УХВАЛА

іменем україни

31 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» про стягнення страхового відшкодування за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 14 травня 2014 року вона, будучи пасажиром автомобіля «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5, унаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) отримала тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких вона отримала статус інваліда другої групи з 21 жовтня 2014 року. Зазначала, що вказаний автомобіль був застрахований у приватному акціонерному товаристві «Страхове товариство «Гарантія» (далі - ПрАТ «СТ «Гарантія») відповідно страхового поліса АС № 8275380 від 16 січня 2014 року, тому вона 13 лютого 2015 року звернулася із заявою до страхувальника про виплату страхового відшкодування. Проте розгляд її заяви листом страхового товариства від 13 березня 2015 року було призупинено та зобов'язано її надати додаткові документи, яких вона надати не може, тому вважає дану вимогу неправомірною.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_3 просила стягнути з ПрАТ «СТ «Гарантія» страхове відшкодування у сумі 62 505 грн 36 коп., яка складається із: 40 338 грн 27 коп. - витрати на лікування, 243 грн 09 коп. - витрати на проїзд чоловіка до закладу лікування, 21 924 грн - відшкодування шкоди внаслідок стійкої втрати працездатності.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_3 57 722 грн 98 коп. страхового відшкодування та 8 277 грн у порядку відшкодування судових витрат, понесених на оплату послуг адвокатів.

Стягнуто з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь держави судовий збір у сумі 577 грн 22 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «СТ «Гарантія», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить змінити вказані судові рішення в частині суми стягнутого страхового відшкодування.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачем належним чином доведено, що II група інвалідності є наслідком травм, які отримала позивач внаслідок ДТП, яка сталася 14 травня 2014 року і це призвело до втрати працездатності. Витрати на лікування належним чином підтверджені матеріалами справи.

Такі висновки є правильними, ґрунтуються на фактичних обставинах, установлених судом, на доказах, поданих сторонами, які судом належним чином оцінені і відповідають вимогам закону, який правильно застосовано.

Судом установлено, що 14 травня 2014 року ОСОБА_3 будучи пасажиром автомобіля «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5, внаслідок ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, також отримала статус інваліда II групи з 21 жовтня 2014 року, при цьому автомобіль який потрапив у ДТП був застрахований у ПрАТ «СТ Гарантія» відповідно до страхового поліса АС № 8275380 від 16 січня 2014 року.

Згідно з вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 24 грудня 2014 року, ОСОБА_5 визнаний винним за ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 міс. зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Згідно зі страховим полісом серії АС № 8275380 від 16 січня 2014 року транспортний засіб «Volkswagen Golf», державний номер НОМЕР_1, застраховано у ПрАТ «СТ «Гарантія».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 27 листопада 2015 року № 222, травми хребта позивач ОСОБА_3 отримала саме під час ДТП, що сталася 14 травня 2014 року, всі лікування у зазначених позивачем медичних закладах проводились та пов'язані з травмами отриманими під час вказаної ДТП, встановлена позивачу друга група інвалідності є наслідком травм отриманих нею під час вказаної ДТП та визначено конкретний перелік медичних препаратів використаних під час проведення лікування позивача, в тому числі система «Остеонано» - імплант.

Відповідно до ч. 4.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою заподіяною здоров'ю потерпілого внаслідок ДТП є шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням в домашніх умовах та придбання лікарських засобів, при цьому витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально.

На підтвердженням витрат на лікування позивачем було надано до суду оригінали товарних чеків, документи, які підтверджують придбання ліків та медичних засобів. Історії хвороби та виписні епікризи та висновок експертизи від 27 листопада 2015 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачкою документально підтверджено придбання за власні кошти на лікування внаслідок ДТП наступних медичних препаратів та медичних послуг: Чернігівська обласна лікарня з 16 червня по 23 липня 2014 року - корсет ортопедичний вартістю 564 грн, пристрій для шийного відділу хребта вартістю 296 грн - ФОП ОСОБА_6 товарні чеки від 4 липня 2014 року та від 25 вересня 2014 року (а. с. 16, 17), фіскальні чеки аптечних закладів на суму 1 997 грн 83 коп. (а. с. 25, 26), ДУ «Національний інститут фтизіатрії і пульмонології ім. Ф.І. Яновського» з 28 липня по 11 серпня 2014 року використано медичні засоби та медпрепарати для операції на легенях на суму 1 726 грн 25 коп. ТОВ «Гелекси» аптека № 1 товарний чек від 29 липня 2014 року (а. с. 18), 23 липня 2014 року - МРТ обстеження ТОВ «МДК Євроскан» 606 грн. (а. с. 20), фіскальні чеки аптечних закладів на суму 1 269 грн 90 коп. (а. с. 27, 28), Військовий медичний клінічний центр ВЧА-2923 м. Ірпінь з 22 вересня по 29 вересня 2014 року - транспедикулярна система для хребта фірми «Остеонано» вартістю 29 тис. грн (лист ФОП ОСОБА_7 та квитанція прибуткового касового ордеру від 29 вересня 2014 року) та 357 грн за харчування ОСОБА_3 під час перебування в даному військовому госпіталі (лист ТВО Командира в/ч А2923 від 6 січня 2016 року № 47, квитанції № 15161, № 15330 (а.с. 24), а всього на суму 35 798 грн 98 коп.

Згідно з довідкою МСЕК від 18 листопада 2014 року серії АВ № 0134955 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до ЦК України.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

За клопотанням представників відповідача апеляційним судом було призначено судово-медичну експертизу, за висновком якої невиконання рекомендацій спеціалістів-медиків Чернігівської обласної лікарні (відмова від подальшого лікування) не вплинуло на терміни та результати лікування ОСОБА_3 та погіршення стану хворої, та не вплинуло на встановлення їй II групи інвалідності.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про стягнення з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_3 57 722 грн 98 коп. страхового відшкодування (35 798 грн 98 коп. - витрати на лікування, 21 924 грн - шкода пов'язана із стійкою втратою працездатності).

Також суди, застосувавши положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» й вимоги ст. 88 ЦПК України, дійшли правильного висновку про те, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення таких витрат, які знаходяться у матеріалах справи, їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, а, відтак, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Під час розгляду справи судами не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків апеляційного суду не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» відхилити.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик