АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/287/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/503/17 Доповідач - Міщій О.Я.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю представника Гусятинського районного відділу ДВС ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою головного державного виконавця Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.04.2017 р. за поданням головного державного виконавця Гусятинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИЛА:

31.03.2017 р. головний державний виконавець Гусятинського районного відділу ДВС звернувся до суду із вказаним поданням. В обґрунтування заявлених у поданні вимог посилався на те, що на виконанні у Гусятинському районному відділі ДВСперебуває відкрите виконавче провадження № 53282685 від 25.01.2017 року щодо виконання виконавчого листа по справі №596/287/15-ц від 20.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за грошовими зобов'язаннями в розмірі 70978,83 грн. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору в розмірі 709,78 грн.

Представник Гусятинського районного відділу ДВС вказав, що державним виконавцем вжито усіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення, однак у зв'язку із свідомим невиконанням боржником своїх обов'язків рішення суду залишається невиконаним.

Ухвалою Гусятинського районного суду від 03.04.2017 р. відмовлено в задоволенні подання головного державного виконавця Гусятинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі головний державний виконавець Гусятинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання, посилаючись на те, що держаним виконавцем вжито усі передбачені законом заходи щодо примусового виконання рішення суду, однак у зв'язку із свідомим невиконанням боржником своїх обов'язків, згідно рішення суду, зобов'язання залишається невиконаним.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник Гусятинського районного відділу ДВС пояснила, що суд порушив порядок вирішення питання, оскільки розглянув подання без участі державного виконавця.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходив з відсутності доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Суд також зазначив, що в боржника наявне майно, за рахунок якого можливе погашення боргу.

З таким висновком суду слід погодитися, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як зазначено у ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь -якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження (чинної, на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Судом встановлено, що 25.01.2017 р. головним державним виконавцем Гусятинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53282685 (а.с. 56).

Державним виконавцем було надано боржнику строк для самостійного виконання рішення Гусятинського районного суду відповідно до виконавчого листа №596/287/15-ц, виданого 30.06.2015 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу за грошовим зобов'язанням в розмірі 70978,83 грн. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат по сплаті судового збору в розмірі 709,78 грн.

Також, з матеріалів справи видно, що державним виконавцем направлялися запити в реєструючі установи з метою виявлення майна боржника. Згідно відповіді Державної податкової служби України про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб , боржник доходів не одержує. Згідно повідомлення Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсію, відомості відсутні. Згідно відповіді Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, платник податків з таким податковим номером чи серією та номером паспорта на обліку не перебуває.

25.01.2017 головним державним виконавцем цього ж відділу ДВС винесено постанову № 53282685 про арешт усього рухомого та нерухомого майна (а.с. 59).

02.02.2017 р. головним державним виконавцем здійснено вихід за місцем реєстрації боржника за адресою, вказаною у виконавчому провадженні, в результаті чого встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, а будинок зачинений.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Тому, саме на останнього покладається тягар доказування, оскільки особа, стосовно якої вирішується подання щодо обмеження її у праві виїзду, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Як роз'яснено в Узагальненні судової практики від 01.01.2017 р. ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК), ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим із метою всебічного і повного з'ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Колегія суддів погоджується із висновками суду щодо відсутності у матеріалах справи доказів, які б свідчили про факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а сама по собі наявність невиконаного зобов'язання не може бути підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 є власником майна, яке може бути реалізоване з метою виконання зобов'язань.

Доводи державного виконавця колегія суддів вважає безпідставними, оскільки саме по собі вжиття заходів державним виконавцем щодо примусового виконання рішення суду не може бути підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а тягар доведення факту свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладається на державного виконавця.

Пояснення представника ДВС щодо порушення судом вимог ЦПК України при розгляді справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки із змісту журналу судового засідання видно, що представник була присутня в суді.

Про це ж вбачається із змісту звукозапису судового засідання.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення і скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Гусятинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відхилити.

Ухвалу Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03.04.2017 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5