Справа № 591/654/17
Провадження № 2/591/1096/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2017 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.,

при секретарі Бондар С.М.

розглянувши матеріали справи за позовом Відділу торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради в особі виконавчого комітету Сумської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаз збут», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів, Сумська міська рада про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі, остаточно уточнивши свої вимоги, ставлять питання про визнання недійсним рішення ПАТ по газопостачанню та газифікації «СУМИГАЗ», яке оформлено рішенням комісії з розгляду актів про порушення від 17 листопада 2016 року, щодо визначення мешканцям будинку №14 по вулиці Зеленко у місті Суми, в тому числі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, з 01.11.2016 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого природного газу, визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, згідно Додатку №10 до Кодексу газорозподільних систем; визнання з 01 листопада 2016 року за споживачами ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) право на споживання природного газу за діючими нормами споживання природного газу. Просять зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» здійснити їм перерахунок спожитого природного газу починаючи з 01 листопада 2016 року із застосуванням норми споживання природного газу за вищевказаний період.

Свої вимоги мотивують тим, що 12 серпня 2016 року представники відповідача ПАТ «Сумигаз» склали акт про порушення № 04/61, відповідно до якого споживачі газу в будинку за адресою: м. Суми, вул. Зеленко, буд. 14 відмовилися від встановлення лічильника, що здійснюється з ініціативи та за кошти оператора ГРМ, не допустили представників оператора ГРМ для проведення ремонтних робіт, монтажних робіт. В акті зроблено застереження про те, що фактичний обєм спожитого природного газу по кожному побутовому споживачу за відповідний попередній місяць буде визначатися за граничними обємами споживання природного газу. На зворотній стороні акту від 12 серпня 2016 року наявні підписи мешканців 20 квартир. Аналогічні акти представники відповідача ПАТ «Сумигаз» склали 13 вересня 2016 року № 04/189.

18 листопада 2016 року частині мешканців будинку, в тому числі і позивачам, було направлено повідомлення про результати засідання комісії від 17.11.2016 року з розгляду акту від 12 серпня 2016 року №04/61, акту від 13 вересня 2016 року № 04/189, за результатами якого прийнято рішення про те, що споживачам побутового газу в будинку № 14 по вулиці Зеленко в м. Суми, у яких не встановлено індивідуальні лічильники газу, з 01 листопада 2016 року фактичний обєм спожитого газу визначати за граничними обємами споживання природного газу населення, визначеними у Додатку №0 до Кодексу газорозподільних систем» у звязку з відмовою споживачів природного газу, мешканців багатоквартирного будинку від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та кошти Оператора ГРМ, шляхом не допуску представників Оператора ГРМ до ввідного газопроводу багатоквартирного будинку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримала, наполягала на його задоволенні.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 позов підтримала, просила вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача ПАТ «Сумигаз» ОСОБА_5 у судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні повністю, надала письмові заперечення, згідно яких з метою виконання норм Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» працівниками підприємства було організовано встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу на будинок № 14 по вул. Зеленко в місті Суми. Фактично встановити загальнобудинковий вузол обліку природного газу не виявилось можливим у звязку з відмовою мешканців вищевказаного будинку в доступі до ввідного газопроводу, про що було складено акти про порушення від 12 серпня 2016 року № 04/61, від 13 вересня 2016 року № 04/189. Посилаючись на абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494, відповідач вважає, що позивачі допустили порушення, внаслідок чого правомірно вирішено застосувати та нарахувати їм оплату за природний газ з листопада 2016 року в обсягах, установлених в Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем. Зазначила, що з 01.04.2017 року нарахування оплати позивачам проводиться із застосуванням норми споживання природного газу, оскільки відповідачем встановлено загальнобудинковий вузол обліку природного газу на будинок № 14 по вул. Зеленко в місті Суми.

Представник відповідача ПАТ «Сумигаз Збут» ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснив, що відповідно до Кодексу газорозподільних систем визначений оператором ГРМ (ПАТ «Сумигаз») обсяг споживання природного газу по обсягу споживання за відповідний календарний місяць є підставою для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником. Тобто ТОВ «Сумигаз Збут» на підставі даних Оператора ГРМ про обєм газу проводиться нарахування споживачу за надану послугу з газопостачання. Таким чином, всі питання щодо обсягу споживання газу споживачами відносяться до компетенції Оператора ГРМ.

Представник третьої особи Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в судове засідання не зявився, надав письмові пояснення (Т.1 а.с.219-222), в яких вказав, що встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про ринок природного газу». Вказаним Законом встановлено порядок постачання природного газу за умови його комерційного обліку в тому числі і для населення, що проживає в квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі. Частиною 2 ст. 6 вказаного Закону визначено, що субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані забезпечити встановлення лічильники газу для населення, що проживає в т.ч. у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі в строк до 01 січня 2018 року. При цьому, у разі не встановлення населенню у строки, визначені ст. 6 Закону, лічильників газу з вини субєкта господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників здійснюється за нормами споживання визначеними КМУ.

Разом з тим, ст. 5 Закону визначено, що у разі відмови населення від встановлення субєктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі 1 січня 2018 року.

Вислухавши пояснення зявившихся учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що установлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 проживають в багатоквартирному будинку № 14 по вул. Зеленко у місті Суми, на їх імя відкриті особові рахунки (ОСОБА_1 кв 50, ОСОБА_2 кв. 88, ОСОБА_3 кв. 53). Являються пенсіонерами.

Мешканцями цього будинку природний газ використовується тільки для приготування їжі.

Постачання природного газу мешканцям (споживачам) на території міста Суми здійснює субєкт господарювання Публічне акціонерне товариство «Сумигаз».

Починаючи з серпня 2016 року, працівники постачальника послуг ПАТ «Сумигаз» намагалися встановити загальнобудинковий вузол обліку газу.

12 серпня 2016р. представниками ПАТ «СУМИГАЗ» складено Акт про порушення № 04/61. В Акті зазначено: Обєкт - житловий будинок; адреса вул. Зеленко, 14; порушення - відмова споживачів від встановлення лічильника що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ. Не допуск представників оператора ГРМ для проведення ремонтних, монтажних робіт; споживачу необхідно надати безперешкодний доступ до обєкта системи газопостачання житлового будинку за адресою вул. Зеленко, 14 забезпечити представника споживача; інша необхідна інформація та вимоги фактичний обєм спожитого природного газу по кожному побутовому споживачу за відповідний попередній місяць буде визначатися за граничними обємами споживання природного газу. Комісія оператора ГРМ з розгляду цього акту буде проводити засідання 18.08.2016р за адресою: м. Суми вул. Береста,, 21 о 14-00 год.. З актом про порушення ознайомлені мешканці 20 квартир (Т.1 а. с. 46).

13 вересня 2016р. представниками ПАТ «СУМИГАЗ» знову складено Акт про порушення № 04/189. В Акті зазначено: Обєкт - житловий будинок; адреса вул. Зеленко, 14; порушення відмова споживачів від встановлення лічильника що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ. Не допуск представників оператора ГРМ для проведення ремонтних, монтажних робіт; споживачу необхідно надати безперешкодний доступ до обєкта системи газопостачання житлового будинку за адресою вул. Зеленко, 14 забезпечити представника споживача. З актом про порушення не були згодні мешканці 25 квартир, які ознайомились з актом (Т. 1 а. с. 47).

Згідно наведених актів, порушенням є відмова споживачів від встановлення загальнобудинкового лічильника, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ.

З обома актами був ознайомлений позивач ОСОБА_2 Підписи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в актах відсутні.

Запрошеннями на імя ОСОБА_1 від 04 листопада 2016р. № 03/1665, ОСОБА_2 від 04 листопада 2016р. № 03/1665, ОСОБА_3 від 04 листопада 2016р. № 03/1665 позивачі були запрошені ПАТ «СУМИГАЗ» на засідання комісії для розгляду актів про порушення від 12 серпня 2016р., від 13 вересня 2016р., проведення якої було призначено о 14-00 годин 17 листопада 2016р. за адресою м.Суми вул. Лебединська, 13 поверх 4-й, актова зала(Т.1 а.с.36,41,45). Багатьох мешканців будинку також було запрошено на засідання вказаної комісії.

Однак, як вбачається з розписок (Т. 2 а. с. 34) ОСОБА_2 отримав запрошення 21 листопада 2016 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 22 листопада 2016 року, тобто вже після проведення засідання комісії. Тобто позивачі про дату проведення засідання повідомлені не були, участі в ній не приймали.

Повідомленнями від 18 листопада 2016р. № 03/1684 про результати засідання комісії з розгляду актів від 12.08.2016р. № 4/61, від 13.09.2016р. № 04/189 до відому позивачів було доведено наступне рішення комісії ПАТ «СУМИГАЗ» від 17 листопада 2016р.:

«Через відмову споживачів природного газу, мешканців багатоквартирного будинку № 14 по вул. Зеленко в м. Суми, від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та кошти Оператора ГРМ, шляхом не допуску представників Оператора ГРМ до відповідного газопроводу багатоквартирного будинку № 14 по вул. Зеленко в м. Суми для виконання робіт по встановленню загальнобудинкового вузла обліку природного газу, в порушення вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16.06.2011 № 3533-VI п. З глави 4 розділу IX та глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2494, що документально підтверджується Актом від 12.08.2016р. № 04/61 про порушення, Актом від 13.09.2016р. № 04/189 про порушення, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу мешканцям багатоквартирного будинку № 14 по вул. Зеленко в м. Суми, як побутовим споживачам, у яких не встановлені індивідуальні лічильники газу, з 1 листопада 2016 року визначити за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку №10 до Кодексу газорозподільних систем» (а. с. 33).

В період з грудня 2016 року по квітень 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 отримали від ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» рахунки на оплату за спожитий газ та послуги газопостачання за листопад та грудень 2016 року, січень березень 2017 року, згідно яких позивачі повинні сплачувати за спожитий газ за граничними обємами (Т. 1 а. с. 35, 43, 49). Вказану обставину не заперечують всі сторони у справі.

Тобто, до мешканців будинку №14 по вулиці Зеленко застосовано режим граничного обєму споживання природного газу, при цьому перевищено норму споживання у 2,23 рази та відповідно, збільшено оплату за газ, незважаючи на наявність субсидії.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Ч. 1 ст. 6 цього Закону встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані, зокрема, забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Наведеними спеціальними законами у сфері регулювання ринку газу обовязок із встановлення лічильників газу (незалежно від виду - квартирних чи загальнобудинкових) покладений на суб'єктів господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території. При цьому, законом також чітко визначені джерела фінансування робіт з оснащення лічильниками газу (незалежно від виду - квартирних чи загальнобудинкових) населення: кошти суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, кошти відповідного бюджету, інші джерела, не заборонені законодавством.

Отже, законом не передбачено покладення на споживача обовязку фінансувати витрати зі встановлення лічильника (ків) газу у багатоквартирному будинку, де розташована його квартира, або ж у його квартирі.

Згідно з п. 5 глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить, зокрема відмова в доступі до об'єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу.

Відповідно до п. 6 глави 3 Розділу ХІ Кодексу ГРС у разі відмови в доступі до об'єкту споживача, внаслідок чого Оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу споживачу, який не забезпечений лічильником газу (розраховується за нормами споживання), визначення об'єму спожитого природного газу здійснюється за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв, починаючи з дати, наступної після дати не допуску, визначеної в акті про порушення.

Ознайомлення побутового споживача із запланованими датою та часом встановлення лічильника газу має бути підтверджено позначкою про вручення йому письмового попередження про встановлення лічильника газу, яке має бути надане побутовому споживачеві не пізніше ніж за десять робочих днів до запланованої дати встановлення лічильника газу.

При цьому представник Оператора ГРМ в акті про порушення має попередити споживача під особистий підпис про те, що розрахунки за спожитий газ за граничними об'ємами споживання природного газу населенням буде здійснено через 20 днів з дня складання акту про порушення, і про те, що до цього часу споживач має забезпечити доступ представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу. У разі забезпечення споживачем протягом цього строку доступу представникам Оператора ГРМ для безкоштовного встановлення лічильника газу процедура нарахування за граничними об'ємами споживання природного газу населенням не застосовується.

Кодексом газорозподільних систем (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу 1Х Кодексу) передбачено, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загально будинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5розділу ХІ цього Кодексу), фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу. Додаток № 10 до Кодексу газорозподільних систем встановлює граничні норми споживання природного газу населенням: 9,8 м. куб. (плита газова за наявності централізованого гарячого водопостачання людино-місяць).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» встановлено норматив використання природного газу 4,4 куб. м на одну людину у місяць для домогосподарств, де газ використовується тільки для приготування їжі.

Таким чином, для застосування вищевказаної санкції, як визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням має бути встановлений факт правопорушення - відмова споживача, який не забезпечений лічильником природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим), від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ.

При цьому аналіз змісту положень Кодексу ГРС у їх системному звязку із Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» дає підстави обґрунтовано стверджувати, що законодавець під відмовою від встановлення лічильника розуміє відмову від встановлення будь-якого лічильника газу - квартирного чи загальнобудинкового, оскільки метою регулювання ринку газу є саме забезпечення обліку спожитого газу населенням.

Окрім того, як встановлено Кодексом ГРС (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу IX, п.6 глави 3 Розділу ХІ) правопорушення у виді відмови від встановлення лічильника має бути зафіксоване оператором ГРМ згідно визначеної процедури з оформленням відповідного документа певної форми і змісту.

Як слідує з матеріалів справи, нарахування позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 обсягів спожитого газу за граничними об'ємами споживання природного газу вчинене відповідачем на підставі абзацу 7 пункту 3 глави 4 розділу IX Кодексу ГРС, тобто як санкція за порушення правил обліку та споживання природного газу, а саме: відмова від встановлення приладу обліку спожитого газу (лічильника) - не допуск представників оператора ГРМ для проведення ремонтних монтажних робіт.

Однак жодними доказами під час розгляду справи не було підтверджено, що безпосередньо саме позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 чинили перешкоди представникам ПАТ «Сумигаз» у доступі до будинку.

Із особистими заявами про відмову від встановлення приладу обліку спожитого газу (лічильника) позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ «Сумигаз» не зверталися.

Колективна заява (Т.2 а.с.4-9), містить в собі незгоду у встановленні загальнобудинкового лічильнику та прохання встановити індивідуальні лічильники обліку газу.

З приводу вказаної колективної заяви позивачі в судовому засіданні пояснили, що при підписанні заяви вважали, що вони підписують заяву про безкоштовне встановлення квартирних лічильників, а не про відмову від встановлення лічильників.

Таким чином, суд ураховує, що будь-яких належних доказів протидії позивачів у встановленні загальнобудинкового приладу обліку газу, суду у ході розгляду справи не надано.

Суд також приймає до уваги ту обставину, що акти про порушення складені не відносно якогось окремого конкретно визначеного споживача, а стосовно обєкту: житлового будинку № 14 по вул. Зеленко в м. Суми, тобто акт не містить відомостей про вчинення порушення конкретною особою, а відповідно і прийняття відповідачем рішення про відповідальність конкретної особи на підставі цього акту суд вважає неправомірним.

Тому, суд вважає обґрунтованими вимоги в частині визнання недійсним рішення ПАТ «Сумигаз» від 17 листопада 2016 року в частині визначення позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 01 листопада 2016 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенню згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем.

Крім того, оскільки дане рішення суд визнає недійсним, то є обґрунтованими вимоги позивачів про здійснення перерахунку обємів природного газу по квартирам № 50, 88, 53 в будинку № 14 по вул. Зеленко в місті Суми за листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017, квітень 2017 року, травень 2017 року за нормою споживання 4,4 м.куб у місяць на одну людину.

Оскільки обсяги споживання природного газу по обєму споживання за відповідний календарний місяць визначається оператором ГРМ (ПАТ «Сумигаз»), а на підставі даних Оператора ГРМ про обєм газу підприємство ТОВ «Сумигаз збут» проводить нарахування споживачам за надану послугу з газопостачання, про що свідчать відповідні рахунки, які виставляються споживачам природного газу саме ТОВ «Сумигаз збут», то суд вважає необхідним зобовязати обох відповідачів провести відповідний перерахунок.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині визнання недійсним рішення комісії ПАТ «Сумигаз», що стосується порушеного права позивачів, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Щодо вимоги позову про визнання за споживачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 права на споживання природного газу за діючими нормами споживання природного газу, суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають справи щодо захисту вже порушених прав, і не можуть вирішувати питання щодо захисту прав на майбутнє.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», п. 3 глави 4 розділу ІХ, п. 5 глави 2 розділу ХІ, п. 6 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, ст. 16 ЦК України, ст. 1, 10, 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Виконавчого комітету Сумської міської ради в особі Відділу торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» від 17 листопада 2016 року в частині визначення мешканцям будинку №14 по вул. Зеленко в м. Суми Денисенко ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в період з 01.11.2016 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенню згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем.

Зобовязати ТОВ «Сумигаз збут» здійснити перерахунок обємів природного газу за період з 1 листопада 2016 року по 01.04.2017 року із застосуванням норми споживання природного газу за вищевказаний період споживачам:

ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_4.

ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_5.

ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_6.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити в зв»язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Шелєхова