Справа № 754/7246/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.,

при секретарі - Полярній М.В.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду з травня 2016 року знаходиться цивільна справа за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

В судовому засіданні позивач заявила клопотання, просила в порядку забезпечення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики з відповідача, накласти арешт на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 Мотивує вимоги клопотання тим, що 15.05.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти в розмірі 162 000.00 грн., які зобов»язався повернути в строк до 01.12.2014 року включно. Станом на день подання нею позову до суду - 31 травня 2016 року відповідач взяті на себе зобов»язання за договором позики не виконав, грошові кошти отримані в борг позивачу не повернув. З огляду на наведене вище та відсутність у відповідача наміру в позасудовому порядку вирішити спір та повернути позивачеві отримані в борг грошові кошти, позивач вважає, що її порушене право може бути відновлене лише в судовому порядку шляхом ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача на її користь заборгованості за договором позики в розмірі 540 054.00 грн., процентів за користування позикою в сумі 316 391.34 грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов»язання за весь період прострочення в сумі 55 582.89 грн. Однак, для забезпечення виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог позивача та реального стягнення з відповідача грошових коштів позивач просить суд про накладення арешту на майно відповідача, а саме на квартиру АДРЕСА_1 що належить останньому на праві власності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про забезпечення позову, вважав, що воно заявлено передчасно та не обґрунтоване позивачем.

Відповідно до частин 1,2,3 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановою Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 1 частиною першою статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, справа знаходиться на розгляді в суді терміном - рік, відповідно до висновку судово - почеркознавчої експертизи підписи від імені відповідача в графі «позичальник» у договорі позики від 15.05.2013 року та розписці позичальника про отримання коштів відповідно до договору позики виконані відповідачем.

Відтак, з огляду на зазначене вище, можна дійти висновку, що до ухвалення судового рішення по даній справі, в разі задоволення позовних вимог позивача та набрання ним законної сили, відповідач може реалізувати належне йому нерухоме майно, що значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Однією із умов вжиття заходів забезпечення позову, яка визначена частиною 3 статті 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження.

Аналізуючи все вище викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та про можливість її задоволення.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України,Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред»явлення ухвали до виконання 1 рік.

Суддя