Справа № 310/2251/17
УХВАЛА

13 червня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді..… ОСОБА_1,

при секретарі…….……. ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу Бердянського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення допомоги по безробіттю, отриманої незаконним шляхом, -

В с т а н о в и в :

В провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовною заявою Бердянського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення допомоги по безробіттю, отриманої незаконним шляхом.

До початку судового засідання відповідач через канцелярію суду подав клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та має бути розглянута в порядку адміністративного судочинства з підстав викладених у п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», яким розяснено, що ч.4 ст. 50 КАС передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень, встановлених законом. Вважає, що оскільки виникає спір за зверненням субєкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, встановленому законом, такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Клопотання просив розглянути з його відсутності.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Крім того, надала письмові заперечення на клопотання відповідача щодо закриття провадження по справі, в яких зазначила, що даний спір необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки законом встановлений інший порядок вирішення спорів з майновими вимогами до особи щодо надміру виплачених коштів, тому компетенція адміністративних судів не поширюється на такі спори. Вважає, що оскільки позов заявлений про стягнення грошових коштів, які стали власністю відповідача, він не підпадає під дію ч.4 ст. 50 КАС України та цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вважаються порушеними, а відповідачем орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до ч.4 ст.50 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Тобто, громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

У справі, що розглядається, позов заявлений про стягнення допомоги по безробіттю, отриманої відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що зазначений спір не є публічно-правовим, а є приватно-правовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, суд вважає, що клопотання не обґрунтоване і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 205 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом Бердянського міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про стягнення допомоги по безробіттю, отриманої незаконним шляхом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_1