Дата документу 08.06.2017
ЄУ № 420/642/17
Провадження №2/420/336/17
08 червня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Потапенко Р.Р.
за участю секретаря Войтенко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, третя особа - Заайдарівська сільська рада Новопсковського району Луганської області,
Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить винести рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1. Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 31.05.2016. В будинку, який належить позивачу на праві приватної власності зареєстрований ОСОБА_2 Відповідач зареєстрований, але фактично не проживає з грудня 2006 року, його речей в будинку не має, де фактично проживає повідомляти не бажає, в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажає. Позивач не може скористатися пільгами, передбаченими законодавством України та отримувати субсидію на комунальні послуги, чим об'єктивно порушуються його права, тому він змушений звертатися до суду з даним позовом. Відповідач втратив право користування житловим приміщенням, внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік.
В судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення суду.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові відправлення, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав.
Представник третьої особи Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 31.05.2016 посвідченого приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу Мордовцевою О.В. зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31.05.2016 №58.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.05.2016, житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований під номером НОМЕР_1, власник ОСОБА_1, форма власності приватна.
Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого 19 грудня 2000 року Сватівським РВ УМВС України в Луганській області, громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Як вбачається з довідки №207, виданої 14 лютого 2017 року виконавчим комітетом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 14 листопада 2006 року, але фактично з грудня 2006 року не проживає.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З акту обстеження проживання від 28 лютого 2017 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно зареєстрований, але фактично з грудня 2006 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Оскільки, відповідач в житловому будинку не проживає з 2006 року, то він втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, так як відсутній за зазначеною адресою.
Таким чином, враховуючи намір позивача щодо усунення перешкод у здійсненні ним права розпоряджатися своїм майном, а також те, що відповідач відсутній за вищевказаною адресою, суд вважає відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до п.п.3,4 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.
Проте, суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги щодо зняття відповідача з реєстрації.
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно із ст. 7 Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тощо.
За вимогами ст. 11 Закону орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Задовольняючи позовну вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, суд не вправі вирішувати питання щодо зняття відповідача з реєстрації, оскільки реєстрація осіб за певним місцем проживання або зняття з реєстрації не входить до компетенції суду. Знаття осіб з реєстрації проводиться відповідним органом на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212-215, 223 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, третя особа - Заайдарівська сільська рада Новопсковського району Луганської області, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: