Провадження № 4-с/645/26/17
У Х В А Л А

іменем України

09 червня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:головуючого судді Шарко О.П. при секретарі судових засідань ОСОБА_1розглянувши скаргу ОСОБА_2 Юріївнина дії державного виконавця за виконавчим провадженням № 50487426

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною скаргою яку мотивовано тим, що на виконанні у Київському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 645/11237/14-ц, виданого 10.03.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, про встановлення наступного порядку участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час спілкування: кожна субота місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.

Вищезазначений виконавчий документ прийнятий на виконання з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень.Фрунзенським районним судом м. Харкова по справі № 645/11237/14-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб ОСОБА_4, Служби у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської ради про встановлення часу спілкування з дитиною задоволено частково, а саме: встановлено наступний порядок участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час спілкування: кожна субота місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_4 Я.Ю.02.07.2015 року Апеляційним судом Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_3І та ОСОБА_4 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.05.2015 року по справі № 645/11237/14-ц задоволено частково, та виключено з рішення Фрунзенськогорайонного суду м. Харкова посилання на спілкування та виховання дитини ОСОБА_5 в присутності матері.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виконання наступних рішень немайнового характеру, а саме: зобовязання боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення; рішення про відібрання дитини; рішення про поновлення на роботі; рішення про виселення боржника та рішення про вселення стягувача.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 14.04.2017 року, а заявником отримана 24.04.2017 року, про що свідчить відмітка у повідомлення про отримання рекомендованого листа, яке повинно знаходитись у виконавчому провадженні.Рішенням суду першої та другої інстанції по справі № 645/11237/14-ц вже встановлено порядок участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4В у спілкуванні та вихованні малолітнього онука ОСОБА_5 16.01.2007 року.

Враховуючи вищезазначене, у прийнятті виконавчого документа до виконання, державним виконавцем повинно бути відмовлено відповідно до вимог п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

п.7 ч.4. статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у разі якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Такіобставини на думку скаржника свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у скарзі спосіб.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 у повному обсязі підтримав вимоги, викладені у скарзі, просив їх задовольнити .

Представник Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності в судовому засіданні при прийняття рішення поклався на розсуд суду.

Заінтересована особа ОСОБА_3І в судовому засіданні просила відкласти розгляд справи в зв'язку з поганим самопочуттям. Суд враховуючи дану обставину відклав судовий розгляд на іншу дату погоджену з усіма учасниками процесу. Однак ОСОБА_3 не з'явилася в судове засіданні без поважних причин. Тому враховуючи стислий строк розгляду справи передбачений законодавством суд вважає за можливе розглянути справу.

Суд, вислухавши сторону заявника, дослідивши матеріали скарги, вважа єнеобхідним скаргу задовольнити.

Відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторонни виконавчогопровадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.04.2015 року по справі №645/11237/14-ц позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволені частково. Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задоволені частково. Встановлено порядок участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено час спілкування: кожна субота місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. в присутності матері ОСОБА_2.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02 липня 2015р., рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015р. змінено, виключивши з резолютивної частини посилання на визначення часу спілкування неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в присутності матері ОСОБА_2.

Враховуючи положення статті 383 ЦПК України, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3Закону України "Про державну виконавчу службу", оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.. 17 ч. 2 п. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу"підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» визначено заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсії, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

У виконавчому листі № 645/11237/14-ц, виданому 10.03.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, про встановлення наступного порядку участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час спілкування: кожна субота місяця з 10 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин не передбачено заходів примусового виконання, визначених Розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження», та які необхідно застосувати до ОСОБА_2

Рішенням суду першої та другої інстанції по справі № 645/11237/14-ц вже встановлено порядок участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4В у спілкуванні та вихованні малолітнього онука ОСОБА_5 16.01.2007 року.

Враховуючи вищезазначене, у прийнятті виконавчого документа до виконання, державним виконавцем повинно бути відмовлено відповідно до вимог п.8 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

п.7 ч.4. статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у разі якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Отже виконавчий лист № 645/11237/14-ц, виданий 10.03.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, про встановлення наступного порядку участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час спілкування: кожна субота місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. Повинен був повернутий стягувачу без прийняття до виконання з підстав передбачених п.7 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».Даний факт підтверджується як рішеннями Апеляційного суду Харківської області так і Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.03.2016 року по справі № 645/11237/14-ц, яким було скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ЄДРВП № 49448207 від 23.11.2015 року.

Згідно статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересівОкрім цього, ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що до заяви про примусове виконання рішеннястягувач додає квитанціюпро сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.До заяви про примусове виконання рішення стягувачем не додано квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі одного мінімального розміру заробітної плати.

Враховуючи викладене, керуючись ст.124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 17, 25, 26, 32 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 209, 383-389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50487426 від 14.04.2017 року скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд міста Харкова в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а в разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя -