Справа № 138/1264/17
Провадження №:2/138/585/17
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Лисенко Т.Ю.,

за участю: секретаря Корби В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського міського комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств», третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18.03.2017 о 09 год. 05 хв. водій ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху України, в результаті чого допустив зіткнення з належним позивачу транспортним засобом марки «Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав пошкодження і вартість його відновлення згідно висновку становить 14788,39 грн. Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07.04.2017 встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з Могилів-Подільським МКП «Комбінат комунальних підприємств», притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП. За таких підстав позивач просить стягнути з відповідача на його користь завдану майнову шкоду в розмірі 14788,39 грн. та судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення та просила справу розглянути без її участі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Заяв чи клопотань від нього не надходило.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить автомобіль Daewoo «Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 6).

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 07.04.2017 встановлено, що 18.03.2017 о 09 год. 05 хв. в м. Могилеві-Подільському по І-му провулку Коцюбинського водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 5312», державний номерний знак НОМЕР_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, перед зміною напрямку руху, а саме: поворотом ліворуч в напрямку головної дороги, не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне положення на проїзній частині та не вибрав безпечний інтервал, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Daewoo», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП. Постанова набрала законної сили 19.04.2017. Також в постанові вказано, що ОСОБА_2 працює водієм МКП «Комунгосп».

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб'єктного складу відповідальних осіб (коли обов'язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб'єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Положення ч. 1 ст. 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

В такому випадку обов'язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

Така позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.02.2017 (справа № 204/3967/15-ц).

Судом встановлено, що водій ОСОБА_2 під час вчинення правопорушення за ст. 124 КУпАП та пошкодження транспортного засобу, належного позивачу, виконував свої трудові обовязки на підставі трудового договору із відповідачем, який на відповідній правовій підставі володієтранспортним засобом марки «ГАЗ 5312», державний номерний знак НОМЕР_2. За таких підстав суд приходить до висновку, що саме Могилів-Подільське міське комунальне підприємство «Комбінат комунальних підприємств» має відповідати за шкоду, завдану позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.03.2017.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно висновку ТОВ «Експерт-Центр» вартість відновлювального ремонту автомобіля та завданого матеріального збитку власнику автомобіля Daewoo «Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1, 2006 року випуску, склала станом на 24.04.2017 14788,39 грн. з ПДВ (а.с. 7). Тобто розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу джерелом підвищеної небезпеки транспортним засобом марки «ГАЗ 5312», державний номерний знак НОМЕР_2, складає 14788,39 грн.

За таких підстав, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

При звернені із даним позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.772275749.1 від 23.05.2017 (а.с. 1). Також згідно рахунку-фактури № 16 від 27.04.2017 та квитанції № 0.0.754805153.1 від 27.04.2017 позивач сплатив на рахунок ТОВ «Експерт-Центр» вартість послуг оцінювача в розмірі 500 грн. (а.с. 8). Крім цього, за підготовку позовної заяви та надання правової допомоги позивач сплатив 500 грн., що підтверджується квитанцією № 54 від 13.05.2017 (а.с. 9). Суд вважає, що витрати позивача документально підтверджені і підлягають стягненню на користь останнього з відповідача.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 1172, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 61 ч. 4, 88 ч. 1, 174 ч. 4, 209 ч. 1, 2, 212-214 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Могилів-Подільського міського комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» (ідентифікаційний код юридичної особи 37382990, пр-т Незалежності, 124, м. Могилів-Подільський Вінницької області) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1) матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, в розмірі 14788 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 39 коп. та судові витрати у виді судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп., витрат за послуги оцінювача в розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Т.Ю. Лисенко