Справа № 2-325/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд у складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_1, погодженим начальником відділу ДВС Берегівського РУЮ ОСОБА_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_3,

встановив:

Державний виконавець відділу ДВС ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 Подання мотивовано тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 26924205 з виконання виконавчого листа № 2-325/11, виданого Берегівським районним судом Закарпатської області 28 квітня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 добровільно не виконує рішення суду, крім того, не надав декларацію про доходи та майно та не зявився на виклик до відділу ДВС, про причин неявки також не повідомив. З виїздом за місцем проживання боржника державним виконавцем встановленою, що ОСОБА_3 виїхав у невідомому напрямку. У звязку з наведеним державний виконавець просить винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа для виїзду за кордон до повного виконання ним обовязків, покладених на нього рішенням суду.

Державний виконавець відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції в судове засідання не зявився, в поданні вказав, що просить розглянути подання без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Берегівського районного суду № 2-325/11 від 28.04.2011 року стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу щомісяця і до повноліття дітей. Виконавчий лист видано Берегівським районним судом 13 квітня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Так, відповідно до п. 2 Розділу ХIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі Інструкція), подання ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон повинно містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

При цьому, державним виконавцем Ковачем Е.Е. не представлено доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_3 навмисно не виконує обовязки, покладені на нього рішенням суду і дійсно ухиляється від сплати боргу, а також, що ним ігноруються законні вимоги державного виконавця.

З матеріалів подання також не вбачається, що боржник ОСОБА_3 отримував виклики державного виконавця до відділу ДВС, отже не доведено, що такий, будучи повідомленим про обовязок явки до відділу ДВС, ухилився від явки до відділу ДВС.

Разом з тим, державним виконавцем до матеріалів подання додано численні довідки-розрахунки заборгованості по аліментах за ОСОБА_3, однак такі довідки містять інформацію про заборгованість боржника станом на 19 січня 2016 року та станом на 30 червня 2016 року. При цьому, з поданням про тимчасове обмеження у виїзді боржника за кордон, державний виконавець звернувся 26 травня 2017 року.

Відповідно до п. 2 Розділу ХIII Інструкції, до подання додається, зокрема, копія постанови про відкриття провадження. При цьому, державний виконавець не додав до подання копію постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на утримання дітей. Відповідно, всупереч ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», подання не містить відомостей про отримання боржником копії такої постанови.

Разом з тим, відповідно до п. 3 Розділу ХIII Інструкції, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника. Однак в матеріалах подання відсутнє підтвердження того, що державний виконавець повідомив ОСОБА_6 про направлення до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Враховуючи вищенаведене, а також оскільки подання ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_6 подане без дотримання вимог, вказаних в Інструкції з організації примусового виконання рішень, а також без надання будь-яких доказів про ухилення боржника від виконання зобов'язань, тому суд вважає подання головного державного виконавця необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику відділу ДВС Берегівського районного управління юстиції, для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_7.