Справа № 316/2702/15-ц
Провадження № 2/316/8/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі суду:

головуючого судді: Вільямовської Н.О.,

секретаря судового засідання: Рябухи О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_1, - про визнання припиненою поруки, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_2, - про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом №31208А131-К від 06.08.2008 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» зазначив, що 06.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (позивач за первинним позовом, відповідач - за зустрічним позовом) в особі начальника Енергодарського відділення ЗОФ АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3, та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту, згідно з яким ОСОБА_1 був наданий у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 44580 (сорок чотири тисячі пятсот вісімдесят) доларів США 00 центів, зі сплатою 13,00 (тринадцять цілих) процентів річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.08.2015 року. Відповідно до п.1.2. Договору, кредит надавався ОСОБА_1 для оплати придбаного автомобіля марки HONDA, модель CRV, 2008 року випуску, червоного кольору, згідно з договором купівлі-продажу автомобіля №АФ-497/08-08Б від 01.08.2008 року, укладеним з ТОВ «Макфорд». За умовами п.1.3. Договору в якості додаткового забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_1 06.08.2008 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» з ОСОБА_2 був укладений договір поруки №31208А131-П/І, за яким остання зобовязалася перед Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та випадках передбачених договором про надання кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 року. 10.06.2009 року з ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 про внесення змін до договору кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 року, відповідно до умов якої збільшена сума наданих кредитних коштів на 1971 (одна тисяча девятсот сімдесят один) доларів США 24 центи, змінений графік погашення основної заборгованості та продовжений термін погашення суми основного кредиту до 05.08.2017 року. Станом на 06.11.2015 року з відповідачами рахується та підлягає стягненню з них згідно умов договору кредиту та договору поруки, норм ЦК України:

-загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом становить 96090,82 дол. США (або гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 06.11.2015 (1 дол. США = 22,9255 грн.) 2202933,47 грн.), у тому числі:

-сума заборгованості за кредитом 41715,58 дол. США (956351,95 грн.),

-сума заборгованості за відсотками 30375,00 дол. США (696363,07 грн.),

-розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту 4128,59 дол. США (323905,43 грн.),

-розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 9871,66 дол. США (226313,02 грн.).

Відповідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2015 року справа розподілена судді Куценко М.О.

Відповідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в звязку з закінченням повноважень судді Куценко М.О., справа розподілена судді Вільямовській Н.О.

06.04.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_1, - про визнання припиненою поруки ОСОБА_2 за договором поруки №31208А131-П/І, укладеної 06.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2

В обґрунтування своїх позовних вимог відповідач за первинним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначила, що 06.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.08.2015 року.

За умовами п.1.3. Договору в якості додаткового забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_1 06.08.2008 року банком з нею був укладений договір поруки, за яким вона зобовязалася перед банком солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та випадках передбачених договором про надання кредиту від 06.08.2008 року. 10.06.2009 року з ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 про внесення змін до договору кредиту від 06.08.2008 року, відповідно до умов якої збільшена сума наданих кредитних коштів на 1971 (одна тисяча девятсот сімдесят один) доларів США 24 центи, змінений графік погашення основної заборгованості та продовжений термін погашення суми основного кредиту до 05.08.2017 року. При цьому Банк та Позичальник, не повідомляли її про укладення додаткових угод, у т.ч. за якою внесені зміни до кредитного договору, шляхом збільшення обсягу її відповідальності без надання нею згоди на укладення додаткових угод. Виходячи з зазначених обставин, є підстави для визнання договору поруки припиненим, оскільки положеннями ст.ст. 554, 559 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою та підстави припинення поруки. Згідно п.1.1.1. договору кредиту від 06.08.2008 року та п. 2.1.1.1. договору поруки від 06.08.2008 року кінцевим терміном погашення основної заборгованості є дата до 05.08.2015 року. Внаслідок зазначеної додаткової угоди збільшився обсяг відповідальності поручителя, що вбачається з доданої до додаткової угоди графіків розрахунку платежів за кредитним договором. Крім збільшення щомісячних платежів, обсяг відповідальності поручителя збільшився також за рахунок нарахування пені на більшу суму простроченої заборгованості як по сумі кредиту, так і по процентам. З вказаних графіків вбачається також, що вони складені стосовно іншої суми заборгованості за кредитом. Тобто фактично додатковими угодами була припинена дія зобовязань за кредитним договором на суму 44580,00 доларів США та укладений новий договір на іншу суму. Оскільки вона як поручитель не надавала згоди на укладення вищезазначеної додаткової угоди до кредитного договору, вважає, що її порука припинилась у відповідності до ч.1 ст.559 ЦК України. Щодо п.2.3. договору поруки, в якому визначено покладення на неї обовязку відповідати за виконання боржником зобовязань за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому, вважає, що даний пункт договору поруки в частині угод, що можуть бути укладені в майбутньому, має бути визнаний недійсним як такий, що не відповідає вимогам ч.1 ст.203 ЦК України. Відсутність додаткової угоди на час підписання нею договору поруки не давав їй можливості визначити зміст цієї угоди та будь-які умови її виконання. Відповідно, не може існувати її волевиявлення на укладення угоди, яка не має змісту. Цей пункт договору суперечить ст.559 ЦК України, яка є імперативною нормою, не дозволяє сторонам договору відхилятися від неї. Передбачена п.2.3. договору поруки умова є несправедливою, оскільки вона обмежує права поручителя на усвідомленість укладених угод. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору). У договорі поруки строк її припинення не встановлено, тому згідно з вимогами вищевказаних норм матеріального права, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, настання строку виконання зобовязання у повному обсязі достроково не предявить вимоги до поручителя. Протягом 6 місяців після закінчення строку дії кредитного договору в первинній редакції Банк не предявив до позивальника вимоги про повернення коштів. Отже, підставою для припинення договору поруки є також недотримання кредитором строку предявлення вимоги до поручителя.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 06.04.2016 року прийнято до провадження та обєднано в одне провадження позовні вимогиПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом з позовними вимогами ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_1,- про визнання припиненою поруки.

26.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_2, - про визнання недійсним кредитного договору №31208А131-К від 06.08.2008 року, договору поруки №31208А131-П/І від 06.08.2008 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог відповідач за первинним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 зазначила, що кошти від Банку, у тому числі і в валюті, не отримувала. Була введена в оману Банком щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки, загальної сукупної вартості та абсолютного значення подорожчання кредиту.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 26.05.2016 року прийнято до свого провадження та обєднано в одне провадження позовні вимогиПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_1, - про визнання припиненою поруки. з позовними вимогами ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_2,- про визнання недійсним кредитного договору.

В судове засідання представник позивача за первинним позовом, відповідача за зустрічним позовом ПАТ «Укрсоцбанк» не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги за первісним позовом підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 заперечив в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки, У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений днем предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В договорі може бути згода поручителя на майбутні зміни зобовязання, надана ним заздалегідь. При укладенні договір поруки може містити умови про те, що поручитель наперед дає свою згоду відповідати за боржника у випадку зміни основного зобовязання, навіть якщо така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Що і було зроблено при укладанні договору поруки з ОСОБА_2 (п. 2.3. Договору поруки). Згідно і умовами п.1.1. Договору поруки поручитель зобовязався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користуванні відсотків, комісії, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, строки та в порядку. передбачених Договором кредиту від 06.08.2008 року. Згідно з п. 1.2. Договору поруки поручитель ознайомлений з умовами Договору кредиту, жодних заперечень, а також непорозумінь з їх положеннями не мав. Враховуючи зазначене, поручитель наперед дав свою згоду виповідати за боржника незалежно від зміни умов кредитного договору. Зазначена умова договору поруки була результатом домовленості між сторонами, які вільні у визнані зобовязань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. Крім того, п.,2.3 Договору поруки не оскаржувався, є дійсним, судових рішень про визнання вказаного пункту договору недійсним немає.

В судове засідання відповідач за первинним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника.

В судове засідання відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника.

ОСОБА_4 - представник відповідача за первинним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, представник відповідача за первинним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1, - у судовому засіданні проти позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» заперечив в повному обсязі, просить задовольнити вимоги зустрічного позову ОСОБА_2, зустрічного позову ОСОБА_1, виходячи з того, Банк порушив Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168. Вказаний у кредитному договорі №31208А131-К від 06.08.2008 року, додатках до нього, договорі поруки №31208А131-П/І від 06.08.2008 року розмір реальної процентної ставки та розмір абсолютного значення подорожчання кредиту є більшим, аніж визначено у додатку №1 до вказаного кредитного договору. Таким чином, зі змісту кредитного договору №31208А131-К від 06.08.2008 року, договору поруки № 31208А131-П/І від 06.08.2008 року вбачається, що в ньому відсутні встановлені законодавством обовязкові умови, які необхідні для його укладення, що є істотним порушенням вказаних Правил. Як наслідок порушене право фізичної особи як споживача фінансових послуг банку, внаслідок чого кредитний договір та Додаток до нього, укладений з банком, укладений під впливом обману зі сторони банку. Банк скористався тим, що позичальнику та поручителю обєктивно бракувало знань необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного кредитного договору, договору поруки і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг, а банк, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав позичальнику та поручителю відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті. Під час укладання договору, банк приховав від позичальника та поручителя повну та обєктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів позичальника та поручителя в оману, щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості. Ці висновки підтверджується результатами судово-економічної експертизи, проведеної в цій справі. Виходячи з положень цивільного законодавства України, в момент підписання кредитного договору між сторонами, позивальник та поручитель були введені в оману банком щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки, загальної сукупної вартості та абсолютного значення подорожчання кредиту.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу положень ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ст.179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з приписів ч.4 ст.60 ЦПК України висновки суду не можуть ґрунтуватися на явних припущеннях.

Відповідно матеріалів справи, 06.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (позивач за первинним позовом, відповідач - за зустрічним позовом) в особі начальника Енергодарського відділення ЗОФ АКБ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3, та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №31208А131-К (далі за текстом Договір), згідно з яким ОСОБА_1 був наданий у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 44580 (сорок чотири тисячі пятсот вісімдесят) доларів США 00 центів, зі сплатою 13,00 (тринадцять цілих) процентів річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.08.2015 року.

Відповідно до п.1.2. Договору, кредит надавався ОСОБА_1 для оплати придбаного автомобіля марки HONDA, модель CRV, 2008 року випуску, червоного кольору (далі - «Транспортний засіб») згідно з договором купівлі-продажу автомобіля №АФ-497/08-08Б від 01.08.2008 року, укладеним з ТОВ «Макфорд».

За умовами п.1.3. Договору в якості додаткового забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_1 06.08.2008 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» з ОСОБА_2 був укладений договір поруки №31208А131-П/І, за яким остання зобовязалася перед Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та випадках передбачених договором про надання кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 року.

10.06.2009 року з ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 про внесення змін до договору кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 року, відповідно до умов якої збільшена сума наданих кредитних коштів на 1971 (одна тисяча девятсот сімдесят один) доларів США 24 центи, змінений графік погашення основної заборгованості та продовжений термін погашення суми основного кредиту до 05.08.2017 року.

При цьому Банк та Позичальник, не повідомляли поручителя про укладення додаткових угод, уклали між собою додаткову угоду, за якою внесені зміни до кредитного договору, тобто було збільшено обсяг відповідальності поручителя без надання згоди останнього на укладення додаткових угод.

Положеннями ст.ст. 554, 559 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою та підстави припинення поруки.

Згідно п. 1.1.1. договору кредиту від 06.08.2008 року та п.2.1.1.1. договору поруки від 06.08.2008 року кінцевим терміном погашення основної заборгованості є дата до 05.08.2015 року.

Внаслідок зазначеної додаткової угоди збільшився обсяг відповідальності поручителя, що вбачається з доданої до додаткової угоди графіків розрахунку платежів за кредитним договором. Крім збільшення щомісячних платежів, обсяг відповідальності поручителя збільшився також за рахунок нарахування пені на більшу суму простроченої заборгованості як по сумі кредиту, так і по процентам. З вказаних графіків вбачається також, що вони складені стосовно іншої суми заборгованості за кредитом. Тобто фактично додатковими угодами припинено дію зобовязань за кредитним договором на суму 44580,00 доларів США та укладений новий договір на іншу суму.

Оскільки ОСОБА_2 як поручитель не надавала згоди на укладення вищезазначеної додаткової угоди до кредитного договору, її порука припинилась у відповідності до ч.1 ст.559 ЦК України.

Щодо п.2.3. договору поруки, в якому визначено покладення на ОСОБА_2 обовязку відповідати за виконання боржником зобовязань за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому, то даний пункт договору поруки в частині угод, що можуть бути укладені в майбутньому, має бути визнаний недійсним як такий, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Відсутність додаткової угоди на час підписання нею договору поруки не давав позичальнику можливості визначити зміст цієї угоди та будь-які умови її виконання. Відповідно, не може існувати її волевиявлення на укладення угоди, яка не має змісту.

Цей пункт договору суперечить ст. 559 ЦК України, яка є імперативною нормою, не дозволяє сторонам договору відхилятися від неї. Передбачена п. 2.3. договору поруки умова є несправедливою, оскільки вона обмежує права поручителя на усвідомленість укладених угод.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору).

У договорі поруки строк її припинення не встановлено, тому згідно з вимогами вищевказаних норм матеріального права, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, настання строку виконання зобовязання у повному обсязі достроково не предявить вимоги до поручителя.

Протягом 6 місяців після закінчення строку дії кредитного договору в первинній редакції Банк не предявив до поручителя вимоги про повернення коштів.

Отже, підставою для припинення договору поруки є також недотримання кредитором строку предявлення вимоги до поручителя.

Виходячи з умов п. 2.3. договору поруки передбачено, що у разі збільшення розміру забезпеченого порукою зобовязання без внесення змін до цього договору без згоди поручителя до кредитного договору змін, внаслідок чого збільшується розмір зобовязань за кредитним договором, обсяг його відповідальності не збільшується. Поручитель несе часткову відповідальність в межах визначених п.2.1 на момент укладення договору поруки.

10.06.2009 року Банк уклав з ОСОБА_1 додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 31208А131-К від 06.08.2008 року, проте, поручителя про це сторони договору не повідомили (а.с. 12).

Відповідно до умов якої збільшена сума наданих кредитних коштів на 1971 (одна тисяча девятсот сімдесят один) доларів США 24 центи, змінений графік погашення основної заборгованості та продовжений термін погашення суми основного кредиту до 05 серпня 2017 року.

Такими чином, обсяг відповідальності поручителя істотно збільшився.

У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобовязання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст.ст. 3, 12-15, 20 ЦК, ст.ст.3-5, 11, 15, 31 ЦПК України). За змістом ч.1 ст.559 ЦК України припинення поруки зумовлюють такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним.

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом визнання договору поруки припиненим.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідносини. Також в ч. 2 цієї статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Визначення правової природи поняття поруки надано в ст. 553 ЦК України, зокрема, в ч.1 цієї статті вказано, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Виходячи з загальноприйнятих засад цивільного права можливо стверджувати, що правовідносини з приводу поруки можуть виникати або припинятися за умов укладання, розірвання, припинення або визнання недійсним договору поруки.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10-1393/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено:

«1. За положеннями ч.1 ст.559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому разі звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору».

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст.ст.3, 12,-15, 20 ЦК України, ст.ст.3-5, 11, 15, 31 ЦПК України) можна зробити висновок про те, що у разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобовязання за договором поруки, передбаченого ч.1 ст.559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2ст.16 ЦК України (про визнання договору поруки припиненим, про визнання поруки такою, що припинена).

Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правовою захисту, не заборонений законом».

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Банк не вживав заходів щодо повідомлення поручителя про підвищення розміру кредиту та збільшення терміну кредитування.

Згідно правової позиції Верховного Суду України за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 18 червня 2012 року у справі № 6-73цс12 та від 20 лютого 2013 року у справі №6-172цс12, які відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК є обовязковими для всіх судів України: за змістом ч.1 ст.559 ЦК до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

У зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, здійснене за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав для покладення на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

За таких обставин збільшення Банком строку кредитування призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя без згоди поручителя за договором поруки, укладеним сторонами, що є підставою для припинення поруки. Посилання представника Банку на те, що пунктом п.2.3. договору поруки, що при зміні основного зобовязання без згоди поручителя, обсяг його відповідальності не змінюється, суперечать вимогам ч.1 ст.559 ЦК України та не повинні прийматися до уваги.

Відповідно до п.1.2. Договору кредиту №31208А131-К від 08.08.2008 року кредит надавався ОСОБА_1 на споживчі цілі: для придбання легкового автомобіля. для оплати придбаного автомобіля марки HONDA, модель CRV, 2008 року випуску, червоного кольору, згідно з договором купівлі-продажу автомобіля №АФ-497/08-08Б від 01.08.2008 року, укладеним з ТОВ «Макфорд».

За умовами п.1.3. Договору в якості додаткового забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_1 06.08.2008 року Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» з ОСОБА_2 був укладений договір поруки №31208А131-П/І, за яким ОСОБА_2 зобовязалася перед Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» солідарно відповідати за виконання ОСОБА_1 умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії та можливих штрафних санкцій, у розмірі та випадках передбачених договором про надання кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 року.

Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення §1 цієї глави (§1. Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

У відповідності до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до положень ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

У відповідності з ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту зазначається детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому вираженні) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, повязаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

За положеннями ч.5 ст.ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім процентної ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України яка визначає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позичальник зобовязаний повернути позику у тій валюті, в якій отримав кредит.

Відповідно до п.3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, банки зобовязані в кредитному договорі або в додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача, зазначаючи при цьому значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку України.

На банки покладається також обовязок зазначати в кредитному договорі сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань споживача, які повязані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки, яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту (п.3.3 Правил).

Згідно положень ч.ч.1, 2, 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Банки чи інші фінансові установи у відповідності до положень ст.ст.11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також п.3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 №168, повинні надати споживачу повну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту

У відповідності до ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вказаної Постанови НБУ №168 кредитний договір має містити графік платежів у розмірі сум погашення основного боргу.

В кредитному договорі від 06.08.2008 року немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, немає умов, які п.п.3.2, 3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 №168, визнані обовязковими. Також банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. У наданому розрахунку не вказано повної орієнтовної вартості кредиту, розрахунок проведений поверхово та не зрозуміло для споживача. З матеріалів справи є очевидним, що кінцева сума тільки одних відсотків перевищить суму кредиту у два рази.

З огляду на наведене в порушення п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (позивач за первісним позовом, відповідач за цим позовом) не надав відповідачам ОСОБА_1 як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, та ОСОБА_2, як поручителю, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону.

Також банк додатковою угодою №1 до спірного договору про споживчий кредит включив положення, які відповідно до ст.ст.11, 18 Закону є несправедливими, оскільки містять умови про зміни у витратах; враховуючи додаткові нарахування, відсоток за користування кредитними коштами збільшився; є дисбаланс зарахування відсотків та тіла кредиту, що також ставить в тяжке, несправедливе становище споживача в договірних зобовязаннях; детальний розпис загальної вартості кредиту взагалі не видавався, які суми і на які рахунки зараховувалися невідомо, що також є несправедливим відносно споживача, оскільки дає право банку проводити зарахування на рахунки на погляд банку.

З огляду на наведене є очевидним, що умови кредитного договору є несправедливими в цілому, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обовязків на погіршення становища споживача, що є підставою для визнання такого договору недійсним та, відповідно як наслідок, визнання недійсними договору поруки та договору іпотеки, оскільки ці договори є похідними від головного.

Положеннями ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5, 6 ст.203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до цих вимог зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень ст.ст.638, 1054 ЦК України, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» графік погашення кредиту обовязково укладається при укладені споживачем кредитного договору, а тому наявність графіку погашення кредиту за договором є істотною умовою цього договору.

Під час розгляду справи була проведена судово-економічна експертиза, на вирішення якої поставлені наступні питання:

1.Чи підтверджується документально видача кредиту в розмірі 46 551,24 доларів США згідно кредитного договору №31208А131-К від 06.08.2008 та додаткової угоди №1 від 10.06.2009 до нього, укладених між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК»?

2.Чи відповідає метод нарахування Банком відсотків за кредитним договором №31208А131-К від 06.08.2008, вимогам Положення про кредитування Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК»?

3.Чи підтверджується документально та нормативно визначений Банком станом на 06.11.2015 розмір заборгованості за основною сумою боргу, нарахованим відсоткам, штрафними санкціями (пені) за кредитним договором №31208А131-К від 06.08.2008, умовами вказаного кредитного договору та розрахунковими документами щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

4.Чи відповідають умовам кредитного договору №31208А131-К від 06.08.2008 узгоджені сторонами розміри відсоткової ставки за кредитом, ціни договору та розмір здороження кредиту фактично (реально) заявленим до стягнення розмірам?

5.Чи відповідає сукупна вартість кредиту, реальна процентна ставка по кредиту, абсолютне значення подорожчання кредиту, визначені Банком в додатку №1 до кредитного договору №31208А131-К від 06.08.2008 від 13.06.2007 та в додатку №1 до додаткової угоди №1 від 10.06.2009 до нього умовам вказаного кредитного договору та вказаної додаткової угоди до нього, якщо ні, то визначити фактичну сукупну вартість, реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту станом на дати укладання кредитного договору та додаткових угод до нього?

Згідно висновку №17-436/17-437 судово-економічної експертизи від 29.06.2017 року (т.3, а.с.3-25):

По першому питанню:

1) підтвердити або спростувати документально видачу позичальнику ОСОБА_1 за договором кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 кредитних коштів в розмірі 44580,00 доларів США не надається за можливе, оскільки:

-видача кредиту в іноземній валюті готівкою через касу банку без відкриття позичальнику поточного рахунку та попереднього зарахування кредитних грошових коштів в іноземній валюті на цей поточний рахунок, суперечить вимогам Національного банку України, зокрема вимогам Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої Постановою Правління НБУ від 14.08.2003 №337, Інструкції з бухгалтерського обліку операцій з готівковими коштами та банківськими металами в банках України», затвердженої Постановою Правління НБУ від 20.10.2004 №495, Положення про порядок формування та використання резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банків, затвердженого Постановою Правління НБУ від 06.07.2000 №279, та Постанови Правління НБУ «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» від 12.11.2003 №492.

-в матеріалах справи відсутні та на дослідження не надані відомості банку стосовно підтвердження здійснення банком операцій з готівкою іноземної валюти (долари США) у Енергодарському відділенні Запорізької обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» з видачі кредитних коштів за договором кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 станом на 06.08.2006 в сумі 44580,00 дол. США.

2) видача позичальнику ОСОБА_1 за додатковою угодою №1 від 10.06.2009 про внесення змін до договору кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 кредитних коштів в розмірі 1971,24 дол. США документально не підтверджується, оскільки:

-проведеними дослідженнями повноти заповнення обовязкових реквізитів заяви на видачу готівки №3 від 22.06.2009 (т.1, а.с.19) встановлена невідповідність цього первинного документа банку вимогам п.4.8., п.4.10 гл. 4 постанови Правління Національного Банку України від 18.06.2003 N 254 та Інструкції про касові операції в банках України в частині відсутності підписів отримувача та касира;

-згідно п. 2.1. договору кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 та п.1.3. додаткової угоди №1 від 10.06.2009 до нього зазначений номер позичкового рахунку №0921. Тобто обґрунтувати умовами вказаного кредитного договору використання банком іншого позичкового рахунку №0921 для видачі позичальнику 22.06.2009 кредитних коштів в розмірі 1971,24 доларів США (еквівалент у гривнях 15014,54 грн.) за наданими матеріалами справи не надається за можливе;

-в матеріалах справи відсутні та на дослідження не надані відомості банку стосовно підтвердження здійснення банком операцій з готівкою іноземної валюти (долари США) у Енергодарському відділенні Донецької обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» з видачі кредитних коштів за договором кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 станом на та 22.06.2009 в сумі 1971,24 доларів США.

По другому питанню:

Встановити відповідність методу нарахування банком процентів за договором кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 вимогам Положення про кредитування ПАТ «Укрсоцбанк» (АКБ «Укрсоцбанк») не надається за можливе, оскільки в матеріалах справи відсутнє Положення про кредитування ПАТ «Укрсоцбанк» (АКБ «Укрсоцбанк»).

По третьому питанню:

Підтвердити або спростувати документально та нормативно визначений Банком у «Розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором №-31208А131-К від 06.08.2008 станом на 06.11.2015 (т.1, а.с.20-23) розмір заборгованості за основною сумою боргу, нарахованим відсоткам, штрафними санкціями (пенею) за кредитним договором №31208А131-К від 06.08.2008, умовами вказаного кредитного договору та розрахунковими документами щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором - за наданими матеріалами справи не надається за можливе, оскільки:

-підтвердити документально видачу позичальнику ОСОБА_1 за договором кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 та додатковою угодою №1 від 10.06.2009 до нього кредитних коштів в розмірі 46551,24 доларів США, не надається за можливе.

-в матеріалах справи відсутні та на дослідження не надані первинні документи позичальника, а первинні меморіальні та касові документи, та виписки банку на дослідження надані не в повному обсязі;

-проведеними дослідженнями встановлено двозначність даних пп. 1.1.1. п. 1.1. ст.1 кредитного договору №31208А131-К від 06.08.2008 та Додатку №1 «Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту» до нього.

По четвертому питанню:

Встановити узгодженість сторонами розміру відсоткової ставки за кредитом, ціни договору та розміру здороження кредиту фактично (реально) заявленим до стягнення розмірам за договором кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 за наданими матеріалами справи не надається за можливе, оскільки встановлена двозначність даних договору кредиту №31208А131-К від 06.08.2008 та додатку №1 до нього в частині сум щомісячного погашення основного боргу, відсутні відомості банку стосовно тарифів по нарахуванню комісійної винагороди за операціями купівлі-продажу іноземної валюти, узгоджених з позичальником, відомості банку щодо встановлення та застосування банком курсів іноземної валюти (долара США) до національної валюти України (гривні) за період з 06.08.2008 по 06.11.2015 за операціями купівлі/продажу іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України (МВРУ) в рамках кредитного договору, внутрішні нормативні документи банку.

По пятому питанню:

Реальна процентна ставка та розмір здороження кредиту, визначені у відповідності до рекомендацій НБУ стосовно застосування формул розрахунку, передбачених Постановою НБУ №168 від 10.05.2007, згідно умов договору кредиту №31208А131-К від 06.08.2008, додатку №1 до нього, з урахуванням змін та доповнень, що внесені додатковою угодою №1 від 10.06.2009 до нього, при умові, що сума та валюта кредитування станом на 06.08.2008 - 44580,00 доларів США, станом на 10.06.2009 - 46551,24 доларів США, з урахуванням процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань позичальника, які повязані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, сплачених на дату укладання вказаного кредитного договору (06.08.2008), додаткової угоди №1 від 10.06.2009 до нього та протягом періоду з 06.08.2008 по 05.08.2017, а саме:

1) станом на 06.08.2008 (виходячи з умов пп. 1.1.1. п. 1.1. ст.1 кредитного договору, згідно якого графік погашення заборгованості по кредиту визначений з вересня 2008 року по липень 2015 року щомісячно рівними частками по 531,00 долару CША та у серпні 2015 року в сумі 507,00 доларів США; з кінцевим терміном погашення основної заборгованості по кредиту 05 серпня 2015 року):

-розмір реальної процентної ставки становить 29,64% річних, що на 14,36 п.п. більше аніж визначено згідно умов п.1.1. кредитного договору (13,00%); на 14,36 п.п. більше, аніж визначено у Додатку №1 до договору №31208А131-К від 06.08.2008 «Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту» (15,28%);

-розмір абсолютного значення подорожчання кредиту 43258,17 дол. США на 20907,40 дол. США більше, аніж визначено у вказаному додатку №1 до кредитного договору (22350,77 дол. США);

-сукупна вартість кредиту, складає 87838,17 доларів США.

Вказана розбіжність з даними додатку №1 до кредитного договору в розмірі 14,36 п.п. реальної процентної ставки та 20907,40 доларів США розміру абсолютного значення подорожчання кредиту обґрунтовується зазначенням банку у вказаному додатку нульового розміру платежів за надані супутні послуги в валюті кредиту на користь третіх осіб, повязані із страхуванням, та вищевказаної невідповідності розміру щомісячного платежу погашення основної суми кредиту (у періоді з 20.09.2008 по 20.07.2015 - по 530,71 доларів США, 05.08.2015 - 531,07 доларів США) умовам п.1.1. кредитного договору.

2) станом на 06.08.2008 (виходячи з умов Додатку №1 до договору №31208А131-К від 06.08.2008 «Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту», згідно якого розмір щомісячного платежу погашення основної суми кредиту становить у періоді з 20.09.2008 по 20.07.2015 - по 530,71 дол. США, 05.08.2015 - 531,07 дол. США):

-розмір реальної процентної ставки становить 29,63% річних, що на 14,35 п.п. більше аніж визначено згідно умов п.1.1. кредитного договору (13,00%); на 14,36 п.п. більше, аніж визначено у Додатку №1 до договору №31208А131-К від 06.08.2008 «Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту» (15,28%);

-розмір абсолютного значення подорожчання кредиту 43269,14 доларів США на 20918,37 дол. США більше, аніж визначено у вказаному додатку №1 до кредитного договору (22350,77 дол. США);

-сукупна вартість кредиту, складає 87849,14 доларів США.

Вказана розбіжність з даними додатку №1 до кредитного договору в розмірі 14,35 п.п. реальної процентної ставки та 20918,37 доларів США розміру абсолютного значення подорожчання кредиту обґрунтовується зазначенням банку у вказаному додатку нульового розміру платежів за надані супутні послуги в валюті кредиту на користь третіх осіб, повязані із страхуванням.

3) станом на 10.06.2009:

-розмір реальної процентної ставки становить 27,44% річних, що на 14,44 п.п. більше аніж визначено згідно умов п.1.1. кредитного договору (13,00%);

-розмір абсолютного значення подорожчання кредиту становить 58039,55 доларів США; сукупна вартість кредиту, складає 104590,79 доларів США.

Виходячи з висновку експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, під час укладення договору, банк приховав від позичальника повну та обєктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту та вказав в угоді занижені значення показників суттєвих умов договору, чим фактично ввів позичальника в оману щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту.

Таким чином, виходячи з результатів експертизи внаслідок документального недотримання «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168 , кредитний договір №31208А131-К від 06.08.2008 року, додатки до нього, договір поруки №31208А131-П/І від 06.08.2008 року розмір реальної процентної ставки та розмір абсолютного значення подорожчання кредиту є більшим, аніж визначено у додатку №1 до вказаного кредитного договору

Таким чином, зі змісту кредитного договору №31208А131-К від 06.08.2008 року, договору поруки №31208А131-П/І від 06.08.2008 року вбачається, що в ньому відсутні встановлені законодавством обовязкові умови, які необхідні для його укладення, що є істотним порушенням «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007 року № 168.

Аналогічний правовий висновок викладений в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.01.2017року у справі №569/19957/14-ц.

Згідно п.1.2 Резолюції Генеральної асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985 року №39/248, положень Хартії захисту споживачів, схваленої Резолюцією Консультативної асамблеї Ради Європи від 17.05.1973 року №543, Директиви 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11.05.2005 року (п.п.9,13,14 преамбули), та Директиви 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23.04.2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачено, що надання товарів чи послуг, у тому числі у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на до контрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.

Цим рішенням підтверджено встановлене судами першої та апеляційної інстанцій порушене право фізичної особи як споживача фінансових послуг банку, а також визнано недійсним кредитний договір та Додаток до нього, укладений з банком, у звязку із укладенням їх під впливом обману зі сторони банку.

Банк скористався тим, що позичальнику та поручителю обєктивно бракувало знань необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного кредитного договору, договору поруки і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг, а банк, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не надав позичальнику та поручителю відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті .

Під час укладання договору, банк приховав від позичальника та поручителя повну та обєктивну інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту, чим ввів позичальника та поручителя в оману, щодо реальної відсоткової ставки та кінцевої загальної суми кредиту, яку сплатив би позичальник банку, погашаючи кредит у порядку, визначеному графіком погашення заборгованості.

Виходячи з положень ст.ст. 203, 215, 230, 548 ЦК України, в момент підписання кредитного договору між сторонами, в момент підписання кредитного договору між сторонами, позивальник та поручитель були введені в оману банком щодо істотних умов договору, ціни та відсоткової ставки, загальної сукупної вартості та абсолютного значення подорожчання кредиту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 57-60, 66, 88, 208-209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом №31208А131-К від 06.08.2008 року,- відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_2,- про визнання недійсним кредитного договору № 31208А131-К від 06.08.2008 року, договір поруки № 31208А131-П/І від 06.08.2008 року, - задовольнити частково.

Визнати недійсним кредитний договір № 31208А131-К від 06.08.2008 року, п. 2.3. договору поруки № 31208А131-П/І від 06.08.2008 року.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_1, - про визнання припиненою поруки ОСОБА_2 за договором поруки №31208А131-П/І, укладеного 06.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, - задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_2 за договором поруки №31208А131-П/І, укладеного 06.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. О. Вільямовська