Справа № 750/3883/17
Провадження № 4-с/750/37/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.

при секретарі Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» звернулось до суду зі скаргою та просить визнати дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1щодо винесення постанови від 24.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними, скасувати таку постанову та зобовязати державного виконавця поновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/2506/205/11, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 25.06.2011 року.

В судове засідання сторони не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

На примусовому виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебував виконавчий лист № 2/2506/205/11 від 25.06.2011 року виданий Деснянським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором № 16/2402/08 від 19.02.2008 року у розмірі 21771,04 грн.

27.09.2016 року було відкрито виконавче провадження № 52366851 на підставі вище вказаного виконавчого документа.

04.10.2016 року була винесена постанова про повернення виконавчого провадження стягувачу по п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Дана постанова була скасована ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 28.11.2016 року, оскільки субєктом оскарження вимоги Закону України «Про виконавче провадження» були виконані не в повній мірі.

В ході виконавчого провадження № 52366851 на виконання ухвали суду від 28.11.2016 року державним виконавцем були зроблені електронні запити до УПФУ та ДФС, щодо з'ясування наявності у боржника доходу та відкритих рахунків в банківських установах. Згідно відповідей з УПФУ та ДФС доходу та відкритих рахунків у банківських установах ОСОБА_2 не має.

Згідно встановленої у Центральному відділі ДВС в м. Чернігові реєстру транспортних засобів ДП «НАІС» за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на рухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт від 06.09.2013 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно у ОСОБА_2 нерухоме майно відсутнє. Також на все нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт від 05.12.2011 року.

Згідно акта державного виконавця майно боржника за адресою вказаною у виконавчому документі не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Згідно ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснювалося частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так як, державним виконавцем проведені всі дії щодо розшуку майна боржника, доходів, рахунків і вони виявилися безрезультатними, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» 24.03.2017 року державним виконавцем правомірно було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом, у звязку з чим скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.10,11, 210,386-388 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів після проголошення в порядку статті 294 ЦПК України.

Суддя: