02.06.2017 637/350/17
РІШЕННЯ

Іменем України

1 червня 2017 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Поступного С.І.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

4 квітня 2017 року , ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами , в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_4, померлої 01 листопада 2015 року.

У судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01 листопада 2015 року померла мати позивача ОСОБА_4 Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області,житлового будинку № 194 по вул.40 років Перемоги в с.Старовірівка Шевченківського району Харківської області. Заповіту померла не залишила. Спадковий будинок було побудовано у 1966 році ,тому документів щодо його технічної реєстрації відсутні, діюче на той час законодавство не передбачало відповідної реєстрації. Мати позивача мала похилий вік та хронічні захворювання, потребувала постійного догляду , тому тривалий час позивач мешкав разом з нею. хоча при цьому був зареєстрований в іншому місці.

Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання відповідного свідоцтва, але в отриманні спадщини йому було відмовлено, враховуючи, що він не був зареєстрованим разом з матірю на час відкриття спадщини, пропуску строку та відсутність правовстановлюючих документів. За таких обставин він вимушений звернутися до суду за захистом свого не визнаного права та просить суд, встановити факт постійного проживання з матірю на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул.40 років Перемоги, 194 в с.Старовірівка Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлої 01 листопада 2015 року.

В судове засідання представник Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області не зявився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову ОСОБА_2 не заперечував.

ОСОБА_2, рідний брат позивача, який був залучений у справі у якості співвідповідача , позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Зі змісту свідоцтва про народження ( серія І-УР № 229028 яке видане Старовірівською сільською радою Шевченківскього району Харківської області 16 грудня 1959 року) вбачається, що позивач за справою, народився, 13 листопада 1959 року, його матірю в свідоцтві про народження вказана: ОСОБА_4.

За життя ОСОБА_4 1 жовтня 2015 року виготовила технічну документацію на житловий будинок №194, розташований по вул.40 років Перемоги в с.Старовірівка Шевченківського району Харківської області, але отримати свідоцтво проправо власності на житловий будинок не встигла бо померла.

Свідоцтво про смерть ( серія І-ВЛ № 515004, видане виконавчим комітетом Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області 03 листопада 2015 року), засвідчує факт смерті ОСОБА_4, 01 листопада 2015 року, в с.Старовірівка Шевченківського району Харківської області.

Згідно листа від 02 лютого 2017 року № 37/01-16, Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що позивачу відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, в зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини, та за відсутністю правостановлюючого документу на житловий будинок. Позивачу рекомендовано звернутися до суду.

Довідка №4 надана директором КП «Шевченківське БТІ» Харківської області 12 січня 20117 року свідчить, що в архівних матеріалах підприємства станом на 31 грудня 2012 року за адресою с.Старовірівка вул.40 років Перемоги, 194 Шевченківського району Харківської області, майно не зареєстровано.

Довідкою №16 Старовірівської сільської ради Шевченківського району Хакрівіської області засвідчено, що ОСОБА_4 на день смерті 01 листопада 2015 року, значилася зареєстрованою та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно запису в погосподарській книзі за 20112015 роки.

Відповідно довідки №86/01-08 Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області від 25 квітня 2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4, померлої 01 листопада 2015 року заповітів посвідчених на території Шевченківського району Харківської області не має, спадкові справи після неї не заводилися.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що знають родину ОСОБА_4 тривалий час ,засвідчили ,що ОСОБА_2 тривалий час мешкав зі своєю матірю, яка була похилого віку , мала захворювання,після її смерті здійснив її поховання та користується житловим будинком , який матір будувала ще в 60 роках.

Положеннями ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня.2008 року № 7 визначено, якщо постійне проживанняособи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі наданих суду доказів, пояснень свідків, приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити заяву в цієї частині.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України , передбачено ,що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкоємці відповідно до ст. 1258 Цивільного Кодексу України одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22.02.2012 № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

Відповідно до ч.2 п.3.1. Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2013 року за № 612/23144, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Аналіз вище вказщанного законодавства дає підстава вважати ,що померла мала житловий будинок №194, розташований по вул.40 років Перемоги в с.Старовірівка Шевченківського району Харківської області, у своєї власності , а тому дане майно входить до спадкової маси.

Зі змісту ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину чи відмовитися від її прийняття. Спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким ,що прийняв спадщину , якщо протягом , встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України не подав заяву про відмову від спадщини.

Як зазначалось вище та підтверджується показаннями свідків, належними та допустимими доказами ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживав зі спадкодавцею, заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом 6 місяців не подавав.

Частина 5 статті 1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за ним права власності не порушають нічиїх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1225, 1261, 1268 Цивільного Кодексу України, ст. 41 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-1V, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Старовірівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_4, померлою 01 листопада 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул.40 років Перемоги, 194 в с.Старовірівка Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлої 01 листопада 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ