Справа № 148/1762/16-ц
Провадження №2/148/129/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 травня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі : головуючого судді Робак С. О.

при секретарі Новаленко І.І.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Траченко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Вінницької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Тульчинкомунсервіс" про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок падіння дерева,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Тульчинської міської ради Вінницької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Тульчинкомунсервіс" про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок падіння дерева, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживає в АДРЕСА_1. Вздовж її присадибної ділянки протікає річка «Тульчинка», на березі якої ростуть дерева-верби, які на даний час досягли висоти майже 20 метрів. На численні звернення до міської ради з проханням провести чистку даних дерев, ніякої реакції зі сторони міськради не було, а відповідь була одна - не вистачає грошей, щоб провести чистку річки та дерев.

Цієї весни, вона пішла в КП "Тульчинкомунсервіс" і попросила провести обрізку верб, що ростуть вздовж річки «Тульчинка» та проти її присадибної ділянки. На що їй відповіли: «Добре, платіть в касу 250 грн. і направимо автовишку».

12.03.2016 вона в касу підприємства внесла 250 грн. Коли приїхала автовишка, то вона побачила, що крім водія там нікого не було і обрізку дерев проводив її зять ОСОБА_5 зі своїм другом. Під час обрізки верб вона вийшла подивилась та побачила, що верхня частина дерев не зрізана. Виявилось, що водій автовишки не захотів підійняти на дану висоту людей, так як автовишка могла перекинутися.

23.06.2016 під час сильного дощу, верба, висотою майже 20 метрів, в якої не було зрізано верх, впала. Вершина даної верби впала на її гараж, що розташований в кінці присадибної ділянки. В гаражі знаходився її автомобіль ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_1. Гіллям верби побило шиферний дах, пробило стелю, вітрове скло автомобіля, погнуло дах автомобіля та пошкодило панель приборів, салон і днище, це те що вона побачила візуально. Цього ж дня вона звернулась в міську раду з заявою з даного приводу і попросила створити комісію, щоб зафіксувала даний випадок і оцінили суму збитку. Заступник голови ОСОБА_14 сказав, що для оцінки автомобіля необхідний експерт. Вона запросила експерта оцінювача ОСОБА_6. Комісія в складі заступника голови ОСОБА_14 архітектора з благоустрою ОСОБА_15 та експерта ОСОБА_6. провели обстеження.

Вона звернулась до заступника міського голови ОСОБА_14, щоб дав вказівку в КП "Тульчинкомунсервіс", щоб порізали і забрали вербу з гаража. Протягом 5 днів так ніхто і не прийшов, тому прийшлось своїми силами різати вербу і знімати її з даху гаража.

Відповідно до висновку №021 від 27.06.2016 автотоварознавчого дослідження, проведеного експертом ОСОБА_6. вартість матеріального збитку заподіяного в результаті падіння дерева на автомобіль ВАЗ 2108 державний № НОМЕР_1 складає 12771,71 грн.

На ремонт гаража та паркану, що були пошкоджені нею було закуплено будівельні матеріали:

- стропила, дошки - 1337,5 грн. згідно накладної №71 від 24.06.2016 ;

- профнастил, свердло заклепки, саморізи - всього на суму 2730,5 грн. згідно накладної №2324 від. 25.06.2016, а всього на загальну суму 4068 грн.

Крім того нею за проведення автотоварознавчого дослідження було заплачено 1000 грн. згідно договору №б/н від 23.06.2016.

На неодноразові звернення до заступника міського голови та секретаря про відшкодування їй матеріального збитку внаслідок падіння дерева, їй повідомили, що треба чекати засідання комісії міської ради. Згодом повідомили, що це питання буде рішатись на засіданні виконкому, потім бюджетної комісії. Кожного тижня, впродовж місяця, вона ходила в міську раду з цим питанням. 25.07.2016 вона отримала акт обстеження за 23.06.2016, в якому були відміченні пошкодження гаража та автомобіля в ньому, також була рекомендація, що питання відшкодування отриманих збитків вирішувати відповідно законодавства у судовому порядку.

25.07.2016 після отримання акту обстеження вона написала заяву на міського голову Весняного В.М. про вирішення питання про матеріальне відшкодування та з проханням надати відповідь у 7-денний термін. Через тиждень вона отримала відповідь, що дерево не значилось аварійним та було доглянуто та абсолютно здоровим і порушень з догляду за ним з боку відповідальної особи не було.

Вважає, що міська рада та КП "Тульчинкомунсервіс" мають відповідати за спричинення їй збитків внаслідок падіння дерева, адже всі насадження це їхня власність.

Внаслідок бездіяльності міської ради та КП "Тульчинкомунсервіс", яка виразилась в не підчистці дерев, їй заподіяно шкоду на суму 17839,71 грн.

В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з Тульчинської міської ради та КП "Тульчинкомунсервіс" на її користь суму в розмірі - 17839,71 грн. за завдану матеріальну шкоду та сплачений нею судовий збір.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просять позов задовольнити.

Відповідач - представник Тульчинської міської ради Вінницької області позов не визнала посилаючись на те, що згідно акту комісії міськвиконкому не зафіксовано, що дерево, яке впало на ділянку домоволодіння відповідача перебувало в аварійному стані. Крім того, в березні 2016 року проводилась санітарна обрізка дерев комунальним підприємством «Тульчинкомунсервіс». В період 21.06.2016 - 25.06.2016 на території м. Тульчина, як свідчить повідомлення - попередження Департаменту цивільного захисту Вінницької ОДА, склались складні погодні умови - йшли сильні дощі, грози з поривами вітру 5-12 м/с, місцями шквали 15-20 м/с, а тому падіння дерева сталося через несприятливі погодні умови, що виключає бездіяльність комунальної служби Тульчинської міської ради. А тому вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту протиправної бездіяльності відповідача, його вини в падінні дерева на ділянку домоволодіння позивача і пошкодження належного їй майна. Просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - представник КП Тульчинкомунсервіс" в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність, так як проти цього не заперечують сторони і це не суперечить вимогам закону.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.2 ст.60 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та є власником земельної ділянки площею 0,1000 га призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0483 га призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованих за данною адресою та автомобіля ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_1, що підтверджується копією паспорту (а.с.51-53), копією державних актів на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (а.с.94,95) та копією технічного паспорту на автомобіль (а.с.79-80).

23.06.2016 сталося падіння дерева-верба на гараж, що розташований в кінці присадибної ділянки, який належить позивачу, внаслідок чого гіллям верби було побило шиферних дах, пробило стелю даного гаража та пошкоджено автомобіль ВАЗ 2108, д/н НОМЕР_1, який в цей час знаходився в гаражі, а саме: погнуло дах автомобіля та пошкоджено панель приборів, салон і днище.

Цього ж дня позивач звернулась до відповідача з заявою з даного приводу і попросила створити комісію, щоб зафіксувала даний випадок і оцінити суму збитку, що підтверджується копією відповідної заяви від 23.06.2016 (а.с.38).

23.06.2016 комісією в складі: заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_14, провідного спеціаліста з питань архітектури, будівництва та благоустрою ОСОБА_15 та оцінювача (за згодою) ОСОБА_6. було проведено вищевказане обстеження та встановлено, що в результаті падіння стовбура дерева породи верба на ділянку володіння ОСОБА_1 було пошкоджено паркан, дах гаража та автомобіль ВАЗ 2108, який знаходився в гаражі на момент падіння, при чому пошкоджено дах, капот, вітрове скло, дошку приладів, сидіння, ліве крило, правий поріг, про що складено відповідний акт (а.с.66).

Позивачем на ремонт гаража та паркану, що були пошкоджені було закуплено будівельні матеріали: стропила, дошки, профнастил, свердло, заклепки, саморізи, а всього на загальну суму 4068 грн., що підтверджується копією накладної №71 від 24.06.2016 (а.с.35) та копією видаткової накладної №2324 від 25.06.2016 (а.с.36).

Відповідно до висновку №021 від 27.06.2016 автотоварознавчого дослідження, проведеного експертом ОСОБА_6. (а.с.68-89), вбачається, що вартість матеріального збитку заподіяного в результаті падіння дерева на автомобіль ВАЗ 2108 держ № НОМЕР_1 - складає 12771,71 грн. За проведення автотоварознавчого дослідження позивачем було заплачено 1000 грн.

25.07.2016 позивач звернулась з заявою до відповідача з приводу вирішення питання про відшкодування їй матеріальної шкоди, завданої внаслідок падіння дерева-верби 23.06.2016, а саме: вартість будівельних матеріалів 4068 грн. та вартість ремонту автомобіля 13771,71 грн., що підтверджується копією відповідної заяви від 25.07.2016 (а.с.44).

За результатом розгляду даної заяви, відповідач листом №01-12-С-284 від 02.08.2016 відмовив позивачу, посилаючись на протокол від 28.07.2016 №33, зазначивши, що дерево не значилось аварійним та було доглянутим та абсолютно здоровим і порушень з догляду за ним з боку відповідальної особи не було (а.с.90).

Позивач стверджує, що Тульчинська міська рада Вінницької області та КП "Тульчинкомунсервіс", які повинні були підтримувати прибудинкові території в належному стані, в тому числі доглядати за станом дерев, що знаходяться на цих територіях, не виконали своїх обов'язків, а тому повинні відшкодувати завдану їй шкоду.

Дані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так свідок ОСОБА_10 суду показала, що в червні 2016 року була злива і дерево породи верба впало на територію господарства позивача і пошкодило гараж та автомобіль, який знаходився в гаражі. Дерева, які росли вздовж берега річки, з 1985 року ніхто не чистив. Вони були високі. Коли углиблювали русло річки, то лише частково зробили чистку дерев. Верба, яка впала на територію домогосподарства ОСОБА_1 всередині була трухлява. Жителі вулиці неодноразово звертались в міську раду з заявами про необхідність чистки дерев, але безрезультатно.

Аналогічні покази дали свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що дійсно дерева, які ростуть вздовж берега річки «Тульчинка» чистили, але лише до стадіона. Біля їх домогосподарства дерев не чистили. Вона особисто перед падінням дерева зверталась в КП «Тульчинкомунсервіс» з заявою про необхідність чистки дерев. Оплатила кошти за вишку. КП «Тульчинкомунсервіс» надало вишку і її чоловік сам проводив чистку дерева, так як КП «Тульчинкомунсервіс» не надало працівників. Дерево було почищене частково, так як водій відмовився піднімати вище вишку, боячись, що може перекинутись автомобіль. Дерева, які ростуть біля річки давно ніхто не чистив. Верба, яка впала на їх гараж була висока і в середині трухлява.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він в складі комісії виїзджав на місце в складі комісії після падіння дерева. При огляді дерево не було підгнившим чи пошкодженим. Дані дерева доглядає КП «Тульчинкомунсервіс», яке щорічно проводить санітарну чистку дерев. З якої причини впало дерево йому невідомо.

Відповідно до п. «є» ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

За ст. 1 ЗК України, використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства тощо.

Таким чином, знаходження земельної ділянки у віданні Тульчинської міської ради Вінницької області покладає відповідальність за облік об'єктів, розташованих на цій ділянці та визначення їх власника.

З огляду на те, що стосовно дерева, падінням якого завдана шкода позивачеві, не було визначено іншого власника, тому саме Тульчинська міська рада Вінницької області має нести відповідальність за шкоду, завдану падінням дерева відповідно до ст.319 ЦК України, у ч. 4 якої зазначено, що власність зобов'язує.

Представник відповідача зазначає, що позивач не надав доказів того, що шкода сталася з вини відповідача, але, за положеннями ст.1166 ЦК України тягар доведення покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить визначення на конкурсних засадах підприємств, установ, організацій, тобто балансоутримувачів, відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Статтею 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», передбачено, що балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об'єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучити для цього інші підприємства, установи, організації.

Згідно ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів благоустрою населених пунктів належить, зокрема, прибудинкова територія.

У ст. 21 цього Закону вказано, що елементами благоустрою є зелені насадження на прибудинкових територіях.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Частиною 1 п.7 ст.17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Одним із основних завдань КП "Тульчинкомунсервіс", є здійснення належного утримання прибудинкової території.

Належне управління та ремонт об'єктів благоустрою забезпечує їх балансоутримувач, якого на конкурсних засадах визначає орган місцевого самоврядування

Правові та організаційні засади озеленення населених пунктів визначені Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 (далі - Правила), згідно з п. 3.2 яких врегульовано питання утримання зелених насаджень у населених пунктах України (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Згідно п.5.5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянках, які відведені під будівництво забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках їх власники або користувачі.

Крім того, відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об'єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об'єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно п.9.1.11.3 Правил під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева (дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебувають у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, при вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дію і негативними наслідками.

З викладених обставин, суд доходить до висновку, що обов'язок по відшкодуванні шкоди має покладатися на Тульчинську міську раду, дерево, яке впало на територію домогосподарства позивача росло на земельній ділянці, яка знаходиться в комунальній власності Тульчинської міської ради.

Жодних доказів з боку Тульчинської міської ради Вінницької області та КП "Тульчинкомунсервіс" про практичне виконання зазначених Правил та Розпорядження не представлено, наприклад, у вигляді проведених періодичних перевірок, актів, звітів про проведену роботу, тощо, тому суд приходить до висновку, що неналежне виконання відповідачем нормативно-правових актів, призвело до того, що аварійне дерево впало на гараж позивача, чим йому було заподіяно матеріальну шкоду.

Згідно позиції Верховного Суду України в аналогічних справах, якщо немає доказів щодо конкретної відповідальної за зелені насадження особи, слід виходити з того, що органи місцевого самоврядування не виконали свого обов'язку щодо призначення такої особи та належного врегулювання відповідних правовідносин на належній території.

З боку відповідача не було здійснено профілактичних дій щодо недопущення на майбутнє падіння вищезазначеного дерева і також не здійснено жодних заходів по локалізації вищевказаного дерева з метою недопущення в майбутньому його падіння.

Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з Тульчинської міської ради матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Вінницької області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Тульчинкомунсервіс" про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок падіння дерева задовольнити.

Стягнути з Тульчинської міської ради на користь ОСОБА_1 17839,71 (сімнадцять тисяч вісімсот тридцять дев'ять) гривень 71 копійку матеріальної шкоди, а також 551,20 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а для осіб які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Повний текст рішення виготовлено 29.05.2017.

Суддя: