АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/7174/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Усика Г.І.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_7 про відновлення знесеної частини житлового будинку, який є спільною частковою власністю сторін і третьої особи,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_6 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_7 про відновлення знесеної частини житлового будинку, який є спільною частковою власністю сторін і третьої особи.

08 вересня 2016 року було відкрито провадження у даній справі.

У березні 2017 року представники позивача ОСОБА_6. та ОСОБА_8 звернулись до Деснянського районного суду м.Києва з клопотанням про забезпечення позову способом заборони відповідачу продовжувати проведення будівельних робіт з реконструкції спірної частини житлового будинку по вул. Миру, 24 ( с.Троєщина) у Деснянському районі м.Києва до набрання судового рішення у цій справі законної сили.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 березня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_7 про відновлення знесеної частини житлового будинку, який є спільною частковою власністю сторін і третьої особи, відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 12 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6, подану її представниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9, задоволено частково. Ухвалу судді Деснянського районного суду м.Києва від 09 березня 2017 року скасовано, питання забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 21 квітня 2017 року заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_7 про відновлення знесеної частини житлового будинку, який є спільною частковою власністю сторін і третьої особи, задоволено.

З метою забезпечення позову заборонено відповідачу ОСОБА_3 продовжувати проведення будівельних робіт з реконструкції спірної частини житлового будинку по АДРЕСА_1 до набрання чинності рішення суду по даній справі..

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду про забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову. Суд першої інстанції не навів в ухвалі суду жодного доказу, на підставі якого він пересвідчився в існуванні реальної загрози невиконання рішення суду. Забороняючи відповідачу ОСОБА_3 продовжувати проведення будівельних робіт з реконструкції спірної частини житлового будинку по АДРЕСА_2 квітні 2017 року, суд першої інстанції не врахував, що спір між сторонами виник у 2013 році, не пересвідчився у тому, чи дійсно знесені стіни будинку на сьогодні не відновлені, чи дійсно спір між сторонами триває на даний час. Не враховано судом при вирішенні вказаної заяви і тієї обставини, що позивачка у спірному будинку не проживає, участі у його утриманні не приймає, а відповідач про живає у даному будинку з дружиною та трьома малолітніми дітьми і повинен дбати про їх безпеку та належні умови для проживання.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_10 та представник Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва ОСОБА_11 проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили ухвалу суду про забезпечення позову залишити без змін.

Третя особа: ОСОБА_7 в судове засідання не з»явилась, про день та час слухання справи судом повідомлялась у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши надані докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви позивача ОСОБА_6, яка подана її представниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9, про забезпечення позову, забороняючи відповідачу ОСОБА_3 продовжувати проведення будівельних робіт з реконструкції спірної частини житлового будинку по АДРЕСА_3 до набрання чинності рішення суду по даній справі, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.151-153 ЦПК України, зазначаючи, що між сторонами виник спір через знесення відповідачем частини житлового будинку, який є спільною частковою власністю сторін по справі та третьої особи. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову про відновлення відповідачем знесеної частини житлового будинку.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1, 2, 3 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов»язку вчинити певні дії.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, при цьому суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК Україниімперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забороняючи відповідачу ОСОБА_3 продовжувати проведення будівельних робіт з реконструкції спірної частини житлового будинку по АДРЕСА_3 до набрання чинності рішення суду по даній справі, суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення даного позову зазначеним способом, оскільки ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_7 про відновлення знесеної частини житлового будинку, який є спільною частковою власністю сторін і третьої особи, посилаючись на те, що відповідач без її згоди, як співвласника, зніс частину будинку « А-1» та « а-1» до фундаменту, чим позбавив її права володіння та користування частиною будинку та земельною ділянкою, на якій вона розташована та проводить незаконні будівельні роботи. Просила відновити її порушене право, зобов»язавши відповідача відновити (відбудувати) знесені ним частини будинку з врахуванням будівельних матеріалів, з яких вони були побудовані.

Обраний судом спосіб забезпечення позову, колегія суддів вважає співмірним із заявленими позивачем вимогами та забезпечить виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду є невмотивованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не врахував, що спір між сторонами виник у 2013 році, не пересвідчився у тому, чи дійсно знесені стіни будинку на сьогодні не відновлені, чи дійсно спір між сторонами триває на даний час, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, так як вказані питання підлягають з»ясуванню при вирішенню спору по суті, а не при вирішенні суддею заяви про забезпечення позову. Суд першої інстанції обґрунтовано послався в ухвалі на те, що невжиття саме такого заходу забезпечення позову призведе до продовження відповідачем будівництва до вирішення по суті спору щодо його законності і, у випадку задоволення позову про відновлення знесених частин будинку, призведе до утруднення, чи взагалі неможливості виконання рішення суду.

Не впливають на правильність висновків суду і доводи апеляційної скарги про те, що при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд не врахував факт не проживання позивачки у спірному будинку, не здійснення нею жодних дій по його утриманню, тоді як відповідач проживає у даному будинку з дружиною та трьома малолітніми дітьми і повинен дбати про їх безпеку та належні умови для проживання, так як позивачка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, як співвласника спірного будинку і вказані доводи апеляційної скарги правового значення при вирішенні заяви про забезпечення позову не мають.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Деснянського районного суду м.Києва від 21 квітня 2017 року про забезпечення позову є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_4 ОСОБА_5 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: