Справа № 296/2711/17
УХВАЛА

"04" квітня 2017 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Драч Ю.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебувала цивільна справа № 296/10172/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

07.03.2017 року у вказаній цивільній справі винесено рішення яким частково задоволено позов. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1277900, 00 грн. суми основного боргу, 12883,75 грн. - 3% річних, 188821,94 грн. процентів та 5913,81 грн. витрат зі сплати судового збору. В задоволенні решти позову відмовлено.

04.04.2017 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо відчуження та оформлення 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_2

Згідно ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки заява про забезпечення позову подана позивачем після винесення рішення про справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151-153, 293 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю. І. Драч