Справа № 750/1575/17
Провадження № 2/750/775/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

третя особа - Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»,

в с т а н о в и в :

13 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 75183 грн. 64 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, 1250 грн. у відшкодування витрат на проведення автотоварознавчих досліджень, 750 грн. витрат на евакуатор та 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася 07 листопада 2015 року його автомобіль CHEVROLET EVANDA, державний номерний знак НОМЕР_1 зазнав значних ушкоджень. Винним у скоєнні ДТП згідно постанови суду визнаний ОСОБА_2, який керував автомобілем Мазда 323, державний номерний знак НОМЕР_2, а тому позивач просить стягнути з відповідача завдану йому матеріальну та моральну шкоду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що цивільна відповідальність відповідача застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», вказана ДТП є страховим випадком і саме страхова компанія має відшкодувати позивачу шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в межах страхових сум.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 07 листопада 2015 року о 13 год. 10 хв. ОСОБА_2 в м. Чернігові по вул. Бєлова, керуючи автомобілем Мазда 323, державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті з вул. Кільцевою проявив неуважність та не надав перевагу у русі автомобілю CHEVROLET EVANDA, державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі (вул. Кільцевій), внаслідок чого трапилось зіткнення, в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 16.11, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а/с 11-14).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 20 січня 2016 року постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2015 року залишено без змін (а/с 15-16).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач є власником автомобіля CHEVROLET EVANDA LF69Z, державний номерний знак НОМЕР_1 (а/с 10), який зазнав пошкоджень в результаті ДТП.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця автомобіля Мазда 323, державний номерний знак НОМЕР_2, була застрахована у відповідності до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (а/с 17).

Позивач у позовній заяві зазначає, що він не звертався до вказаної вище страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки, як йому відомо, виплати потерпілим особам більше ніж протягом року страхова компанія не здійснює і саме з відповідача позивач бажає стягнути завдану йому шкоду.

Разом з тим, позивач надав суду для огляду конверт з вкладеними документами про виплату страхового відшкодування, який він направляв до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 21 липня 2016 року і який повернувся на його адресу без вручення із зазначенням про відсутність адресата.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу № 67, складеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5 16 березня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля CHEVROLET EVANDA 2.0і SX, державний номерний знак НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження у ДТП 07 листопада 2015 року, у тому числі з урахуванням розміру втрати товарної вартості у сумі - 0,0 грн., станом на час проведення дослідження - 16.03.2016 року складає: 68751 грн. 46 коп. (а/с 18-23).

Відповідно до акту здачі-прийому роботи по проведенню автотоварознавчого дослідження № 67 від 03 травня 2016 року та квитанції № 35 від 03 травня 2016 року, вартість автотоварознавчого дослідження легкового автомобіля CHEVROLET EVANDA 2.0і SX, державний номерний знак НОМЕР_1, яка була сплачена позивачем, становить 750 грн. (а/с 44).

Згідно звіту про результати додаткового автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 07 жовтня 2016 року № 67/1, складеного експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5 різниця між ринковою вартістю автомобіля CHEVROLET EVANDA 2.0і SX, державний номерний знак НОМЕР_1, без урахування пошкоджень отриманих у ДТП 07 листопада 2015 року та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень отриманих у ДТП 07 листопада 2015 року, станом на час проведення дослідження - 07.10.2016 року становить 75183 грн. 64 коп. (а/с 45-52).

Відповідно до акту здачі-прийому роботи по проведенню автотоварознавчого дослідження № 67/1 від 20 жовтня 2016 року та квитанції № 99 від 20 жовтня 2016 року вартість додаткового автотоварознавчого дослідження легкового автомобіля CHEVROLET EVANDA LF69Z 2.0і SX, державний номерний знак НОМЕР_1, яка була сплачена позивачем становить 500 грн. (а/с 75).

Позивачем зазначено, що його автомобіль на час звернення до суду з даним позовом ним відремонтований.

Крім того, позивач поніс витрати на подачу евакуатора та евакуацію в сумі 750 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № СФ-0000084 від 07 листопада 2015 року, рахунком-фактурою № СФ-0000097 від 18 лютого 2016 року, актами здачі-прийняття робіт та товарними чеками (а/с 76, 77, 78, 79).

Також, позивач вказав, що йому завдано і моральної шкоди, яку він оцінює у 3000 грн., оскільки він залишився на довгий час без транспорту на ходу, йому довелося прикладати додаткові зусилля для того, щоб знайти грошові кошти і відновити свій автомобіль до попереднього стану. Крім того, він та його рідні змушені були користуватися транспортом загального користування, що викликало суттєві незручності у пересуванні і в результаті призвели до браку часу, постійних запізнень, звернень до рідних і знайомих з різними проханнями та безпідставним витрачанням додаткових коштів. Також, як зазначив позивач, велику кількість справ, запланованих ним раніше і які потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, а від деяких - відмовитись, а тому він переніс душевні страждання викликані дискомфортом у вигляді неможливості використовувати свій автомобіль за призначенням, неможливістю користуватися ним для сімейних потреб та витрачанням свого часу для вирішення питань з проведення експертизи і звернення до адвоката за правовою допомогою.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди та збитків, які він вимушений був понести для відновлення свого порушеного права, замовивши експертне автотоварознавче дослідження у експерта ОСОБА_5 та витрати на евакуатор.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди в сумі 1500 грн. у зв'язку з пошкодженням його майна внаслідок ДТП.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 75183 грн. 64 коп. (сімдесят п'ять тисяч сто вісімдесят три грн. 64 коп.) у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1250 грн. на відшкодування збитків за проведене автотоварознавче дослідження та 750 грн. витрат на евакуатор, а всього 2000 грн. (дві тисячі гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1500 грн. (одну тисячу п'ятсот грн.) у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1091 грн. 84 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: