Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/316/17
Провадження № 2/553/475/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09.06.2017м. Полтава
Ленінський районний суд міста Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві у складі:
головуючого - судді Кононенка С.Д.,
при секретарі - Бобильовій А.П.,
за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Територіальна громада міста в особі Полтавської міської ради про визнання права власності,-
У лютому 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності.
Ухвалою суду від 23.03.2017 року до участі у справі було залучено, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Територіальну громаду міста в особі Полтавської міської ради.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, підтверджує факт постійного проживання ОСОБА_1 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 та користування господарськими будівлями.
Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про причину своєї неявки суду не повідомила, хоча була повідомлена про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку.
Представник третьої особи Територіальна громада міста в особі Полтавської міської ради - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала, при винесенні рішення поклалась на розсуд суду.
Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України розглянув справу без участі відповідача на основі наявних у справі даних та доказів.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року в місті Полтава, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та одруження. З самого народження та по сьогоднішній день проживає за вказаною адресою, що підтверджується домовою книгою та довідкою КП ЖЕО № 2.
Частина будинку за адресою АДРЕСА_2 в якій проживає ОСОБА_1 належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_4, що складає 2/5 частини спільної часткової власності домоволодіння. Іншою частиною в розмірі 3/5 спільної часткової власності домоволодіння володіє ОСОБА_5, що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_4 являється рідною тіткою батька ОСОБА_1 - ОСОБА_7.
З самого народження ОСОБА_1 (1980 року) попередній власник частини житлового будинку баба позивача ОСОБА_8, а в подальшому з 1987 року тітка позивача власник ОСОБА_4, надали дозвіл своїм родичам родині ОСОБА_10, яка складалася з батька ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, матері - ОСОБА_9 та доньки ОСОБА_10 безстроково користуватися та проживати в даній частині будинку.
ОСОБА_4, хоча є і власником зазначеної частини будинку, однак в ній не проживала та не проживає, як стало відомо остання виїхала проживати до Автономної республіки Крим, а в подальшому нібито до Російської Федерації. На сьогоднішній день місце знаходження та проживання ОСОБА_4 невідоме, будь який зв'язок втрачено.
По тій причині, що ОСОБА_1 проживає в даній частині будинку та оплачує комунальні послуги, виникла необхідність в оформленні субсидії на компенсацію за оплату комунальних послуг, однак оформлення яких можливе лише з власником житла.
На день звернення з даним позовом до суду в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та постійно проживає ОСОБА_1, що з моменту вселення складає понад 36 років, з моменту реєстрації (моменту повноліття) понад 19 років.
Факт постійного проживання ОСОБА_1 з 1980 року в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується поясненнями сусідів ОСОБА_11, який проживає за адресою АДРЕСА_3 з 1960 року, ОСОБА_12, яка проживає за адресою АДРЕСА_4 з 1971 року, ОСОБА_13, яка проживає за адресою АДРЕСА_5 з 1974 року та Актом обстеження домоволодіння за адресою АДРЕСА_2.
Відповідно до вимог частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність).
Так, ОСОБА_1, добросовісно, відкрито та безперервно протягом 36 (тридцять шести) років користується та проживає в частині житлового будинку з по господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 2/5 частини вказаного будинку, відтак має право в порядку набувальної давності визнати за собою право власності на згаданий об'єкт нерухомості.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціального суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК України).
Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.
У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству.
Відповідно до ч. 3 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15,16, 328, 344 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. ст. 10,30, 60, 88, 224 -228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Територіальна громада міста в особі Полтавської міської ради про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: житлового будинку літ. А-1 (загальною площею 100,7 кв.м.; житловою площею 51,5 кв.м.); літньої кухні літ. Б; вбиральні літ. В,Е; погріба вхідного літ. Г; колодязя літ. № 1; огорожі літ. № 2 в порядку набувальної давності після ОСОБА_4.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ленінського районного суду міста Полтави протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиС. Д. Кононенко