БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/578/17, cправа № 361/6566/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» травня 2017 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 й товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, служба у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області, про визнання незаконним й скасування договору купівлі-продажу квартири й державної реєстрації речових прав на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просила: - визнати незаконним та скасувати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» (далі - ТОВ «КК «Гарант») й ОСОБА_2 від 01 березня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 й зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером: НОМЕР_1 й скасувати державну реєстрацію прав власності на це нерухоме майно за ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали заявлені позовні вимоги й просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «КК «Гарант» - Голуб М.В. заперечував проти задоволення позову.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 просив у задоволенні позову відмовити.

У судове засідання треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 й служба у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області представників не направили. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21 грудня 2005 року між Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку» (далі - АБ «БРР») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 11/02-814-КІ, за яким банк зобов'язався надати позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, платності грошові кошти у сумі - 43 868 доларів США. Кінцевий строк повернення кредиту - 18 грудня 2015 року (а.с.118).

21 грудня 2005 року між АБ «БРР» й ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком О.В. й зареєстрований у реєстрі за номером 4520 (а.с.123).

За цим правочином в забезпечення виконання зобов'язань позичальника були передані в іпотеку майнові права на об'єкт нерухомості: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

27 грудня 2007 року між АБ «БРР» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком О.В. й зареєстрований у реєстрі за номером 4904 (а.с.127).

За цим правочином ОСОБА_1 (іпотекодавець) зобов'язалася перед АБ «АРР» (іпотекодержателем) відповідати за виконання своїх зобов'язань за кредитним договором від 21 грудня 2005 року № 11/02-814-КІ, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, та додатковими угодами до нього, за яким іпотекодержатель надав іпотекодавцеві кредит в сумі - 43 868 доларів США на умовах та в порядку, встановлених кредитним договором, а іпотекодавець зобов'язався у строк не пізніше 18 грудня 2015 року повернути кредит в повному обсязі та в обумовлені строки сплачувати проценти із розрахунку 13% річних.

Позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8 із 05 жовтня 2007 року, мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-10).

Копія витребуваної судом нотаріальної справи містить нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_8, якою він надав згоду на укладення його дружиною ОСОБА_1 договору про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1. У заяві зазначено, що іпотечний договір укладається його дружиною в інтересах сім'ї на умовах, які вони попередньо обговорили й вважають вигідними для себе (а.с.134).

Матеріали нотаріальної справи містять копію довідки форми 3 дочірнього підприємства «Житло-Сервіс» від 01 березня 2016 року, у якій зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає ОСОБА_1 із 12 вересня 2008 року (а.с.136).

20 листопада 2013 року укладено договір про передавання в управління непроданих активів між АБ «БРР», товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта-М» (далі - ТОВ «АКЗБ «Дельта-М»), Національним банком України (а.с.101).

30 вересня 2015 року між ТОВ «АКЗБ «Дельта-М» й ТОВ «КК «Гарант» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором від 21 грудня 2005 року № 11/02-814-КІ (а.с.96).

07 грудня 2015 року між ТОВ «АКЗБ «Дельта-М» й ТОВ «КК «Гарант» укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором, посвідченим 27 грудня 2007 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком О.В. за реєстрованим номером 4904 (а.с.91).

01 березня 2016 року між ТОВ «КК «Гарант» й ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 й зареєстрований у реєстрі за номером 125 (а.с.87).

За цим правочином ТОВ «КК «Гарант» продав та передав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

05 січня 2016 року ТОВ «КК «Гарант» направило письмові вимоги про повернення боргу приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.116).

18 січня 2016 року, до посвідчення оспорюваного правочину, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 направлено позивачу ОСОБА_1 за відомою адресою реєстрації: АДРЕСА_3., - вимогу про повернення боргу у розмірі - 290 600 грн. 00 коп., яка повернулася з поштового відділення зв'язку із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.115).

Із довідки дочірнього підприємства «Житло Сервіс» товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» від 12 квітня 2017 року № 46 видно, що довідка форми № 3 від 01 березня 2016 року № 01/03-16 цим підприємством не видавалася та в журналі реєстрації видачі довідок відмітки про видачу не має (а.с.169).

Як вбачається із копії паспорта громадянина України, - за адресою спірної квартири: АДРЕСА_1 зареєстрований чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 із 16 лютого 2016 року (а.с.8).

Із копії паспорта громадянина України видно, що позивач ОСОБА_1 була зареєстрована із 10 квітня 1997 року по 14 липня 2015 року за адресою, зазначеною нею у всіх правочинах, тобто: АДРЕСА_3 - гуртожиток. Із 14 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

Дані про повідомлення позивача банківської установи про зміну адреси реєстрації проживання у матеріалах справи відсутні.

Син позивача ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_8 - ОСОБА_9, як видно із копії довідки про реєстрацію місця проживання відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Броварської міської ради Київської області від 15 листопада 2016 року № 1-1/5959, - зареєстрований за адресою спірної квартири із 16 лютого 2016 року по теперішній час (а.с.11).

Пунктом 7.2. кредитного договору передбачено, що всі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом чи вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата особистого вручення або дата вказана на повідомлені про вручення поштового відправлення, або дата відправлення повідомлення плюс три робочі дні.

Пунктами 5.4., 5.5. іпотечного договору від 21 грудня 2005 року, та пунктом 6.4. іпотечного договору від 27 грудня 2007 року, укладених між АБ «БРР» й ОСОБА_1 передбачено, що всі повідомлення сторін цього договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм чи по факсу з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень поштою. Повідомлення вважається направленим, якщо відправник має доказ поштового відправлення (повідомлення про вручення) на адресу іншої сторони, зазначену в цьому договорі, або на адресу, яка змінилась, та про що інша сторона була повідомлена. У разі зміни реквізитів однієї з сторін відповідна сторона зобов'язана в триденний термін письмово повідомити другу сторону.

Відповідно статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із статтями 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-ІV (в редакції на час укладення спірного правочину) (далі - Закон № 898-ІV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статей 35, 38 Закону № 898-ІV у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Частиною третьою пункту 7, частиною першою пункту 8, пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 передбачено, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із статтями 57, 60, 212 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, а якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Суд приходить до висновку, що позов, зважаючи на його підстави та обраний спосіб захисту задоволенню не підлягає через недоведеність заявлених позовних вимог.

Що стосується укладення правочинів стосовно нерухомого майна без дозволу органу опіки та піклування, то матеріли справи не містять даних про повідомлення позивачем та її чоловіком кредитора та іпотекодержателя про наявність у них малолітньої дитини й про її реєстрації у спірній квартирі. Відсутня ця інформація й у кредитному договорі та іпотечних договорах.

Крім того, пунктом 2.1.7. іпотечного договору від 27 грудня 2007 року, укладеного між АБ «БРР» й ОСОБА_1, визначено, що без письмової згоди іпотекодержателя не може іпотекодавець відчужувати предмет іпотеки, обтяжувати його будь-якими зобов'язаннями (спільна діяльність, лізинг, найм, оренда, користування тощо).

Суд також вважає за необхідне зазначити, що встановлена інформація відносно довідки форми 3 дочірнього підприємства «Житло Сервіс» товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат «Меркурій» із інформацією про реєстрацію позивача ОСОБА_1 у спірній квартирі, може бути предметом перевірки, за наявності для цього підстав, правоохоронних органів.

Інші доводи позивача не спростовують висновків суду щодо недоведеності заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин