Справа № 396/466/17
Провадження № 2/396/293/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 25.04.2002 року помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку №233 площею 5,09 га., яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Дана земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, який на даний час втрачено, а тому у позивача виникли труднощі з оформленням права на спадщину. За життя ОСОБА_6, а саме 10.05.2000 року було складено заповіт на імя ОСОБА_4, але останній з моменту смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори не звертався з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом. Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняла його мати ОСОБА_7, яка на момент смерті проживала разом з ним. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 є позивачка та рідна сестра позивача ОСОБА_5, яка за прийняттям спадщини не зверталася. По смерті ОСОБА_8 заповіту не залишала.

Позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 в судове засідання з'явились,позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4, його представник ОСОБА_9 в судове засідання з'явились,проти задоволення позову заперечили, послалися на те, що відповідач має право на отримання спадщини, оскільки в його користь ОСОБА_6 складений заповіт, яким останній заповідано усе майно. Заявили про недоцільність вирішення позову по суті, з огляду на подачу касаційної скарги на вищезазначені рішення судів.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, заперечень щодо позову не подано.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення у зв'язку із наступним.

Суд вирішує це позов в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що 25.04.2002 року помер спадкодавець ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовим записом про смерть від 11.05.2016 року, рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 15.04.2015 року (а.с.6).

За життя йому належала земельна ділянка №233 площею 5,09 га. яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії КР №0:02:00:233 виданого 20.04.2000 року Новоукраїнською РДА Кіровоградської області (а.с.26). Даний державний акт втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті.

Відповідно до заповіту, складеного ОСОБА_6 10.05.2000 року, все належне йому майно він заповів ОСОБА_4 (а.с.29).

В той же час, відповідач ОСОБА_4 під час розгляду судом позову про визнання права власності на землю в порядку спадкування, ввів суд в оману, не повідомивши про наявні інші рішення судів, які стосувалися спору, що стало підставою для винесення помилкового рішення суду від 21.10.2016 року у справі №396/1635/17 (а.с.32), яке в подальшомсу було скасовано рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.03.2017 року (а.с.35-38). Підставою для скасування рішення суду першої інстанції було визначено те, що до справи не були залучені інші особи, які могли претендувати на предмет спору, а також зважаючи на те, що ОСОБА_4 не довів поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції є обов'язковими для суду першої інстанції.

Під час розгляду цього позову ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, ОСОБА_4 не заявляв зустрічного позову про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, хоча не був позбавлений можливості звернутися із новим позовом, а тому суд не вправі виходити за межі позовних вимог та вирішувати питання про необхідність визнання за ним права власності на спадкове майно.

Посилання сторони відповідача про недоцільність вирішення позову по суті, з огляду на подачу касаційної скарги на вищезазначені рішення судів, є необгрунтованими, оскільки рішення Апеляційного суду Кіровоградської області набрало законної сили, а ВССУ на момент ухвалення цього рішення не вирішив питання про відкриття касаційного провадження.

Судом встановлено, що позивач не може прийняти спадщину, так як правовстановлюючий документ на вище зазначену земельну ділянку Державний акт на право приватної власності на землю відсутній (втрачено), про що було зроблено відповідне оголошення в районній газеті (а.с.40-41).

Відповідно до копій свідоцтв про народження встановлено, що ОСОБА_8 значиться матірю позивачки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлого ОСОБА_6 (а.с.8,11).

Відповідно до копії про укладення шлюбу ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11, після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «Івахова» (а.с.11).

Відповідно до довідки Зінківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за № 1358 від 07.11.2016 року встановлено, що ОСОБА_6 по день смерті 25.04.2002 р. проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті разом з ОСОБА_6 проживала ОСОБА_12 (а.с.21).

Відповідно до довідки Зінківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області за №1360 від 07.11.2016 року встановлено, що ОСОБА_12 по день смерті 27.12.2004 р. проживала та був зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. На день смерті разом з ОСОБА_6 проживала позивачка ОСОБА_1 (а.с.22).

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельицької області (справа №2о/670/56/16) встановлено факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_8, а саме що вони доводяться один одному як мати і донька (а.с.34).

Постановою державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори ОСОБА_13 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.06.2016 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у зв'язку з відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку на ім'я спадкодавця (а.с.28).

Згідно ч.3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Оскільки спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_6 відкрилась 25.04.2002 року, то до вказаних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР (1960 р.).

Згідно ст.ст. 524,525 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Позивач як спадкоємець не може оформити право на спадщину, так як дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку видати неможливо, у зв'язку зі смертю власника земельної ділянки та у зв'язку з набранням чинності ЗУ «Про державний земельний кадастр», з 01.01.2013 р. видача дублікатів державних актів унеможливлюється.

Відповідно до ч.1 ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельні .ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Статтею 126 Земельного кодексу України (в редакції з 01.01.2013 р.) встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із ст.ст. 66-69 ЗУ Про нотаріат, пп. 4.15, 4.20 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна - державного акту на право власності.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п.«а» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України.

Частиною 2 ст.373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права третіх осіб не порушені, позовні вимоги про визнання спадщини відумерлою не заявлялись, зустрічний позов іншими спадкоємцями не заявлявся, а тому суд погоджується із тим, що позивач фактично прийняла спадщину шляхом вступу в управління земельною ділянкою, що доводиться довідкою про спільне проживання спадкоємиці ОСОБА_1 та померлої спадкодавиці ОСОБА_8 (а.с.22), яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_6 - власника земельної ділянки, що підтверджується довідкою про спільне проживання ОСОБА_6 і ОСОБА_8 (а.с.21).

Оскільки оформлення позивачем своїх спадкових прав із-за втрати оригіналу Державного акту на земельну ділянку є неможливим, то вирішення вказаного спору є можливим тільки у судовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1216-1217,1261,1270,1272 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку №233 площею 5,09 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, що померла 27 грудня 2004 року, яка успадкувала її після смерті сина ОСОБА_6, померлому 25.04.2002 року, на підставі Держанного акту серії КР №0:02:00:233, виданого 20.04.2000 року Новоукраїнською РДА Кіровоградської області.

Судові витрати із сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: В. І. Шепетько