Справа № 415/2147/17
Провадження № 2/415/1003/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.17 року

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Дьоміновій О.М.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Лисичанської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування надміру виплаченої суми грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи, затвердженого постановою К'МУ від 01.10.2014 № 509, управлінням праці та соціального захисту населення ОСОБА_2, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 взята на облік, якій видана довідка про взяття па облік від 20.1 1.2014 № 924000676.

На підставі наданої заяви на сім'ю ОСОБА_2 була призначена грошова допомога відповідно до Порядку падання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014р., з 20.11.2014 р.

За приписами п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

В заяві про призначення грошової допомоги ОСОБА_2 вказала про відсутність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. До складу сім'ї ОСОБА_2 входить чоловік - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

В результаті проведеної перевірки достовірності інформації, наданої заявником для

призначення допомоги, встановлено, що у власності чоловіка відповідачки з 10.05.2006 є житло, розташоване за адресою: м. Лисичанськ, вул. Грушевського, буд. .36, згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.06.2016 № 6221 1004.

Таким чином, ОСОБА_2 та члени її сім'ї не мали права на отримання грошової допомоги з 20.1 1.2014 р.по 18.05.2016р.

Розмір надміру перерахованої суми допомоги за період з 20.11.2014 р. по 18.05.2016 р. складає 23798,14 грн.

Відповідачка була інформована про суму надміру перерахованої допомоги. Добровільно повернути кошти відмовилась. Станом на день звернення до суду добровільно кошти не повертає.

Просили стягнути з відповідача надміру перераховану суму щомісячної адресної допомоги у розмірі 23 798,14 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові.

Відповідачка позов не визнала, надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що з листопада 2014 р. по травень 2016 р. їй та дочці призначалася та виплачувалася щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло в результаті отримання спадщини, її чоловікові ОСОБА_3 належить 1/6 частка у будинку, що знаходиться по вул.Грушевського №36 в м.Лисичанську Луганської області, житловою площею 46,40 кв.м, частка її чоловіка складає 7,73 кв.м. Фактично населений пункт м. Лисичанськ мав статус населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція, і на момент її переміщення та звернення і призначенням допомоги, і на момент припинення її виплати. Оскільки житло розташоване у м.Лисичанську не вважається таким, що знаходиться в регіонах інших ніж проведення антитерористичної операції, вона мала право на отримання щомісячної адресної допомоги особі, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрати на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та членів його сімї, за період з листопада 2014 по травень 2016р. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з таких встановлених обставин та відповідних їм правовідносин.

У судовому засіданні встановлено, що згідно копії заяви № 924000676 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, наявність у заявника ОСОБА_2 або будь-кого із членів сімї у володінні житлового приміщення не має (а.с.3).

Із копії заяви №396 від 20.11.2014р. вбачається, що ОСОБА_2 просить призначити грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.5).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав № 62211004 від 25.06.2016р., ОСОБА_3 належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстр №3-1843, 21.09.2007, Лисичанська ДНК 1/6 частина будинку №36 по вул. Комсомольська м.Лисичанська (а.с.6).

Рішенням УПСЗ Лисичанської міської ради від 22.08.2016р. ОСОБА_2 зобовязано відшкодувати надмірно виплачену допомогу переміщеним особам на проживання в сумі 23 798,14 грн. за період з 20.11.2014р. по 18.05.2016р. у звязку з тим, що має у володінні житлове приміщення на не окупованій території України (а.с.7).

Відповідно до довідки УПСЗН Лисичанської міської ради, ОСОБА_2 виплачена допомога переміщеним особам на проживання за період з листопада 2014 р. по травень 2016 року в сумі 23 798,14 грн. (а.с.8).

За приписами п. 6 вищевказаного Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населенні пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон), визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року№ 405/2014та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року№ 405/2014.

Пунктом 5 ст.11 Закону на КМУ покладено обовязок у 10-тиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 р. до її закінчення, та у 10-тиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік.

Постановами КМУ від 8 квітня 2015 р. № 257 і від 15.04.2015 № 264 було внесено зміни до Порядку № 509 і Порядку № 505 шляхом заміни слів «та районів проведення антитерористичної операції» словами «районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення».

На виконання вимог Закону розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р був затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого віднесено і м. Лисичанськ Луганської області.

Дію цього розпорядження було зупинено розпорядженням КМУ від 5 листопада 2014 р. № 1079-р, в якому не було зазначено підстави його прийняття, тому на час звернення позивача до відповідача із заявою у листопаді 2014 р. про призначення щомісячної адресної допомоги, як особі яка переміщується з тимчасово окупованої території України, передбаченого Законом Переліку не існувало.

Розпорядження КМУ №1079-р втратило чинність на підставі розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р., яким був затверджений новий Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого знову було віднесено і м.Лисичанськ Луганської області.

З розпоряджень КМУ №1053-р і №1275-р вбачається, що м.Лисичанськ до і після переміщення відповідача та членів її сімї входило в Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. При цьому відсутність з 5 листопада 2014 р. на рівні підзаконного нормативного акту механізму реалізації прав та свобод громадян, закріплених у законі, не може бути підставою для відмови у захисті таких прав. Аналогічну правову позицію висловив Вищий адміністративний суд України у постанові від 13 серпня 2015 року за № К/800/8113/15.

Виходячи з цього, суд робить висновок, що фактично населений пункт м. Лисичанськ мав статус населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція, і на момент переміщення відповідачки та звернення і призначенням допомоги, і на момент припинення її виплати.

Суд вважає, що відсутність м. Лисичанська Луганської області у Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, який затверджено розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р (станом на час переміщення відповідача та членів її сімї та звернення до позивача із заявою), не є доказом того, що житлове приміщення чоловіка відповідача розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, оскільки взяття на облік і надання грошової допомоги відповідній категорії осіб повязано з їх переміщенням з району проведення антитерористичної операції, що не є тотожним території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження за умови відсутності у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Оскільки житло розташоване у м.Лисичанську не вважається таким, що знаходиться в регіонах інших ніж проведення антитерористичної операції, відповідачка мала право на отримання щомісячної адресної допомоги особі, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрати на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та членів його сімї, за період з листопада 2014 по травень 2016р.

Вказані докази дають суду підстави вважати, що відповідачка при отриманні соціальної допомоги не надавала позивачу недостовірну інформацію щодо наявності у власності її чоловіка частки житлового приміщення, оскільки 1/6 частина буд. №36 вул. Грушевського м. Лисичанська відповідно до розпорядження КМУ знаходиться на території проведення АТО і не могла вплинути на призначення та виплату їй та членам її сімї вказаної допомоги.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що з боку відповідачки відсутня недобросовісність набуття грошової допомоги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування надміру виплаченої суми грошової допомоги.

Керуючись ст. ст. 10,60,61,88,209, 212-215 ЦПК України, Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ №505 від 01 жовтня 2014 р. «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування надміру виплаченої суми грошової допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко