Справа № 466/8377/16 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/2194/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

за участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

представника ПАТ «Галичфарм» - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Галичфарм», третя особа - директор виконавчий Публічного акціонерного товариства «Галичфарм» ОСОБА_5, профспілковий комітет ПАТ «Галичфарм» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивачка зазначає, що при звільненні її з роботи відповідачем були порушені вимоги ст. 149 КЗпП України та не було враховано, що вона пропрацювала на підприємстві 14 років, її попередню роботу та стан здоровя. Вказує, що не вчиняла жодного проступку і не спричиняла ніякої шкоди, у наказах про оголошення догани та про звільнення не вказано у чому конкретно проявилося порушення, а містяться лише загальні фрази. Наказ № 652-к від 09.12.2015року про оголошення догани було видано, коли позивачка перебувала на лікарняному. Крім цього посилається на те, що їй не дали можливості висловитися на засідання профспілкового комітету. Вважає звільнення незаконним та просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч.1 ст. 303 ЦПК України).

Нормами ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що наказом № 114-к від 24.09.2002р. ОСОБА_2 була прийнята на роботу в ПАТ «Галичфарм», в хімічний цех, учнем укладчика пакувальника, а наказом № 145 від 25.11.2002р. їй присвоєна професія укладчика - пакувальника хімічного цеху.

У відповідності до наказу № 652- к від 09.12.2015 року ОСОБА_2 оголошено догану за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку та трудової і виробничої дисципліни 27.11.2015 року. Підставою видання вказаного наказу слугували службова записка начальника хімічного цеху, з якої вбачається про неналежне виконання ОСОБА_2 своїх обовязків та порушення нею трудової дисципліни, а також пояснення самої ОСОБА_2 від 30.11.2015 року.

Згідно акту від 10.12.2015 року, який підписали провідні фахівці з кадрових питань ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також начальник хімічного цеху ОСОБА_8, ОСОБА_2 відмовилась від ознайомлення із наказом № 652-к від 09.12.2015 року про оголошення їй догани (а.с. 40).

Дисциплінарне стягнення, винесене наказом № 652-к від 09.12.2015 року позивачем не оскаржувалося.

На підставі наказу № 378-к від 31.08.2016 року ОСОБА_2, укладальника- пакувальника хімічного цеху з 01 вересня 2016 року звільнено з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обовязків покладених на неї трудовим договором та Павилами внутрішнього розпорядку ПАТ «Галичфарм» (а.с. 44).

Наказом № 404-к від 13.09.2016 року внесено зміни до наказу № 378-к від 31.08.2016 року, а саме змінено п. 1 наказу № 378-к від 31.08.2016 року та викладено в наступній редакції: «1. Звільнити ОСОБА_2, укладальника - пакувальника хімічного цеху з 13 вересня 2016 року за систематичне невиконання без поважних причин обовязків покладених на неї трудовим договором та Правилами внутрішнього розпорядку ПАТ «Галичфарм». Підставою для звільнення є службова записка начальника цеху від 10.08.2016 року, акт № 3 від 10.08.2016 року про відмову від дачі пояснень; наказ № 652-к від 09.12.2015 року та витяг з протоколу засідання профкому ПАТ «Галичфарм» № 12 від 31.08.2016 року (а.с. 3).

Внесення змін до наказу № 378-к від 31.08.2016 року наказом № 404-к від 13.09.2016 року, як встановлено, було повязано із тим, що ОСОБА_2 в період часу з 31.08.2016 року по 8.09.2016 року та з 10.09.2016 року по 12.09.2016 року перебувала на лікарняному.

Перевіряючи законність наказу про звільнення, колегія суддів виходить з такого.

Згідно із ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один із таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

При цьому при обранні такого виду стягнення, як звільнення, власник або уповноважений ним орган повинний дотримуватися передбачених ч.3 ст. 149 КзпП України загальних правил застосування дисциплінарних стягнень: враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як зазначено у п. 22 Постанови Пленуму ВСУ від 6 листопада 1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни, що стало приводом звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-й, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Згідно робочої інструкції укладальника-пакувальника перед початком виконання завдання по пакуванню укладальник-пакувальник зобовязаний: підготувати нумератор згідно НРН.М.ЕР.SOE.27.In. «Порядок нанесення маркувальних реквізитів на друковану продукцію» - наклеїти на нумератор штамп і провести штемпелювання 1 пачки. Отримати підтвердження від майстра про відповідність штампу даним виданого завдання та розпочати роботу по нанесенню маркування. Укладальник-пакувальник несе відповідальність за неправильність нанесення номера серії та дати закінчення терміну придатності номер серії, дата виробництва та дата, до якої препарат придатний для використання, повинні розміщуватись рівно, паралельно основному тексту на пакувальному матеріалі. Нанесення фарби на поверхню пачки повинно бути рівномірним, друк чітким, без зсувів, перекосів, розпливчастості чи плям (а.с. 24-25).

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звільнення ОСОБА_2 є службова записка начальника цеху від 10.08.2016 року, акт № 3 від 10.08.2016 року про відмову від дачі пояснень; наказ № 652-к від 09.12.2015 року та витяг із протоколу засідання профкому ПАТ «Галичфарм» № 12 від 31.08.2016 року.

Згідно комісійної службової записки від 10.08.2016 року, підписаної девятьма працівниками, вбачається, що 10.08.2016 року ОСОБА_2 вкладала в пачку флакони з нанесеною етикеткою самоклеючою, на якій був відсутній штамп, на зауваження не відреагувала і продовжила пакування (а.с. 48).

З акту від 10.08.2016р. № 3, підписаного начальником хімічного цеху ОСОБА_8, старшим майстром дільниці приготування та упаковки рідких лікарських засобів ОСОБА_9, привідним фахівцем із кадрових питань ОСОБА_10, вбачається, що ОСОБА_2 відмовилась надати пояснення з приводу порушення нею робочої інструкції (а.с. 49).

Згідно службової записки начальника хімічного цеху від 10.08.2016 року ОСОБА_8 на імя виконавчого директора ОСОБА_5 та керівника ВУП АТ «Галичфарм», ОСОБА_8 просить відсторонити укладальника пакувальника хімічного цеху ОСОБА_2 від обовязків та звільнити з роботи у звязку із вчиненням нею систематичних порушень трудової дисципліни, так як 10.08.2016 року ОСОБА_2 порушила робочу інструкцію укладальника пакувальника (а.с. 47).

Згідно протоколу № 12 засідання профспілкового комітету ПАТ «Галичфарм» від 31.08.2016 року вбачається, що на засіданні профспілкового комітету ПАТ «Галичфарм» 31.08.2016 року, на якому була присутня позивачка та давала пояснення, було ухвалено рішення про надання згоди на звільнення згідно п.3 ст.40 КзпП України, за ініціативою адміністрації підприємства за систематичне невиконання обовязків покладених трудовим договором, укладальника пакувальника хімічного цеху ОСОБА_2, за що проголосувало 8 чоловік (а.с. 69-70).

Із показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що 10.08.16 року ОСОБА_2 не нанесла на флакон ліків штамп та пакувала його у коробку, на зауваження не реагувала, після чого було викликано начальника цеху ОСОБА_8, який розпорядився відсторонити позивача від роботи.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що за її участі відкривали коробки та виявили бракованої продукції у 5-ти коробах, пакувальником яких була ОСОБА_2 У звязку з цим було зупинено процес пакування.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про лікарські засоби» маркування, що наноситься на етикетку, зовнішню та внутрішню упаковку лікарського засобу, повинно містити такі відомості: назву лікарського засобу; назву та адресу його виробника; реєстраційний номер; номер серії; способи застосування; дозу діючої речовини в кожній одиниці та їх кількість в упаковці; термін придатності; умови зберігання; запобіжні заходи.

У відповідності до п. 1.4.3, п. 2.2. Порядку встановлення заборони (тимчасової заборони) та поновлення обігу лікарських засобів на території України, затвердженого наказом МОЗ Укранїи від 22.11.2011року № 809, невідповідність методів контролю якості лікарських засобів вимогам Державної фармакопеї України (невідповідність таким тестам, як "маркування", "упаковка" тощо) є третім класом невідповідності лікарського засобу, що у випадку виявлення такої невідповідності має наслідком видання Держлікслужбою розпорядження про встановлення заборони обігу лікарського засобу, реалізації серії та здійснення додаткового контролю якості серії.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при застосуванні дисциплінарного стягнення відповідачем було враховано ступінь тяжкості вчиненого позивачкою проступку, оскільки дії ОСОБА_2 у випадку їх своєчасного не виявлення могли б призвести до забракування серії лікарського засобу та заборони його реалізації.

Крім цього, суд першої інстанції правильно врахував, що до ОСОБА_2 раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення у вигляді догани, яке позивачкою не оскаржувалось, та обставини, за яких вчинено проступок.

За таких обставин, обране відповідачем стягнення за цей проступок у вигляді звільнення з роботи, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ч. 3 ст. 149 КЗпП України щодо врахування ступеню тяжкості вчиненого проступку і заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок, і попередної роботи працівника у звязку з чим, підстав для скасування наказу про звільнення ОСОБА_2 з роботи та поновлення її на роботі колегія суддів не вбачає.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: