Справа № 308/2665/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Леміш О.М

з участю секретаря Химинець О.Я

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Позовні вимоги мотивує тим, що 8 вересня 2005 року позивач вступила у шлюб з ОСОБА_3, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 482. У даному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_4, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні і вихованні.

З липня 2016 року відповідач покинув сім'ю і з того часу надає тільки незначні кошти на утримання сина, яких не вистачає на повноцінне забезпечення дитини всім необхідним та її належний фізичний, духовний і моральний розвиток.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 є фізично здоровим, працездатного віку, те що позивач приховує розмір свого заробітку від позивача, відсутність у відповідача на утриманні інших непрацездатних осіб, а також розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Позивач подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не з'явилася, натомість надала заяву про розгляд позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовльнити.

Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні заявлені позивачем вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ОСОБА_5 повноліття, та визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 з матір'ю, ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

На підставі наведеного суд керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до наявної у матеріалах справи фотокопії свідоцтва про шлюб від 8 вересня 2005 року серія НОМЕР_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 8 вересня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 482.

Згідно фотокопії свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 8 лютого 2010 року серія НОМЕР_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5, батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 березня 2017 року, винесеним у цивільній справі № 308/12554/16-ц, шлюб укладений 8 вересня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Позивач ОСОБА_2, відповідно до довідки виданої виконкомом Холмківської сільської ради 24 лютого 2017 року № 1434, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, і в її склад сім'ї входять: син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини справи, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується заявленої позивачем вимоги визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2, то суд приходить до переконання, що дана вимога підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно довідки Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" від 17 січня 2017 року № 128, ОСОБА_2 працює у Державному вищому навчальному закладі "Ужгородський національний університет" з 1 вересня 2014 року на посаді доцента кафедри міжнародного бізнесу, логістики та менеджменту.

Відповідно до наявної у матеріалах справи фотокопії висновку про визначення місця проживання дитини, наданого органом опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області 1 березня 2017 року № 178/03-31, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю, ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Частиною 2 статті ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно частини 4 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

При визначенні місця проживання дитини за СК поняття місця проживання це не конкретна адреса і не конкретний населений пункт, а саме особа, з якою має проживати дитина. Відповідно до ст.161 СК України це може бути один із батьків (баба, дід або інші родичі дитини), а не конкретне місця її проживання.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, з урахуванням положень Сімейного кодексу України, суд оцінюючи надані докази, вважає, що малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 166, 180-182,184 СК України, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 64, 88, 209, 212, 214-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в розмір платежу за один місяць.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 суму судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.М. Леміш