Справа № 459/3958/15 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/2135/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника апелянта(позивача) ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом Комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору укладеним, на умовах передбачених нормативним актом, та стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,-

в с т а н о в и л а:

В грудні 2015р. директор КП «Червонограджитлокомунсервіс» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору укладеним, на умовах передбачених нормативним актом, та стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 скеровувалися договори про надання послуг з утримання прибудинкової території, будинків та споруд, розроблені на основі типового договору, що затверджений постановою уряду № 529 від 20.05.2009 року, однак останній відмовився їх підписувати, хоча це було його обовязком. Також вказав, що у 2011 році по кожному будинку були проведенні громадські слухання щодо переліку та вартостей послуг. Послуги ОСОБА_3 сплачував до 01.01.2013 року. У квартирі № 30 у будинку № 4 на вул. Клюсівській у м. Червонограді, окрім ОСОБА_3, також зареєстровані повнолітні члени його сім'ї - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які несуть солідарну відповідальність за наявну заборгованість. Станом на 20.12.2015 року борг по комунальним послугам становить 1390,69 грн., разом з індексом інфляції та трьома процентами річних - 2112,20 грн. Відтак просить визнати укладеним між ОСОБА_3 та КП «Червонограджитлокомунсервіс» договір про надання вказаних послуг на умовах передбачених нормативним актом, та стягнути солідарно з відповідачів 2120,20 грн. заборгованості.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року позов КП «Червонограджитлокомунсервіс» задоволено частково.

Визнано укладеним договір між ОСОБА_3 та КП «Червонограджитлокомунсервіс» про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територіях на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обовязок - постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» та рішення виконкому Червоноградської міської ради № 108 від 29.06.2011 року з 01.07.2011 року.

У решті позовних вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржив позивач КП «Червонограджитлокомунсервіс».

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України Про житлово-комунальні послуги , Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Бюджетного кодексу України, ЖК України, ЦК України. Зокрема, звертає увагу суду на те, що боржники щомісячно отримують з КП «Комінтех» рахунок на оплату комунальних послуг, в якому зазначено розмір боргу і одночасно, пропонується (у кого відсутні кошти) звернутися в комісію по реструктуризації заборгованості для укладення угоди, або у відділ субсидій для надання субсидії малозабезпеченим сімям, проте боржники на це не реагують і не приймають ніяких мір для погашення боргу за наданні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Як вбачається з листів ОСОБА_3 який до січня 2013 року справно сплачував свої зобовязання, а з моменту збільшення нарахування категорично відмовляється від оплати так, як вважає що він повністю звільнений від оплати, не посилаючись при цьому на чинне законодавство та попри те, що причини та законність розміру нарахування детально було описано у листі КП «Червонограджитлокомунсервіс» № 1033/03 від 07.03.2013р., які відповідачем спростовані не були. Крім того, у п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього, площа житла, на яку нараховується 100-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання) встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім'ї осіб, які не мають права на знижку плати, якщо в складі сім'ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 100 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 100-процентна відповідна знижка плати. Відповідно до довідки КП «Комінтех» № 10617 від 25.12.09р. квартира ОСОБА_3, що знаходиться за адресою, м. Червоноград, вул. Клюсівська, 5/30, приватизована, право власності на підставі договору міни квартир №1-3 від 05.01.95р., має загальну площу 74,2 м2. В даній квартирі зареєстровано 5 осіб: власник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, внук ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 Отже, з урахуванням вищенаведеного на 100-процентну знижку плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Бюджетного кодексу України, з 28.12.2012р. (повноліття сина ОСОБА_8) має право двоє осіб, ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_7 Також апелянт зазначає, що висновки суду щодо судового збору при тому, що нематеріальна вимога була задоволена, сума судового збору сплаченого при подачі позову з відповідача не стягується в користь позивача так як відповідач має пільги, однак КП «Червонограджитлокомунсервіс» не є надавачом пільг а підприємством, що надає послуги за встановлені тарифи, однак суд вирішив покласти майновий обовязок Держави в частині забезпечення пільг на КП «Червонограджитлокомунсервіс» тобто на мешканців м. Червонограда які оплачують послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і не зобовязані оплачувати пільги ОСОБА_3 Відтак, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в солідарному стягненні боргу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та розподілу судових витрат прийняти нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користь КП Червонограджитлокомунсервіс - 2112,20 грн. боргу, з яких: 1390,69 грн. - борг за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, 662,99 грн. - індекс інфляції, 58,52 грн. - 3% (три проценти річних). Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в корись КП «Червонограджитлокомунсервіс» понесені судові витрати по справі.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, не зявилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що дає апеляційному суду право, у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України, розглянути справу у їхній відсутності. На переконання колегії суддів матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржив позивач лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог КП «Червонограджитлокомунсервіс» про солідарне стягнення заборгованості за комунальні послуги та судових витрат, то апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду лише в цій частині.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не у повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Скориставшись своїм правом, Директор КП «Червонограджитлокомунсервіс» 25.12.2015 року звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору укладеним, на умовах передбачених нормативним актом, та стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Судом першої інстанції встановлено, що спірні платежі за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територіях нараховуються відповідачам як власнику квартири (ОСОБА_3А.), що за адресою м. Червоноград, вул. Клюсівська, 5/30, та повнолітнім особам, що зареєстровані, - родичам власника.

Тариф за такі послуги по будинку № 5 на вул. Клюсівській у м. Червонограді затверджений рішенням виконкому Червоноградської міської ради № 108 від 29.06.2011 року.

КП «Червонограджитлокомунсервіс» відповідно до ст. 24 ЖК України є єдиною експлуатаційною організацією, що обслуговує фонд міста Червонограда і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територіях по цим тарифам на підставі договору.

Судом встановлено, що КП «Червонограджитлокомунсервіс» як виконавцем такі послуги надавалися, а споживачі (відповідачі за позовом) їх отримували, однак ухиляються від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання укладеним договору між ОСОБА_3 та КП «Червонограджитлокомунсервіс» щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територіях.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позову в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за комунальні послуги та судових витрат, суд першої інстанції керувався рішенням КСУ № 5-рп/99 від 03.06.1999 року (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") в якому зазначено, що під членом сім'ї працівника міліції за змістом частин четвертої та п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" треба розуміти особу, що перебуває з суб'єктом права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв'язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням з працівником міліції; веденням з ним спільного господарства (п. 1 резолютивної частини), а відтак вважав, що набуття повноліття членом сім'ї працівника міліції не позбавляє його права на відповідні пільги. За таких обставин, прийшов до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову у частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за комунальні послуги.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду із наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

Закон України "Про житлово - комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають в сфері надання та споживання житлово - комунальних послуг між їх виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Стаття 4 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" передбачає, що законодавство України у сфері житлово - комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно - правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно - правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово - комунальних послуг.

Згідно ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

У відповідності до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно довідки № 8861 від 16.10.2015 року, виданої КП Комінтех ОСОБА_3 25.06.55р.н., зареєстрований та є власником квартири АДРЕСА_1, також разом з ним зареєстровані повнолітні члени сімї ОСОБА_10 17.01.63р.н., ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітній внук ОСОБА_9 07.08.2008р.н.(т.1 а.с.58)

Як вбачається із довідки по нарахуванню та сплаті - розмір заборгованості станом на 20.12.2015р. становить 1390,69 грн..(т.1 а.с.48)

За таких обставин, колегія суддів вважає, що згідно із вищезазначеними нормами закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних станом на 20.12.2015р. становить 2112,20 грн., з яких: 1390,69 грн. - борг за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, 662,99 грн. - індекс інфляції, 58,52 грн. - 3% (три проценти річних).

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс 13.

Разом з тим, позовна вимога щодо солідарного стягнення судових витрат є безпідставною, оскільки відповідно до ст.ст. 541, 543 ЦК України передбачена солідарна відповідальність лише за виконання обовязку, який встановлений законом або договором.

В свою чергу, у ст. 88 ЦПК України не передбачено право солідарної вимоги або солідарного обовязку на присудження з другої сторони понесених іншою стороною судових витрат, тому судові витрати підлягають до стягнення з кількох відповідачів у відповідній частині.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідачів підлягає до стягнення судові витрати в рівних частинах з кожного.

Заперечення відповідача ОСОБА_3 на апеляційну скаргу щодо відсутності підстав для солідарного стягнення заборгованості у звязку із наявністю у нього пільг на оплату комунальних послуг, колегія суддів вважає безпідставним із врахуванням наступного.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю).

У п. 27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Площа житла, на яку нараховується 100-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім'ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім'ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 100 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 100-процентна відповідна знижка плати.

Згідно пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI. при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім'ї пільговика належать:

-дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років);

-неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства І та II групи або інвалідами І групи;

-особа, яка проживає разом з інвалідом війни І групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі;

-непрацездатні батьки;

-особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Із врахуванням наведеного право на 100-процентну знижку плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Бюджетного кодексу України, з 28.12.2012р. (повноліття сина ОСОБА_8) має право двоє осіб, ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_7.

Виходячи з розрахунку: 21м + 21 м (по 21 м на одну особу яка має право на знижку) + 10,5 м2 (додатково на сім'ю) = 52,5 м2 (площа на яку діє 100-процентна знижка плати за користування житлом). 74,2 м (загальна площа квартири) - 52,5 м (площа на яку діє 100-процентна знижка плати за користування житлом) = 21,7 (площа на яку не діє знижка плати за користування житлом).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що відповідно до вимог ст.309 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення в оскаржуваній частині та ухвалення нового рішення по суті спору.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 307, 309, 313, ч.2 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» - задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог КП«Червонограджитлокомунсервіс» про солідарне стягнення заборгованості за комунальні послуги та судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким позов КП«Червонограджитлокомунсервіс» - задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» 2112, 20 грн. боргу, з яких: 1390, 69 грн. борг за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, 662, 99 грн. індекс інфляції, 58,52 грн. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в користь КП «Червонограджитлокомунсервіс» понесені судові витрати у справі, а саме: по 943, 95грн. з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_11