Справа № 643/2509/17
Номер провадження 2/643/2887/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

при секретарі - Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк», треті особи: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Анна» про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заявила клопотання про забезпечення позову в якому просить заборонити Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області вчиняти будь-які дії, направлені на реалізацію (відчуження) жилого будинку №1 «А» з надвірними будівлями, загальною площею 403,5 кв.м. та земельну ділянку, площею 729кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1». В обґрунтування якого зазначила, що в провадженні державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває на виконанні виконавче провадження ВП 34676769 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованості за кредитом на підставі виконавчого листа №6-4263, виданого 04.11.2011року Новозаводським районним судом м.Чернігова. В ході примусового виконання було накладено арешт на все майно ОСОБА_1 На даний час державним виконавцем вчиняються дії щодо реалізації даного будинку. Невжиття заходів забезпечення дасть можливість державному виконавцю передати на реалізацію спірне майно, що суттєво порушить права та інтереси позивача, ускладнить та в подальшому зробить неможливим виконання рішення суду у справі.

Суд, оглянувши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч. 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду).

У п. 4 цієї Постанови зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Ч. 1 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Так судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває на виконанні виконавче провадження ВП 34676769 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованості за кредитом на підставі виконавчого листа №6-4263, виданого 04.11.2011року Новозаводським районним судом м.Чернігова.

Таким чином судом встановлено, що існує судове рішення, яке набрало законної сили та звернуто до виконання й виконавчий лист перебуває на виконанні у ДВС. Забезпечення позову фактично призведе до зупинення його виконання, що є неприпустимим, оскільки згідно статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Суд приходить до висновку, що про наявність законних підстав для забезпечення позову у спосіб, що вказаний в заяві, сторона позивача доказів не надала, а тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання через Московський районний суд м.Харкова протягом п'яти днів з дня її проголошення, апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Т.М.Довготько