Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1464/17
Провадження № 2/553/782/2017
У Х В А Л А

Іменем України

12.06.2017м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Кононенко С.Д. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в особі представників ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3 до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування арешту на частку в квартирі,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 в особі представників ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування арешту на частку в квартирі.

Крім того, від представників позивача в матеріалах справи мається клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому просять звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви від 09.06.2017 року №1 про скасування арешту на частку у квартирі, посилаючись на те, що він є інвалідом 3-ї групи, отримує пенсію по інвалідності, інших джерел доходу не має, значні кошти витрачає на лікування.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, «судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв»язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави,які вона несе у зв»язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950), Рекомнедація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v.Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету.

У зв»язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов»язані з судовими витратами ( зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розмірі або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон №3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.»

Ст.8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року визначено (мовою оригіналу):

«1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити та розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.»

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В :

Клопотання представників позивача ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до винесення рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування арешту на частку в квартирі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4