Справа № 442/3522/16 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/2228/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Копняк С. М., Мельничук О. Я.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що згідно п. 7 Постанови КМУ № 122 від 08.02.2006 року «Про затвердження Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії» рішення енергопостачальника щодо визначення розміру та порядку відшкодування збитків, завданих йому внаслідок викрадення електричної енергії, може бути оскаржено в установленому законом порядку. Вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що вимога про визнання недійсним та скасування рішення комісії не відповідає способам захисту, встановленим законом, є помилковим. Вказує на те, що згідно правових позицій Верховного Суду України визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права, оскільки рішення постачальника електроенергії є оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні ч. 2 ст. 20 ГК України. Вважає, що акт про порушення № 039686 від 29.10.2013 року не може бути належними та допустимим доказом у справі, який підтверджує факт порушення споживачем Правил користування електричною енергією, оскільки перевірка, на підставі якої складено вказаний акт, проводилась без участі споживача.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має прав звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов»язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричної енергією.

Згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії, постачальником якої є ПАТ «Львівобленерго», за адресою: АДРЕСА_1 згідно умов договору про користування електричною енергією № 3-1/133 від 15.01.2013 року, укладеного між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_2

29.10.2013 року за вказаною адресою було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, яке полягало у безобліковому використанні електричної енергії шляхом самовільного підключення електроустановки до електричної мережі іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку, а саме: підключено електроустановку споживача з запобіжних колодок, встановлених до приладу обліку у кв. № 12, по вул. Річки, 5 у м. Трускавець, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Про виявлене порушення представниками ПАТ «Львівобленерго» було складено акт № 03986 від 29.10.2013 року (а.с. 6).

Згідно протоколу засідання комісії Бориславського РЕМ ПАТ «Львівобленерго» № 03986 від 26.11.2013 року комісія прийняла рішення визначити обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ОСОБА_2 Правил користування електричною енергією для населення, за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, на суму 5369,07 грн. (а.с. 7).

Акт № 03986 від 29.10.2013 року та оформлене протоколом рішення не встановлювали для позивачки обов»язків, а носили рекомендаційний характер щодо сплати нарахованих збитків, тобто виступали претензією, у випадку незадоволення якої постачальник матиме право на загальних підставах звернутися до суду із позовом про стягнення збитків.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 06.06.2011 року у справі № 6-4цс11, складений акт є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил, і згідно зі ст. 57 ЦПК України є доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, і його оскарження не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, заявлених не у передбачений законом спосіб.

Доводи апеляційної скарги в частині недійсності акту про порушення № 039686 від 29.10.2013 року з підстав здійснення перевірки, на підставі якої складено вказаний акт, без участі споживача не заслуговують на увагу, оскільки згідно п. 37Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальник має право проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електроенергії поза приладами обліку.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Копняк С. М.

ОСОБА_3