Справа № 347/763/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

з секретарем: Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому (заочному) судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 (24.11.1976 р.н.) подала на розгляд суду позовну заяву до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) про стягнення аліментів.

Позивачка, в судове засідання не з"явилася.

Із позовної заяви вбачається, що в шлюбі з відповідачем у сторін народилося двоє дітей дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Неповнолітні діти знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від утримання дітей і належної матеріальної допомоги добровільно не надає. Просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно на їх утримання, до досягнення ними повноліття.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Подав до суду заперечення на позов, в якому вказав, що заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, оскільки перебуває на роботі і його заробітна плата становить 7000 грн. Просить взяти до уваги, що в дану суму заробітку входять квартальні премії, які можуть не виплачуватись по рішенню роботодавця, а тому просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку. Іншого додаткового заробітку немає, а крім того, він регулярно пересилав позивачці гроші на утримання дітей через відділення «Нової пошти».

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК № 100005 виданого 10.07.2007 року (а.с.5) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 203751 виданого 26.03.2012 року (а.с.4).

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітніх дітей. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка від заробітку (доходу) матері батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах, що стверджується довідкою ТОВ «МТІ» від 06.06.2017 року за № 101 (а.с.21), згідно до якої, ОСОБА_2 з 25.07.2011 року по даний час працює в ТОВ «МТІ» на посаді водія Автомобільно-транспортного господарства. Середньомісячний заробіток відповідача, який він отримує на руки становить приблизно 7000 грн., що стверджується довідкою про доходи від 31.05.2017 року за № 104 (а.с.22).

Також, суд звертає увагу на те, що відповідач добровільно надавав допомогу на утримання дітей, що стверджується долученими до матеріалів справи експрес-накладними «Нової пошти» (а.с.24).

А тому, беручи до уваги вищенаведене, а також те, що відповідач перебуває у трудових відносинах, суд вважає за доцільне стягувати з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх його доходів.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку із 28.04.2017 року.

Як передбачено ч.2 ст. 192 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Однак, позивачкою не було надано суду доказів вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача.

Крім того, враховуючи приписи ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір.

На підставі наведеного, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, жительки смт. Яблунів, вул. І.Франка 85, Косівського району, Івано-Франківської області, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення ними повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дня подачі позову, з 28.04.2017 року.

Стягнути із ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, 640,00 гривень судового збору до державного бюджету надходжень: (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 23.06.2017 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Косівського районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Сабадах Б.В.