ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/784/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"31" травня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просили визнати ОСОБА_6 такою, що втратила право користування, квартирою АДРЕСА_1
В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. На обґрунтування позовних вимог пояснив, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1. Також у спірній квартирі зареєстровані колишня дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та їхня дочка ОСОБА_8 В лютому шлюб між ОСОБА_2. та ОСОБА_6 було розірвано, а ще з січня 2014 року ОСОБА_6 у спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденції за даною адресою, особистих речей в квартирі немає, що підтверджується актами, складеним сусідами.
Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена судом належним чином (а.с.49-51), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталась.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надходило повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести заочний порядок розгляду справи.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.
Як зазначає ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст.319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Суд, в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі, встановив наступні обставини та правовідносини.
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Як встановлено у судовому засіданні, власниками квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яким належить по 1/4 частині даної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.09.1995 року, виданим згідно з розпорядженням (наказом) від 29.09.1995 року №1355, та зареєстрованим в БТІ у реєстровій книзі за №2133 20.10.1995 року (а.с.11).
Спірна квартира є приватизованою, 3-кімнатною, розташованою на 5 поверсі 16-ти поверхового будинку. На день розгляду справи в спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_4 - власник особового рахунку, ОСОБА_3- її донька, ОСОБА_2 - її син, ОСОБА_8 - її онука та ОСОБА_6 її невістка. Вказані обставини підтверджуються довідкою Ф-3 (а.с.16).
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.02.2014 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.13-14).

Однак, як повідомив представник позивача в судовому засіданні, ОСОБА_6 не проживає у спірній квартирі ще з січня 2014 року. Вказані обставини також підтверджуються актом про підтвердження фактичного проживання від 11.06.2014 року (а.с.17) та актом про кількість фактично проживаючих осіб від 13.05.2016 року (а.с.18).

У відповідності до ч.1 ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач ОСОБА_6 не є співвласником або власником спірної квартири, з січня 2014 року не проживає в даній квартирі, не сплачує витрати за житлово-комунальні послуги, не цікавиться нею, не намагається вселитись, будь-хто із проживаючих відповідачу не чинив перешкод у користуванні житлом, тому відповідач була відсутньою в спірній квартирі понад 1 рік без поважних підстав, і її необхідно визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №84 в будинку №34 по вул. Бориспільській, задовольнивши вказаний позов.

Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; 169; 209; 213-215; 224-226 ЦПК України, на підставі ст.317; 319; 361; 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 2 204 грн. 80 коп. судового збору: по 551 грн. 20 коп. кожному.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК