Провадження № 2/641/226/2017 Справа № 641/8243/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді - Григор'єва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Комінтернівського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Комінтернівського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона проживала спільно з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. Від даних відносин у них народилась донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживала разом з нею та відповідачем за адресою: АДРЕСА_1. Орієнтовно з вересня 2015 року вона припинила відносини з відповідачем, хоча вони продовжували проживати в одній квартирі. В період часу з 30.10.2015 року з 16-00 години з 31.10.2015 року до 13-30 години вона знаходилась на роботі, коли повернулася додому, дитина та її батько були відсутні. В телефонній розмові з ОСОБА_2 було встановлено, що дитина знаходиться з ним в АДРЕСА_2. Відповідач жодним чином не повідомив її про свої наміри вивезти доньку. 01.11.2015 року вона звернулася до Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області із заявою про те, що її колишній співмешканець без її згоди вивіз спільну дитиу до м. Маріуполь. На що отримала відповідь, що дитина перебуває з батьком на законних підставах. ОСОБА_2 не виходить на зв*язок з нею, уникає спілкування та переховує дитину. Вона неодноразово намагалася встановити зв'язок з донькою через ОСОБА_2, намагалася спілкуватися з донькою, пересилати їй дарунки, приймати участь у її житті, вихованні, тобто повноцінно реалізувати себе як матір, але ОСОБА_2 перешкоджає їй спілкуватися з дитиною чим обмежує її право на материнство. Вона приїзджала до м. Маріуполя для того, щоб побачитись із своєю малолітньою донькою, але Відповідач не дає можливості їм спілкуватися, ховав доньку від матері та неадекватно реагував на вмовляння та благання вирішити мирно питання щодо участі у вихованні їх спільної доньки. Вона не знає в яких умовах проживає її дитина, чи відвідує вона учбові заклади, в якому вона моральному та фізичному стані. Ще до того, як ОСОБА_2 вивіз малолітню дитину до іншого міста, він поводив себе досить конфліктно з нею щодо виховання малолітньої ОСОБА_3 Вона ніколи не перешкоджала ОСОБА_2 спілкуватися з донькою, і він повноцінно брав участь у її вихованні та розвитку, бо проживав разом із нею та малолітньою донькою разом до того дня, як вивіз дитину до іншого міста. Вона має ще одну дитину від першого шлюбу - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за місцем реєстрації своєї матері. Хлопчик є дуже прив'язаним до своєї сестри, вимушена розлука з нею негативно впливає на його моральний стан. Для дитини є всі умови для життя та гармонійного розвитку. Також їй відомо, що відповідач нікому не платить аліментів, немає інших стягнень, але який він має дохід їй невідомо. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 гривень щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 не погодившись з позовом ОСОБА_6 подав зустрічний позов в якому зазначив, що він проживав з ОСОБА_1 однією родиною з 2012 по 2015 рік. Від сумісного життя вони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Також разом з ними проживав старший син відповідачки від першого шлюбу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3. Уперше ОСОБА_1 покинула родину 21.02.2015 року, залишивши його з двома дітьми та мешкала однією родиною з дівчиною в окремій квартирі, але через місцять вмовлянь його та її матері повернулась додому. У вересні 2015 року він побачив любовну переписку ОСОБА_1 з її коханою дівчиною, з якої він зрозумів, що вони не припиняли своїх відносин. На початку жовтня відповідачка повідомила його, що не вважає за потрібним надалі продовжувати стосунки та залишатися ідеальною родиною, так як вона на протязі всього цього часу продовжувала стосунки зі своєю коханою дівчиною, а йому вона говорила що йде на роботу в нічну зміну. Потім йому стало відомо, що ОСОБА_1 ніде не працювала, а весь цей час проводила зі своєю коханою дівчиною, на що витрачала не зароблені гроші, а їх спільні гроші з сімейного бюджету та дитячі гроші, які вона отримувала у вигляді допомоги та аліментів від батька старшого сина. Він намагався наладити відносини з відповідачкою, але вона відмовлялась та казала, що він та діти їй не потрібні, вона бажає бути зі своєю коханою дівчиною. У жовтні 2015 року між ними відбулася розмова стосовно подальшого життя та виховання спільної дитини на що ОСОБА_1 не заперечувала та дала усну згоду на спільне проживання дитини з ним в м. Маріуполі. 30.10.2015 року він разом з донькою переїхали мешкати до м. Маріуполя, а старшого сина відповідачки ОСОБА_4 залишено проживати з ОСОБА_1, але через пів року батько ОСОБА_4 забрав мешкати сина разом з собою. Таким чином на даний час діти мешкають разом зі своїми батьками, а ОСОБА_1 залишилася мешкати зі своєю коханою дівчиною у АДРЕСА_3. Протягом року після того як він покинув разом із донькою м. Харків він разом зі своєю родиною: матір*ю, відчимом та бабусею доглядають дитину. Дитина повністю знаходиться на його утриманні. Відповідачка жодного разу не відвідала свою доньку, матеріально не допомагає, про здоров*я дитини не цікавилась, не піклувалася про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, а також ОСОБА_1 не має бажання займатись вихованням та розвитком дитини, що в маубутньому може зашкодити дитині. Донька на даний час має свою кімнату, забезпечена всім необхідним. Він офіційно працевлаштований та зв'язку з тим, що він працює віддалено на комп'ютері за допомогою Інтернету дитина завжди знаходиться з ним, але у разі його відсутності донькою займається або бабуся, або матір чи вітчим, тобто дитина завжди знаходиться в колі сім'ї. Донька завжди сита, доглянута росте в атмосфері любові і поваги. В зв*язку з тим, що ОСОБА_1 матеріально не допомагає дитині, просить суд стягнути з останньої аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили позов задовольнити. ОСОБА_1 зазначила, що намалагась бачитись з дитиною, але відповідач чинить їй в цьому перешкоди. На даний час в неї гарні стосунки з сином ОСОБА_4 Вона не надавала своєї згоди на проживання доньки разом з батьком. Те, що вона не має постійного доходу спростовується випискою із банківської карти, також вона має позитивні характеристики, на обліках не перебуває, крім того під час знаходження дитини в м. Харкові вона відвідувала дошкільний навчальний заклад, приймала участь у вихованні та розвитку дитини. Те, що вона за словами ОСОБА_2 має кохану дівчину це є її особисте життя. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

Відповідач та його представник приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, під час судового засідання, заперечували проти позову ОСОБА_1, зустрічний позов підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у зустрічному позові та просили його задовольнити.

Представник третьої особи за первісним позовом Служба у справах дітей Комінтернівського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судовому засіданні пояснили, що ними було обстежено умови проживання у ОСОБА_1, оскільки дитина знаходиться у м. Маріуполь за місцем проживання батька, у них відсутні повноваження на надання висновку щодо визначення с ким з батьків доцільно проживати дитині, тому акт обстеження житлових умов ними було надіслано до Служби у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради.

Представник третьої особи за зустрічним позовом Служба у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради в судовому засіданні надали висновок щдо доцільності проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_2, підтримали зустрічний позов. Позов ОСОБА_1 вважали необгрунтованим.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Харків, батьками дитини зазначені: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1 про що Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3

ОСОБА_1 має сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком дитини зазначений ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4

Згідно акту обстеження умов проживання затвердженого начальником служби у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 19.11.2015 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_4 для виховання, розвитку та проживання дитини створено такі умови: є дитячі речі, ліжко, іграшки, старша дитина мешкає в кімнаті на 2-му поверсі. За даною адресою зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3. Стосунки в сім*ї: шлюб не укладався, 31.10.2015 року батько дитини ОСОБА_2 забрав доньку до свого місця мешкання: м. Маріуполь, готує документи до суду.

Згідно сертифікатів про проходження профілактичного наркологічного огляду та довідки про проходження обов*язкових попереднього та періодичного психіатрічного оглядів зазначено, що ОСОБА_1 на обліках не перебуває. Протипоказання для виховання дитини відсутні.

ОСОБА_1 01.11.2015 року зверталась до Комінтернівського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області про те, що її колишній співмешканець ОСОБА_2 в період часу з 30.10.2015 року по 31.10.2015 року неповідомивши її забрав спільну доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та вивіз її до м. Маріуполь Донецької області. На підставі проведеної перевірки встановлено, що дитина перебуває з батьком на законних підставах.

Згідно довідки ЖБК «Мрія-7» від 17.10.2016 року зазначено, що за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8.

Згідно акту обстеження умов проживання затвердженого начальником служби у справах дітей зазначено, що проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_5. Квартира є власністю ОСОБА_2, в квартирі прописана бабуся ОСОБА_8 Умови проживання гарні, у дитини окрема кімната, у квартирі охайно. Для виховання та розвитку дитини створено такі умов: у дитини окрема кімната, спальне місце, умови достойні для виховання, є іграшки та речі. Стосунки у сім*ї гарні, дитина виховується в умовах любові та взаємопонімання.

ОСОБА_2 працює в ТОВ «Видавничий будинок «Прем*єр» на посаді дизайнера-виконавця графічних робіт. За місцем роботи характеризується з позитивного боку, що підтверджується характеристикою № 671 від 02.11.2016 року.

Згідно довідки виданої ТОВ «Видавничий будинок «Прем*єр» № ИДП0000010 від 02.11.2016 року дохід ОСОБА_2 за період з 01.05.2016 року по 31.10.2016 року склав 8745,00 грн.

Згідно характеристики за місцем проживання виданої інспектором Левобережного ОП ЦОП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_2 зарекомендував себе з позитивного боку. Скарг та заяв відносно останнього не надходило.

Згідно відповіді КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 1» № 1937 від 06.12.2016 року зазначено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 перебувала на обліку в закладі з дня виписки з пологового будинку. Мешкала за адресою: АДРЕСА_4. З літа 2016 року мешкає в м. Маріуполі. Дівчинка була оглянута дільничним педіатром, лікарем-педіатром дитячого дошкільного закладу № 338. У грудні 2014 року оглянута вузькими спеціалістами в умовах КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 1» та обстежена лабораторно. На медичні огляди дитину приводила мати ОСОБА_1

Згідно характеристики № 711 від 11.10.2016 року,наданої Харківським навчально-виховним комплексом № 112 зазначено, що ОСОБА_3 відвідувала групу № 6 дошкільного підрозділу ХНВК № 112 з 05.02.2015 по 01.04.2016 року. Матір ОСОБА_1 проводить достатньо часу з дівчинкою, контролювала її успіхи, відвідувала батьківські збори.

Згідно характеристики наданої Харківським інститутом ПрАТ «Вищий навчальний заклад «ОСОБА_9 управління персоналом» в період з 2.11.2009 року по 29.03.2013 року ОСОБА_1 началась у зазначеному закладі отримала спеціальність - психологія. За час навчання позитивно характеризувалась за місцем навчання.

На даний час ОСОБА_1 є студенткою заочного факультету за спеціальністю - психологія. Термін навчання грудень 2016 - березень 2018 року.

ОСОБА_1 на підтвердження матеріального стану надана виписка по банківському рахунку у ПАТ КБ «Приват банк» де зазначені дати та суми зарахованих переказів та суми зняття готівки, оплати послуг.

Судом до матеріалів справи долучені фотознімки на яких зображені ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх донька ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 На фото зображені сторони разом з дітьми на дитячому святі у садочку, яке було восени 2015 року.

Згідно висновку органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області № 442-28770-44.1 від 19.04.2017 року прийнято рішення щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_2. Крім наявних в матеріалах справи документів, у висновку зазначено, що згідно висновку Лівобережного центру соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 31.01.2017 року № 01-21-29 встановлено, що аналіз поведінки дитини під час використання ігрових методів дозволяє дійти висновку, що дівчинка за матусею не сумує. До батька виявляє теплі почуття та довіру, звертається до нього за психологічною підтримкою і отримує її в повному обсязі.

Відповідно до ст.157 та ч.1 ст.141 Сімейного кодексу батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема право на її виховання, які вирішується спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право брати участь у спілкуванні із нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною, брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, положеннях Сімейного Кодексу України (далі - СК) , роз'ясненнях, що містяться вПостанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Згідно роз'яснень, що містяться в п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

За ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип ст.6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Згідно зі ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір'ю.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши надані сторонами докази судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 з 30.10.2015 року проживає разом з батьком у м. Маруполі. Суд при ухваленні рішення виходить виключно з інтересів самої малолітньої дитини, враховуючи особливі потреби дитини. Суд звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом майже через рік після того як ОСОБА_2 поїхав проживати з дитиною до м. Маріуполь. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що весь цей час збирала документи для подачі позову до суду, крім того відразу після того як ОСОБА_2 поїхав з їх дитиною до м. Маріуполь вона зверталась до поліції та купувала білети до м. Маріуполь, щоб провідати дитину, однак ОСОБА_2 чинив їй в цьому перешкоди. Однак дії ОСОБА_1 та факти викладені в позовній заяві різняться між собою, оскільки як зазначено в позовній заяві позивачка та її син від першого шлюбу дуже пригнічені, що ОСОБА_2 вивіз ОСОБА_3 до м. Маріуполя, однак майже рік позивачка не намагалася вчинити будь-яких дій щодо визначення місця проживання малолітньої доньки. Також в судовому засіданні з пояснень сторін стало відомо, що син ОСОБА_1 від першого шлюбу ОСОБА_4 проживає окремо разом зі своїм білологічним батьком та бабусею, до ОСОБА_1 від приходить у гості. Суд відноситься критично до пояснень ОСОБА_1, що майже рік їй знадобився, щоб зібрати необхідні документи та звернутись до суду з позовом, оскільки до позовної заяви ОСОБА_1 надано лише копію паспорту, копії свідоцтв про народження дітей, копію довідки про присвоєння ІПН, сертифікати від нарколога та психіатра, довідка з місця проживання та копію висновку про наслідки розгляду заяви з Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, на отримання зазначених документів не потрібен великий проміжок часу. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в обгрунтування позовів надані акти обстеження житлових умов, де зазначено, що для дитини створені належні умови для проживання, позитивні характеристики, довідки про наявність доходів, з яких вчабається, що як у матері так у батька є можливість гідно виконувати свої батьківські обов*язки, однак як було досліджено Службою у справах дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради та судом у судовому засіданні, що умови створені батьком дитини більше відповідають інтересам дитини. В довідках з поліклініки та дитячого садочку зазначено, що мати піклувалася про дитину, цікавилась її життям до переїзду дитини до м. Маріуполь, однак цей факт не оспорювався сторонами в судовому засіданні. Як поясняв ОСОБА_2 вони проживали однією сім*єю, виховували дітей, однак після того як ОСОБА_1 перестала бажати надалі сумісно з ним проживати, з її згоди він забрав їх спільну дитину до м. Маріуполя. В даному випадку суд звертає увагу не на відносини в родині, які існували до переїзду в м. Маріуполь, а саме після того як дитина стала проживати у м. Маріуполі. За майже рік проживання окремо, мати дитини не робила ніяких дій щодо спілкування з дитиною, її забезпечення, натомість за рік проживання з батьком для дитини створені належні умови для проживання, дитина відвідує дитячий садок, виховується у любові. Крім того велику увагу суд звертає на висновок опікунської ради, де зазначено, що Лівобережним районним центром соціальних служб для сім*ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради від 31.01.2017 року № 01-21-29 зроблено аналіз поведінки дитини під час використання ігрових методів та дозволяє дійти висновку, що дівчинка за матусею не сумує, до батька виявляє теплі почуття та довіру, звертається до нього за психологічною підтримкою і отримує її в повному обсязі. В даному випадку при ухваленні рішення суду необхідно захистити права дитини. З урахуванням наданого висновку опікунської ради, які вважають доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 з батьком суд погоджується, оскільки висновок обгрунтований, в ньому досліджені всі обставини справи. Оскільки ОСОБА_3 майже рік проживає з батьком, не сумує за матусею, для неї вже створені умови для проживання в сім*ї, таким чином передача її матері, яку вона не бачила більше року, не спілкувалася з нею та не виявляє до неї почуттів може нашкодити моральному та психологічному стану дитини. Крім того, якщо в матері вже створені стосунки з іншою людиною, відсутні дані як дитина буде почувати себе у новоутвореній родині. В дівчинки вже складений розпорядок життя та в даному випадку основним виключним моментом у наданні переваги батьку дитини є те, що дитина не сумує за матусею.

При ухваленні рішення суди повинні враховувати правові позиції, які виникли зі спірних правовідносин, так суд приймає до уваги правовий висновок зроблений Верховним судом України у справі № 6-2445цс16, де зазначено, що суди повинні встановити виняткові обставини у розумінні положень ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, які б свідчили про неможливість проживання дітей з матір*ю. Такі виняткові обставини встановлені судом і ними є те, що дитина більше року проживає з батьком та не сумує за матусею, батько дитини має своє житло, має постійне місце роботи та дохід.

Таким чином суд, виходячи із встановлених виключних обставин по справі, інтересів дитини, висновку органу опіки та піклування, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, вважає правильним відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 визначивши місце проживання малолітньої дитини разом з батьком, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов′язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я неповнолітнього та матеріальне становище дитини, платника аліментів, інші обставини справи, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою одержувача суд може визначити розмірі аліментів в твердій грошовій сумі.

Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, доходи кожної із сторін, вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі ? частки з усіх видів доходу щомісяця.

Вирішуючи питання про стягнення суми судового збору за подачу позовної заяви, суд керується ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 160, 161, 180,182, 184 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Комінтернівського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів - відмовити в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, який встановлений Законом для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.11.2016 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги у 10-ти денний строк починаючи з наступного дня після проголошення рішення.

Суддя: Б. П. Григор'єв