Справа №203/5136/16-ц
Провадження №2/0203/251/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

у с т а н о в и в:

04 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачці, яка доводиться позивачеві сестрою, матір сторін заповіла ? частину квартири АДРЕСА_1. Решта квартири належить позивачеві. Відповідачка від 1999 року постійно мешкає у ОСОБА_3 Федерації і є її громадянкою. Від 1999 року позивач сам безперервно володіє та користується усією квартирою, сплачує комунальні витрати, утримує її та здійснює поточний ремонт. Відповідачка в Україну повертатися не збирається. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним права власності на квартиру за набувальною давністю (а.с.а.с. 2 4).

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка до суду не з'явилася, була повідомлена належним чином шляхом направлення судового доручення про надання правової допомоги (виконання окремих процесуальних дій) у порядку Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року і просила розглянути справу за її відсутності.

Згідно з матеріалами виконаного Сиктивкарським міським судом Республіки Комі судового доручення відповідачка визнала позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 31.05.2017 року визнання відповідачкою позову було прийнято судом.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач є власником ? частини квартири АДРЕСА_1. Співвласницею решти квартири є матір сторін (ОСОБА_4), яка заповіла належне їй майно відповідачці (а.с.а.с. 6, 9).

Від 1999 року відповідачка у спірній квартирі не мешкає, є громадянкою ОСОБА_3 Федерації, де постійно мешкає, про що свідчать матеріали виконаного Сиктивкарським міським судом Республіки Комі судового доручення.

Від 1999 року і дотепер позивач сам постійно й безперервно володіє та користується спірною квартирою, сплачує комунальні витрати, утримує її та здійснює поточний ремонт, про що свідчать письмові докази, долучені судом до матеріалів справи за клопотанням позивача (чеки, квитанції тощо).

Відповідачка свої права спадкоємця за заповітом після смерті матері не реалізувала, і право власності на спірне майно дотепер зареєстровано за спадкодавцем.

Відповідно до частини першої статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач добросовісно заволодів спірним майном (1/2 частина квартири, що належала матері) і від 1999 року (сімнадцять років) продовжує відкрито, безперервно володіти ним.

Таким чином, заявлений позивачем позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 169, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на ? частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 45,6 м2, що належала ОСОБА_4 згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 18 липня 1998 року, виданим Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів міста Дніпропетровська на підставі розпорядження від 18 липня 1998 року № 5/993-97.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 31 травня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян