Справа № 526/2392/16-ц
Провадження № 2/526/48/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Горошка А.М.,

з участю секретаря Дроботі Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисівської територіальної громади Гадяцького району Полтавської області, треті особи: Гадяцька державна нотаріальна контора Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому прохає визнати за нею право власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_3, що в цілому складається з житлового будинку загальною площею 46,5 кв. м, з яких: 20,6 кв. м - жилої, 12,8 кв. м - допоміжної та 13,1 кв. м - літніх приміщень, позначеного на технічному паспорті літерою «А-1,а» та господарських споруд: літня кухня під літерою «Б», сарай під літерою «В», погребу під літерою «Г», огорожа під № 1, хвіртка під № 2, ворота під № 3, колодязя під № 4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташоване на земельній ділянці на території Лисівської сільської ради.

У судове засідання позивач ОСОБА_1не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - Лисівської територіальної громади Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечує.

Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує.

Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу від 21.06.2016 року, копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 11.04.1972 року, копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно НОМЕР_2 від 21.06.2016 року та копії запису акта про народження № 11 від 30.08.1974 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4, а також батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Будинковолодіння в АДРЕСА_1, згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок НОМЕР_3, станом на 01.07.1990 року відносився до типу робочого двору, головою якого була ОСОБА_4, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 665 від 17.11.2015 року.

25.12.1995 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті залишила заповітне розпорядження, яким належний їй будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться в с. Лисівка Гадяцького району Полтавської області заповіла сину - ОСОБА_3, що підтверджується копією відповідного заповіту.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 05.03.1996 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Померла ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 На день смерті ОСОБА_4 разом з нею були зареєстровані: ОСОБА_3 (син), ОСОБА_2 (онука), ОСОБА_5 (правнука). Інших зареєстрованих станом ІНФОРМАЦІЯ_4 не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 284 від 16.06.2016 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_5 від 01.06.2004 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Померлий ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1

На день смерті ОСОБА_3 разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_2 (дочка), ОСОБА_5 (правнука), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_6 (зять), ОСОБА_7 (онук). Інших зареєстрованих станом ІНФОРМАЦІЯ_5 не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 282 від 16.06.2016 року.

Відповідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,дане домоволодіння складається з житлового будинку - А-1,а, загальною площею 46,5 кв. м, з яких: 20,6 кв. м - жилої, 12,8 кв. м - допоміжної та 13,1 кв. м - літніх приміщень, літньої кухні - Б, сараю - В, погреба - Г, огорожі - № 1, хвіртки - № 2, воріт - № 3, колодязю - № 4.

29.08.2016 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 що залишився після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане майно.

У повідомленнях Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 659 від 07.12.2016 року та № 27 від 25.01.2017 року, а також інформаційних довідках зі Спадкового реєстру від 07.12.2016 року та 25.01.2017 року значиться, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа №26/2006 заведена на підставі фактичного прийняття. 27 січня 2006 року видавалось свідоцтво про право на спадщину, на земельну частку (пай), на ім'я дочки померлого, ОСОБА_1. Відомості про інших спадкоємців відсутні.

Як вбачається з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 534 ЦК УРСР передбачено, що Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Як вбачається з ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Із вимог ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України вбачається, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, ОСОБА_4 як голові робочого двору належало домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 яке згідно заповіту заповіла своєму сину - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла. Після її смерті спадщину за заповітом, до складу якої входить, зокрема, право власності на вищезазначене домоволодіння, прийняв її син - ОСОБА_3, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, тобто він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Не встигнувши оформити свої спадкові права, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер. Спадщину за законом після його смерті прийняли його дочки - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які на час смерті спадкодавця постійно з ним проживали. Таким чином, кожна з них успадкувала право власності на ? частину вищезазначеного домоволодіння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 частково знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, оскільки позивач має право лише на ? частину спадкового майна, тобто успадкувала право власності не на все домоволодіння, а лише на ? частину, а тому позовні вимогипідлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1218, 1222, 1225, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 80, 158 ч. 2, 197, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисівської територіальної громади Гадяцького району Полтавської області, треті особи: Гадяцька державна нотаріальна контора Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину спадкового майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3, до складу якого входить право власності на ? частину домоволодіння, яке складається з житлового будинку - А-1,а, загальною площею 46,5 кв. м, з яких: 20,6 кв. м - жилої, 12,8 кв. м - допоміжної та 13,1 кв. м - літніх приміщень, літньої кухні - Б, сараю - В, погреба - Г, огорожі - № 1, хвіртки - № 2, воріт - № 3, колодязю - № 4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташоване на земельній ділянці на території Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий А. М. Горошко