Справа № 126/303/17
Провадження № 2/144/292/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді Задорожної Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Кошмелюк А.С.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача прокуратури Вінницької області - ОСОБА_3, представника відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4, представника відповідача Державної казначейської служби України - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Вінницької області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями досудового слідства, прокуратури, суду при розгляді кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.3,5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Вінницької області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державного казначейства України, просить стягнути з Державного бюджету України в особі Державного казначейства України моральну шкоду в розмірі 2 000 000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн..

Позов обґрунтовує тим, що з 16 вересня 2005 року, коли Апеляційний суд Вінницької області виніс постанову про задоволення подання оперативного підрозділу ВДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області на проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням оперативно-технічних засобів щодо нього та ОСОБА_6, його контакти з працівниками поліції фіксувались аудіо- відеоапаратурою. 12 вересня 2006 року помічник прокурора Бершадського району Рудь О.Г. притягнув його як обвинуваченого за ч.3, ч.5 ст.27, ч.1 ст.369 КК України. Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2016 року кримінальне провадження щодо нього було закрито у звязку з відмовою прокурора від державного обвинувачення.

Оскільки, з 16 серпня 2005 року по 15 серпня 2016 року він знаходився під оперативно-розшуковими заходами із застосуванням оперативно-технічних пристроїв досудового розслідування, судових переслідувань протягом 10 років 11 місяців, або 131 місяць, просить стягнути на його користь моральну шкоду на підставі ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»

в розмірі мінімальної заробітної плати за кожний місяць перебування під слідством чи судом в розмірі 419 200 грн.(131 місяць х 3 200 грн.). Оскільки, протягом 10 років 11 місяців він зазнав моральних страждань, дружина залишила його і вони проживають окремо, довіра до нього як до добропорядного, законослухняного громадянина була втрачена, на підставі ст.. 1 167 ЦК України просить стягнути моральну шкоду, яку він оцінює в 2 000 000 грн..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що протягом майже одинадцяти років він перебував під слідством та судом, вважає, що таким чином правоохоронні органи переслідували його за громадянську позицію. Протягом цього часу його засуджували, однак вироки скасовувались, виправдувальний вирок також був скасований. Він змушений був зявлятись в районні суди Вінницької області для розгляду справи, неодноразово в апеляційний суд, в касаційний суд. Все це відбирало у нього багато часу, приносило моральні страждання.

Представник відповідача прокуратури Вінницької області ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 29 березня 2017 року, заперечує проти позову, посилаючись на підстави, що викладені в письмових запереченнях.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності №28 від 10 лютого 2017 року, заперечує проти позову, посилаючись на обставини, що викладені в письмових запереченнях. Крім того, вказує, що ГУ НП у Вінницькій області не являється правонаступником прав та обовязків УМВС України у Вінницькій області, яке перебуває в стані припинення.

Представник відповідача - Державної казначейської служби України ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності від 10 січня 2017 року, заперечує проти позову. Вказала, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди з Державного бюджету України в особі Державного казначейства України є безпідставною, оскільки казначейська служба тільки обслуговує бюджетні кошти і за рахунок коштів органу виконавчої влади, яким є ДКС України, не може бути відшкодовано моральну шкоду позивачу.

Судом встановлено, що 12 вересня 2006 року постановою прокурора Бершадського району було порушено відносно ОСОБА_1 кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.3, ч.5 ст.27, ч.1 ст.369 КК України(а.с.5).

Постановою старшого слідчого СВ Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області від 08 грудня 2014 року дії ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000013 були перекваліфіковані з ч.5 ст.27, ч.1 ст.369 КК України на ч.ч.4,5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 15 серпня 2016 року, яка набрала законної сили, кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 28 липня 2014 року, про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.4.5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, було закрито у звязку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

- 2 -

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх

посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями субєктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Статтею другою Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках:

1) постановлення виправдувального вироку суду;

1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому

рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду)

факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні

кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під

вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження

обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно,

незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших

процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи

громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;

2) закриття кримінального провадження за відсутністю події

кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу

кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів

для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей

їх отримати;

4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1

цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках,

передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови,

що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було

розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.

Оскільки, як встановлено судом, кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 було закрито у звязку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення, такий випадок закриття кримінального провадження не передбачений в ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» як такий, що дає право на відшкодування шкоди за рахунок держави, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі №6-440цс16.

У звязку викладеним також не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення за рахунок держави витрат за надання правової допомоги в сумі 10 000 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.1176 ЦК України, ст.ст.3,10,15,60,88,209,213,215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Прокуратури Вінницької області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Державного казначейства України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями досудового слідства, прокуратури, суду при розгляді кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.3,5 ст.27, ч.1 ст.366 КК України, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено 13 червня 2017 року.

СУДДЯ