Справа № 645/3878/17
Провадження № 2-о/645/149/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.

секретарі судового засідання - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її чоловіка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ.

В обґрунтування заяви заявник зазначала, що є дружиною ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Отримати свідоцтво про смерть чоловіка у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області не вбачається можливим, оскільки видане свідоцтво про смерть за формою не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції 25.10.2006 р. за № 1150/13024. Встановлення даного факту необхідно ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації факту смерті та оформлення спадкової справи.

В судове засідання заявник, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою доводи заяви підтримала та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що судове засідання відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оглянувши оригінали документів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого до суду за межами такої території України.

Судом встановлено, що 26 листопада 1977 року у Біловській селищній раді Лутугінського району Ворошиловградської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 94. Під час державної реєстрації шлюбу заявник змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (свідоцтво про укладення шлюб серія НОМЕР_1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер у м. Луганськ Луганської Народної Республіки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис № 899.

За життя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт. Біле, Лутугінського району, Луганської області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_3, виданого 14 жовтня 1999 року Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області на ім'я останнього.

У відповідності до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Судовим розглядом встановлено, що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 через відсутність відомостей про смерть останнього у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України та запропоновано звернутися до суду з питання встановлення факту смерті чоловіка (Лист № 10923/15.1-04-06 від 06 вересня 2017 року).

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085-р від 07 листопада 2014 року, м. Луганськ є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В судовому засіданні встановлено, що смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки в м. Луганськ органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав, підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України.

За ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті та для оформлення спадкових прав.

З огляду на те, що факт смерті ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 197, п. 8 ч. 1 ст. 256, ст.ст. 257-1, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Біле, Лутугінського району, Луганської області, за життя зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, місце смерті - м. Луганськ, Україна, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію рішення направити до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області - для виконання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Фрунзенський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя -