Тростянецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 163 600 грн. (а.с.18-19).

Постановою головного державного виконавця Васильківського МР ВДВС ОСОБА_1 від 15.09.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №52231019 з примусового виконання виконавчого листа 147/483/14, виданого Тростянецьким районним судом Вінницької області 01.10.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 163 600 грн. Боржнику наданий строк для добровільного виконання виконавчого листа до 22.09.2016 року (а.с.5).

Головним державним виконавцем відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 боржнику ОСОБА_2 був надісланий виклик державного виконавця з вимогою з'явитися до виконавця 04.11.2016 року щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим листом(а.с.13).

Постановою головного державного виконавця Васильківського МР ВДВС ОСОБА_5 від 03.01.2017 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 (а.с.10).

20.01.2017 року за № 3914/7 боржнику ОСОБА_2 повторно був надісланий виклик державного виконавця з вимогою зявитися до виконавця 03.02.2017 року щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим листом (а.с.12).

Відповідно до відповіді Васильківського районного відділу управління державної міграційної служби України в Київській області від 23.03.2017 року №293, за обліками системи ЄІАС УМП гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був документований 11.03.2015 року паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії FB№313104 терміном дії до 11.03.2025 року (а.с.6).

Згідно положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом проживання.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України, зокрема, на виїзд з України і вїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11вищезазначеного Закону державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11Закону України «Про виконавче провадження»., означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи - боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Відповідно до імперативних вимог п. п. 5, 6 ч.2 ст.199 ЦПК України особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_6 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку будь-яка особа при зверненні до суду із заявою, скаргою чи поданням повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не в повному обсязі вжито заходів спрямованих на виконання рішення в контексті ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», а невиконання судового рішення боржником в даному випадку не є свідчення його ухилення та не дає суду права обмежити боржника в його конституційному праві свободи пересування, та права вільно залишити територію України.

З огляду матеріалів виконавчого провадження № 52231019, не вбачається доказів, що б підтвердили цілеспрямоване ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням зобовязань та його намір виїхати за межі України, а саме відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження через відсутність зворотних повідомлень про отримання поштового відправлення; вхідних штампів організацій; особистого підпису боржника, матеріали подання не містять відомостей, щоб підтверджували перетинання боржником державного кордону України та документів, які б свідчили про вжиття виконавцем відповідних дій, спрямованих на виконання боржником судового рішення.

Тобто, державним виконавцем не надано жодного доказу, який би свідчив про умисне ухилення боржника від виконання зобов'язань, а саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом встановленого строку не може свідчити про ухилення від виконання покладених на нього рішення обов'язків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відділом державної виконавчої служби не надано доказів отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження; копії подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, доказів, що боржник вчиняв дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, за час виконання рішення чи виїжджав він за межі України, що призвело до небезпеки ускладення чи неможливості виконання рішення, або боржник безпідставно не з`являвся на виклики державного виконавця належним чином поведомленим про виклик до державного виконавця, чи дійсно боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 2а, а тому підстав для обмеження його виїзду за кордон з вилученням закордонного паспорту, суд не вбачає, а тому подання до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 33 Конституції України,Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 377-1 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним своїх зобовязання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківській міськрайонний суд Київської області шляхом подачі у пяти денний строк з дня отримання її копії.

Суддя Г.М.Лебідь-Гавенко