РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17305/16-ц

пр. № 2/759/1909/17

25 травня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого- судді Петренко Н.О.

при секретарі Рагімовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач по справі є сином дружини власника квартири, з 06.09.1985р. в спірній квартирі зареєстрований, але з 2005р. і по теперішній час в ній не проживає, житлово-комунальні послуги не сплачує, місце його проживання невідомо. Тому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні уточнили позовні вимоги, просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідач про день слухання справи належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі, тому суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалив розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі, проти чого не заперечують позивач та представник позивача.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-2» ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, повністю сплачено паєнакопичення за квартиру 15.05.1987р. в розмірі 5 830,00 крб. Заборгованості по внесках на експлуатацію та ремонт будинку немає. Під забороною чи арештом квартира не перебуває.

Згідно технічного паспорту Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації власності на об`єкти нерухомого маййна власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1.

Згідно довідки ф-3 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно актів Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортник-2» від 11.08.2015р. та 02.03.2016р. при комісійному обстеженні квартири АДРЕСА_1 особистих речей ОСОБА_6 не виявлено. Зі слів сусідів ОСОБА_7 за вищевказаною адресою протягом восьми років не проживає.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на докази, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 як такої, що обґрунтована на законі та доведена матеріалами справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10,11,60,212-215,224-228 ЦПК України, ст. ст. 316,317,319, 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: