Справа № 445/620/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивак В. М.

з участю секретаря Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання протиправними та скасування рішень, ?

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Білокамінської сільської ради Золочівського району про визнання протиправними та скасування рішення Білокамінської від сільської ради №24 16.12.2015 року «Про затвердження Положення про надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території Білокамінської сільської ради Золочівського району»; рішення Білокамінської сільської ради №30 від 16.12.2015 року «Розгляд заяви ОСОБА_1»; рішення Білокамінської сільської ради №31 від 16.12.2015 року «Розгляд заяви ОСОБА_2О.». Також просять зобовязати Білокамінську сільську раду на черговій сесії розглянути заяви позивачів щодо надання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 гектара кожному у межах с.Черемошня в урочищі «Циплі». в обґрунтування позовних вимог зазначають, що відповідач відмовив їм у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у звязку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають на території Білокамінської сільської ради, а також з мотивів наявності невеликої кількості земельних ділянок.

Умова щодо надання земельних ділянок для ОСГ тільки громадянам, які постійно зареєстровані та проживають в населених пунктах сільської ради, передбачена у Положенні про надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території Білокамінської сільської ради Золочівського району, затвердженому рішенням Білокамінської сільської ради від 16.12.2015 року №24. Така умова є незаконною, у звязку з чим відповідне рішення підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивачі та представник позивача ОСОБА_3 позов підтримали у повному обсязі та надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти позову заперечив, мотиви своєї позиції виклав у письмовій формі. Зазначив, що оскаржувані рішення прийняті у межах повноважень органу місцевого самоврядування та відповідно до земельного законодавства. У задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку:

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен при розгляді питання про його цивільні права та обов'язки має право на відкритий та справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Складовою частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до процедури зо всіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів державної влади.

Частина друга й третя статті 55 Конституції України визначають, що права і свободи громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб, кожному гарантується право на землю.

30.10.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Білокамінської сільської ради Золочівського району із заявами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для передачі безоплатно у власність земельних ділянок, за рахунок земель резервного фонду сільської ради урочищі «Циплі» с.Черемошня, орієнтованою площею 2,0 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Позивачі своє право на безоплатне отримання земель для відповідних цілей не реалізовували.

16 грудня 2015 року Білокамінською сільською раду Золочівського району прийнято рішення №24, яким затверджено Положення про надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території Білокамінської сільської ради Золочівського району.

Згідно абз.4 п.1.1. цього Положення надання земельних ділянок для ОСГ здійснюється тільки громадянам, які постійно зареєстровані та проживають в населених пунктах сільської ради.

16 грудня 2015 року радою прийнято також рішення №30 та №31, якими відмолено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Черемошня в урочищі «Циплі», так як вони не зареєстровані і не проживають на території сільської ради, посилаючись на вищезазначене Положення. Крім цього, підставою відмови у наданні відповідного дозволу відповідач зазначив необхідність резервування земельних масивів для подальшого надання учасникам АТО та невелику кількість вільних земель.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі розпорядження землями територіальних громад та передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до норм ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до ст. 81 ч.1 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки в тому числі шляхом безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Підстави та порядок набуття права на землю, а також порядок передачі земельних ділянок визначено у ст.ст. 116, 118 ЗК України.

Із зазначених норм випливає, що отримання земельної ділянки у власність або в користування супроводжується різними діями зацікавленої особи, прийняттям відповідних рішень органу місцевого самоврядування (щодо дачі згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки, про затвердження проекту відведення та про передачу земельної ділянки).

Зокрема ч. 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, в тому числі і для ведення особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого

самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

У частині 3 ст.123 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.24 Конституції України, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як вбачається із наведених вище норм, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що прийняте рішення сільської ради суперечить вимогам ст. 121 ЗК України, тобто є неправомірним та таким, що порушує охоронюване законом право позивача.

З встановлених обставин справи і письмових доказів, суд приходить до висновку, що спірні рішення №30 та №31 від 16.12.2015 року дозвільного характеру відповідача, якими відмолено позивачам надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, впливає і обмежує їх право на отримання дозволу із розроблення проекту землеустрою земельної ділянки у с. Черемошня, оскільки прийняті внаслідок істотних порушень вказаних вище нормативно-правових актів України та обмеження конституційних прав позивачів на землю, через їхнє проживання в іншому населеному пункті України, а не на території сільської ради, створюють правові підстави оскарження їх в судовому порядку, що узгоджується із позицією, яка викладена у п. 8 Постанови Пленуму ВАС України від 06.03.2008 №2 « Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ».

Крім цього, відповідач, приймаючи оскаржувані рішення №30 та №31 посилався на Положення про надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території Білокамінської сільської ради Золочівського району, яке затвердження Білокамінською сільською радою. А саме: наявність у положенні умови про необхідність проживання на території ради для реалізації права на безплатне отримання земельної ділянки для ОСГ у межах визначених законодавством норм.

Таку умову позивачі вважають протиправною та просять скасувати рішення Білокамінської сільської ради, яким затверджено Положення.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

У відповідності до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

У відповідності до ст.12 ЗК України до повноваження сільських рад належить вирішення питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними у судовому порядку.

Як було зазначено вище, умова про можливість надання земельної ділянки для ОСГ винятково громадянам, які проживають чи зареєстровані на території ради є протиправною, суперечить вимогам ЗК України, оскільки обмежує законне право громадян на безоплатне отримання земельної ділянки у межах встановлених норм. Тому, рішення №24 про затвердження Положення від 16.12.2015 року є протиправним лише в частині затвердження цієї умови. в іншій частині рішення є законним та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

визнати протиправним та скасувати рішення Білокамінської від сільської ради №24 16.12.2015 року «Про затвердження Положення про надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території Білокамінської сільської ради Золочівського району» у частині затвердження абзацу 4 пункту 1.1. «Надання земельних ділянок для ОЖБ та ОСГ здійснюється тільки громадянам, які постійно зареєстровані та проживають в населених пунктах сільської ради».

визнати протиправним та скасувати рішення Білокамінської сільської ради №30 від 16.12.2015 року «Розгляд заяви ОСОБА_1»;

визнати протиправним та скасувати рішення Білокамінської сільської ради №31 від 16.12.2015 року «Розгляд заяви ОСОБА_2О.».

Зобовязати Білокамінську сільську раду на черговій сесії розглянути заяви позивачів щодо надання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 гектара кожному у межах с.Черемошня в урочищі «Циплі».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області судовий збір пропорційно до заявлених вимог у розмірі 137,80 грн. в користь ОСОБА_1

Стягнути з Білокамінської сільської ради Золочівського району Львівської області судовий збір пропорційно до заявлених вимог у розмірі 137,80 грн. в користь ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя ОСОБА_5