Справа № 297/839/17
28 серпня 2017 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Михайліченко І. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 8405,55 грн., вказавши, що 17 серпня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 5 000 гривень, які останній зобовязався повернути позивачу до 30.11.2015 року, що підтверджується договором позики, який засвідчений особистим підписом відповідача. Однак в обумовлений строк відповідач позику не повернув.
Так як, вище зазначенні умови договору позики відповідачем ОСОБА_2 не виконані, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь: заборгованість за договором позики, що становить 5 000 грн., 3% річних від простроченої заборгованості, що становить 200,13 грн., індекс інфляції, що становить 892,35 грн. та пеня, що становить 2313,07 грн. та судові витрати в розмірі 640 грн..
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України, через неявку відповідача в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 5 000 гривень, які зобовязався повернути позивачу до 30.11.2015 року, що підтверджується договором позики, який засвідчений особистим підписом відповідача. Однак в обумовлений строк відповідач позику не повернув.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі.
Зазначена форма закону дотримана, що підтверджується договором позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 5 000 гривень (а.с. 6).
Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно вищезгаданого договору позики відповідачі зобовязалися повернути борг до 30.11.2015 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Ст. 530 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в сумі 5 000 грн., 3% річних від простроченої заборгованості, що становить 200,13 грн., індекс інфляції, що становить 892,35 грн. та пеня, що становить 2313,07 грн., підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернув.
Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 64 гривень забезпечення розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 197 ч.2, 208, 212-215, 218, 224-226, 232 ЦПК Українист.ст. 526, 530, 610, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 заборгованість по договору позики в розмірі 8405 (вісім тисяч чотириста пять) гривень 55 копійок, з яких 3% річних від простроченої заборгованості, що становить 200,13 грн., індекс інфляції, що становить 892,35 грн. та пеня, що становить 2313,07 грн..
Стягнути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 суму сплаченого судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Берегівським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя ОСОБА_3.