Справа № 214/1556/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., перевіривши матеріали позовної заяви, поданої представником позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановленні юридичного факту родинних відносин та визнання недійсним заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2017 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшли матеріали позовної заяви, поданої представником позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановленні юридичного факту родинних відносин та визнання недійсним заповіту.

В позовній заяві позивачі просять суд постановити рішення, яким встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Кривий Ріг ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною тіткою позивачів; визнати недійсним заповіт вчинений померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Кривий Ріг ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований нотаріусом Кульбідою Євгенієм Михайловичем у спадковій справі № 6-2017.

Дослідивши матеріали позовної заяви суддя приходить до висновку, що справа не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу виходячи з такого.

В позовній заяві об'єднано вимогу про встановлення юридичного факту та визнання недійсним заповіту. Вимога про встановлення юридичного факту подається за місцем проживання заявника. З матеріалів позову вбачається, що місце реєстрації позивачів Російська Федерація, тому в даному випадку не може бути застосована підсудність за місцем мешкання позивачів, оскільки факт родинних відносин пов'язаний з громадянкою України та в подальшому як наслідок може мати виникнення права власності на підставі прийняття спадщини на території України. Вимога про визнання недійсним заповіту подана в розумінні недійсності заповіту саме як правочину. Позивачі вказують на невідповідність волевиявлення заповідача з її дійсними намірами, що померла не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Визнання недійсності заповіту не стосується власне нерухомого майна. Окремої вимоги про визнання права власності на майно позивачами не ставиться. Таким чином, в даному випадку суд не знаходить підстав для застосування ч. 1 ст. 114 ЦПК України, яка передбачає виключну підсудність позовів, що виникають з приводу нерухомого майна.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про необхідність застосування загальної підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Представником позивачів у позовній заяві вказано місце проживання відповідача ОСОБА_5: АДРЕСА_2, що не відноситься до територіальної підсудності Саксаганського району м. Кривого Рогу.

Згідно ч. 1 ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Отже, суд приходить до висновку про непідсудність справи цьому суду та повернення позовної заяви представнику позивачів для звернення до належного суду.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 109, 115, п. 4 ст.121, 208-209 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву, подану представником позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановленні юридичного факту родинних відносин та визнання недійсним заповіту - повернути представнику позивачів для подання до належного суду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Хомініч С.В.