Справа № 215/4184/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.

при секретарі Малиш Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів на її утримання,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з собою його батьком, ОСОБА_1 та припинити нарахування та звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на підставі рішення від 15.10.2013 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу на користь колишньої дружини - ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3. В обґрунтування позову зазначив, що 22.06.2016 р. між ним та ОСОБА_2 розірвано шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, на користь ОСОБА_2. Син ОСОБА_4, постійно мешкає разом з ним, за адресою: АДРЕСА_1. У нього є можливості забезпечити дитину матеріально та створити всі необхідні умови для його нормального розвитку. Син живе в облаштованій всім необхідним для комфортного проживання квартирі, в якій є його особиста кімната, де він робить уроки, грає та відпочиває. Син сам висловлює бажання жити з ним. Наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обовязків щодо їх дитини він не має.

Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про підтримку позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у її відсутність.

Третя особа- виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, будучи повідомленою належним чином, явку свого представника не забезпечив, надав заяву про підтримку позову та розгляд справи за відсутністю свого представника.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи докази: копії: свідоцтва про народження; рішення від 15.10.2013 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу; договору купівлі-продажу квартири від 22.06.2007 р.; витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; довідку від 14.07.2016 р. про прибутки та стягнуті аліменти; характеристики з місця проживання; характеристики з місця роботи; висновку психолога від 17.09.2016 р.; копія подяки ОСОБА_1; довідки від 20.07.2016 р. з місця проживання; акт обстеження умов життя та виховання в сімї; висновок виконкому Тернівської районної у м. Кривому Розі ради від 30.05.2017 р. (а.с. 6, 7, 8-10, 11, 12, 13, 14-15, 19, 46, 47-48), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини.

22.06.2016 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого за рішенням від 15.10.2013 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, з позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, на користь ОСОБА_2. Син ОСОБА_4, постійно мешкає разом з позивачем, за адресою АДРЕСА_2.

Згідно висновку виконкому Тернівської районної у м. Кривому Розі ради від 30.05.2017 р., в період з жовтня 2007 р. по червень 2016 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Після того, як в березні 2016 р. вони почали проживати окремо, їх син ОСОБА_4 проживав разом з батьком за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського, 5/3. Вказана квартира належить ОСОБА_1 на праві власності. Після того, як ОСОБА_2 почала мешкати окремо від родини, вона цікавилася життям і здоровям дитини, намагалася брати участь у його вихованні, один раз на тиждень син відвідував маму за її новим місцем проживання. Батько дитини, опікується дитиною, утримує його матеріально, займається вихованням та здійснює контроль за навчанням дитини, відвідує заклад де навчається син, цікавиться його успішністю, відвідує батьківські збори. Дитина відвідує секцію боксу, музичну школу. Між батьком та сином склалися дружні відносини. Негативних висловлювань щодо матері з боку хлопчика не було. ОСОБА_1 матеріально забезпечений, працює на посаді начальника бюро відділу устаткування у ПрАТ «Північний ГЗК». В помешканні ОСОБА_1 створені належні матеріально-побутові умови для виховання дитини, санітарно-гігієнічний стан відповідає нормам, в наявності необхідна побутова техніка. Дитина забезпечена одягом, взуттям, отримує повноцінне харчування. Спілкування з ОСОБА_2 відбувалося лише в телефонному режимі. Вона повідомила, що має хворобу, яка перешкоджає виконанню батьківських обовязків, знаходиться на тривалому стаціонарному лікуванні і вважає, що на даний час сину краще проживати разом із батьком.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання вирішується батьками спільно.

Згідно частини 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України, суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Оскільки аліменти, які стягуються з батька на користь матері, є цільовими коштами, призначеними для утримання дитини, позивача слід звільнити від сплати аліментів на користь відповідача у зв'язку з тим, що дитина буде постійно проживати разом з батьком.

Таким чином, позивач довів обґрунтованість своїх вимог і визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, та ст. ст. 141, 157, 160, 161 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-61, 169, 174, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів на її утримання задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за місцем його проживання.

Припинити нарахування та звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів, які стягуються на підставі рішення від 15.10.2013 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу на користь ОСОБА_2, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть надати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: