Справа № 346/28/17
Провадження № 2/346/422/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: судді - П'ятковського В.І.,

секретаря Іванишин Х.І.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про відновлення становища, яке існувало до порушеного права, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, уточнивши який під час розгляду справи по суті, посилається на те, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, який належить її дочці Миронюк ОСОБА_4.

Земельна ділянка, що належить до будинку в котрому вона проживає, межує з земельною ділянкою будинковолодіння № 41 по вул. Довбуша, яке належить відповідачу ОСОБА_3. З часу переїзду відповідача на вказану ділянку добросусідські відносини у них не склались, між ними систематично виникали конфлікти. Наслідком яких стало зведення відповідачем дворової вбиральні навпроти входу до будинку № 43-б на відстані біля шести метрів від входу до будинку ОСОБА_5.

Факт спорудження дворової вбиральні відповідачем підтверджується фотоматеріалами долученими до позовної заяви.

Як власнику житлового будинку № 43-б по вул.. Довбуша в м. Коломия і відповідно належної до нього земельної ділянки протиправними діями відповідача, як суміжного землекористувача їй чиняться перешкоди у такому користуванні, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Протиправність дій відповідача полягає в порушенні санітарних норм та вимог ДБН 360-92** допущених при будівництві дворової вбиральні та розміщення її на межі з земельною ділянкою присадибного типу, котрою вона користується, що призводить до забруднення та погіршення її стану. Таке розміщення дворової вбиральні обмежує вигляд з вікна будинку та є неестетичним. У зв»язку з відсутністю каналізаційних зливів або належно облаштованої вигрібної ями, дворова вбиральня є джерелом неприємних запахів та створює умови розпліднення комах, що є переносниками інфекційних хвороб.

До звернення до суду з даним позовом, вона неодноразово зверталася до ОСОБА_6 міської ради із заявами щодо знесення відповідачем вбиральні. ОСОБА_6 міської ради № М-677 від 21 серпня 2015 року підтверджується факт звернення та складання щодо відповідача припису про демонтаж вбиральні до 18 вересня 2015 року, однак відповідач це проігнорував.

Також за вказане 14 липня 2016 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 152 КУпАП, згідно постанови адміністративної комісії виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради та оштрафовано на 340 грн.

Просить відновити її порушене право та зобов»язати відповідача ОСОБА_3 демонтувати дворову вбиральню, що знаходиться на межі будинковолодінь № 41 та № 43-б по вул. Довбуша в м. Коломия.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на те, що він є власником Будинку № 41 по вул.. Довбуша в м. Коломия і прилеглої до нього земельної ділянки, однак добросусідських відносин з Миронюк та її сім»єю у нього не склалося.

Туалет про який іде мова, являється біотуалетом, який майже не функціонує, і не приносить шкоди сусідам. Документи на його встановлення не оформляв бо там відсутня вигрібна яма, туалетом він не користується, так як май такий у середині будинку, а тому жодних запахів той не виділяє. Натомість у господарстві сусідки є такий туалет, що використовується і заважає йому. З цих підстав він неодноразово звертався у відповідні державні органи, які попереджали позивачку і вимагали вчинити дії по усуненню порушень, одна позитивних результатів це не дало.

Просить в позові відмовити.

Беручи до уваги пояснення сторін та показання свідків, проаналізувавши матеріали справи, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.

Як видно із досліджених письмових доказів, позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, який належить її дочці Миронюк ОСОБА_4, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 грудня 2016 року за № 74671648.

Земельна ділянка, що належить до будинку межує із земельною ділянкою будинковолодіння № 41 по вул. Довбуша, який належить відповідачу ОСОБА_3.

Відповідачем зведено навпроти входу до будинку позивачки, на відстані біля шести метрів дворову вбиральню. Даний факт підтверджується наявними у матеріалах справи фотоматеріалами і не оспорюється ніким із сторін.

По даному факту щодо знесення відповідачем встановленої вбиральні позивачка зверталася до ОСОБА_6 міської ради, в результаті чого її повідомлено, що КП «ОСОБА_6 муніципальною дружиною» складено припис про демонтаж вбиральні до 18 вересня 2015 року, що підтверджується листом ОСОБА_6 міської ради № М-677 від 21 серпня 2015 року.

Однак відповідачем вказаний припис не виконано, в результаті чого 05 квітня 2015 року на ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне порушення за ст. 152 КУпАП України, за встановлення вбиральні на відстані п»яти метрів від будинку Миронюк та витік нечистот на впорядковану територію, чим було порушено правила благоустрою та утримання території м. Коломиї.

Постановою № 28 адміністративної комісії виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради Івано-Франківської області від 14 липня 2016 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного порушення за ст. 152 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Факт розміщення дворової вбиральні відповідачем на земельній ділянці навпроти входу до будинку № 43-б в якому проживає позивачка, на відстані шести метрів від входу до будинку, та те що вказана вбиральня призводить до забруднення та погіршення стану подвір»я позивачки і є джерелом неприємних запахів підтвердили в судовому засіданні свідки.

Свідок ОСОБА_7 дав показання, що позивачка неодноразово приходила до його батьків і жалілася на сусіда, який побудував свій туалет перед входом у її будинок. Востаннє особисто був на подвір»ї позивачки літом 2016 року. Вражав запах присутній від туалету відповідача, що розміщений біля 4 метрів від входу у будинок. Вигрібну яму під ним не бачив, оскільки не заглядав туди.

Свідок ОСОБА_8, пояснила, що живе по сусідству із сторонами. З відповідачем перебуває у неприязних стосунках. З його боку і їй чиняться умисні дії, незручності по користуванню господарством із-за неприємних запахів.

Вказала, що туалетом розміщеним біля будинку позивачки відповідач користується, туалет смердить.

Свідок ОСОБА_9, який являється сусідом сторін по справі, дав суду показання, що у сусідки Миронюк від туалету відповідача та купи гною розміщеної на його території існують проблеми із-за різних неприємних запахів. Особисто бачив, як вказаним туалетом користувалися робітники, що виконували певні роботи у господарстві відповідача.

Відповідно до п. 1.1 Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров»я України від 17 березня 2011 року № 145 вигрібна яма це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів.

Рідкі відходи, що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах. У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку (п. 2.21).

Пунктом 2.22 Державних санітарних норм та правил передбачає, що місце розташування вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства.

Відповідно до ст. ст. 103, 104 Земельного Кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їхнього цільового призначення, при яких власникам , землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей ( затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення. Тощо), а власники та землекористувачі можуть вимагати припинення діяльності на сусідній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров»я людей, тварин, на подвір»я, земельні ділянки та інше.

Також згідно п. 3.26 ДБН 360-92** «Містобудування. Плпнування і забудова міських і сільських поселень» затвердженого наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44, згідно якого дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м. від вікон житлових будинків в тому числі і сусідських садиб.

Суд вважає, що встановлена відповідачем вбиральня порушує санітарні норми і вимоги ДБН 360-92** та призводить до забруднення подвір»я і земельної ділянки позивачки, тому позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі наведеного та ст.ст. 103,104 ЗК України, п. 1.1, 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць, керуючись ст.ст. 88, 209, 213- 218, 223, 294, ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Відновити порушене право ОСОБА_1 та зобов»язати ОСОБА_3 демонтувати дворову вбиральню, що знаходиться на межі будинковолодінь № 41 та 43-б по вул.. Довбуша в м. Коломия, Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя П'ятковський В. І.