Справа №489/1192/16 24.05.2017 24.05.2017
Справа № 489/1192/16-ц
Провадження №22-ц/784/925/17
Категорія 34 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду-Бондаренко Т.З.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої: Бондаренко Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ПАТ « Просто-страхування» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Приватного акціонерного товариства «Просто страхування»

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 вересня 2016 року за позовом

ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», ОСОБА_5

про

стягнення страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,-

У С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Просто-страхування», ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач вказував, що 12 листопада 2015 року ОСОБА_5 керував транспортним засобом Toyota Corola, державний номер НОМЕР_1, у м. Миколаєві по вул. Великій Морській біля будинку № 71, не врахував дорожню обстановку при обїзді перешкоди, змінив напрямок руху, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Carina, державний номер НОМЕР_2, чим порушив п.п. 2.3 Б, 10.1, 12.3 ПДР України, внаслідок якої позивачу було заподіяно збитки на загальну суму 47 650 грн.

В той же час, страхова компанія виплатила страхове відшкодування лише у розмірі 24 190 грн. 13 коп.

Посилаючись на вищевикладене позивач уточнюючи свої позовні вимоги, просив суд стягнути зі страхової компанії на його користь 24 400 грн. 13 коп.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПАТ «Просто-страхування» на користь ОСОБА_4 24 400 грн. 13 коп. страхового відшкодування . Розподілено судові витрати.

Додатковим рішенням від 10 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Просто-страхування» вказує на порушення судом матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким повністю відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_4 до нього.

Заслухавши доповідь судді, осіб, які зявились в судове засідання дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 12 листопада 2015 року ОСОБА_5 керував транспортним засобом Toyota Corola, державний номер НОМЕР_1, у м. Миколаєві по вул. Великій Морській біля будинку № 71, не врахував дорожню обстановку при обїзді перешкоди, змінив напрямок руху, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota Carina, державний номер НОМЕР_2, чим порушив п.п. 2.3 Б, 10.1, 12.3 ПДР України (а.с. 5-8).

В результаті ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження, що відображено на зворотньому боці схеми ДТП (а.с. 8).

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с. 53).

Відповідно до поліса № АІ 8931642 із строком дії з 24 жовтня 2015 року по 23 жовтня 2016 року включно цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована ПрАТ «Просто-страхування» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого 50 000 грн., розмір франшизи 510 грн. (а.с. 11).

Згідно рахунку-фактури № б-000000450 від 15.12.2015 року та акту виконаних робіт від 15 січня 2016 року № б-00000001, квитанції до прибуткового касового ордера № 2 від 15 січня 2016 року, пошкоджений автомобіль позивача в зазначеній ДТП фактично відремонтовано, вартість його ремонту склала 47 650 грн. Вказані кошти були сплачені позивачем фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 (а.с.18-19).

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки (до яких в силу ст. 1187 ЦК України належать також транспортні засоби), відшкодовується винною особою.

В той же час, у випадку, якщо цивільно-правова відповідальність особи застрахована, до правовідносин застосовуються положення цивільного законодавства про страхування.

Так, відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

При цьому, відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката).

Вказаним положенням відповідають також положення Закону України «Про страхування».

Спеціальним законом, який застосовується до спірних правовідносин, є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року (далі Закон).

Так, відповідно до ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Частиною 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином із змісту наведених норм слідує що, за рахунок страховика підлягає відшкодуванню витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Проте районний суд, не звернув уваги на наведену норму закону та, постановлюючи заочне рішення про стягнення із страхової компанії 24400 грн. 13 коп. в рахунок страхового відшкодування, поклав відповідальність на страховика в розмірі витрат на відновлювальний ремонт в повному розмірі без урахування зносу транспортного засобу.

Так, відповідно до звіту спеціаліста від 8 січня 2016 року за № 145/11-15 на замовлення ПрАТ «Просто-страхування» було проведено незалежне автотоварознавче дослідження, згідно з яким вартість відновлювального ремонту, без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу, складає 47685 грн. 38 коп., а завданого позивачеві в результаті ДТП, а ця ж вартість з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 23 969 грн. 87 коп. (а.с. 61-67).

Вказаний звіт складено відповідно до положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 № 1335/5/1159).

На підставі страхових актів за № 110898 від 27 січня 2016 року та за № 110898 від 8 лютого 2016 року були перераховані позивачу 29 січня 2016 року за платіжним дорученням № 11719 - 21765 грн. 91 коп. та відповідно від 9 лютого 2016 року - 1693 грн. 96 коп. , а всього на суму 23459 грн. 87 коп. (а.с.83,84,94,95).

Таким чином, відповідачем у справі ПрАТ «Просто страхування», свої зобовязання за договором страхування виконано в повній мірі.

За такого рішення суду в частині задоволених вимог до ПрАТ «Просто страхування» та стягнення з останнього 24400 грн. 13 коп. підлягає скасуванню, на підставі п 4. ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в данній частині нового рішення про відмову в задоволенні позову. В звязку із скасуванням оскаржуваного рішення суду втрачає чинність і додаткове рішення від 10 травня 2017 року.

В той же час, відповідно до загальних правил, передбачених ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вказано, винною особою в пошкодженні автомобіля постановою суду визнано відповідача ОСОБА_5

Таким чином, відповідно до наведеної правової норми, залишок невідшкодованої позивачу шкоди, яка полягає в витратах на відновлювальний ремонт автомобіля, становить 24190 грн. 13 коп. (47 650 23459,87) та підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 (а.с.19.).

На підставі положень ст. 88 ЦПК України слід розподілити судові витрати шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача 821 грн. 30 коп. сплачених ним при подачі позову, а також на користь ПрАТ «Просто страхування» 606 грн. 32 коп. сплачених при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 312, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПрАТ «Просто-страхування» задовольнити.

Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 вересня 2016 року скасувати.

В задоволенні вимог ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Просто страхування» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення збитків заподіяних внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування шкоди заподіяної в наслідок ДТП 24190 грн. 13 коп., в рахунок повернення судових витрат 821 грн. 30 коп., а всього 25011 грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Просто страхування» в рахунок повернення сплаченого судового збору 606 грн. 32 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_7

ОСОБА_8