У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ» до ОСОБА_3, фермерського господарства «Форт» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування реєстрації та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ», реєстраційної служби Вільнянского районного управління юстиції Запорізької області про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим, скасування реєстрації, за касаційною скаргою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року сільськогосподарський виробничий кооператив «Вільнянськ» (далі - СВК «Вільнянськ») звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 1 липня 2004 року між СВК «Вільнянськ» та ОСОБА_3 укладений договір оренди земельних ділянок загальною площею 17,62 га, що розташовані на території Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області строком на 10 років.

5 квітня 2007 року договір оренди зареєстрований, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис.

Вважає договір оренди дійсним, оскільки термін його дії спливає 5 квітня 2017 року, а у встановленому законом порядку його дію не припинено.

Проте, 1 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та фермерським господарством «Форт» (далі - ФГ «Форт») укладено договір оренди тих самих земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд визнати договір оренди земельних ділянок від 1 квітня 2014 року, укладеного між ФГ «Форт» та ОСОБА_3 недійсним з моменту укладення; скасувати його державну реєстрацію; усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що 1 липня 2004 року між ним та СВК «Вільнянськ» укладений договір оренди земельної ділянки, строком на 10 років. Строк дії договору сплинув 1 липня 2014 року.

У п. 8 договору не зазначено, що термін дії договору починається з моменту його державної реєстрації.

В момент державної реєстрації набирає чинності договір, укладання якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Пунктом 20 договору оренди земельної визначено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється в 10-денний термін після державної реєстрації договору за актом приймання - передачі.

Проте, акт прийому-передачі відсутній, що свідчить про незаконність утримування у своєму користуванні СВК «Вільнянськ» спірної земельної ділянки. А також про те, що дія договору фактично почалась з моменту його підписання, а не державної реєстрації.

28 травня 2009 року він уклав з СВК «Вільнянськ» додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 1 липня 2004 року.

Крім того, зазначав про відсутність у договорі оренди землі істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», що є підставою для визнання договору недійсним.

Враховуючи вищевикладене, просив суд визнати припиненим договір оренди земельних ділянок загальною площею 17,62 га, які розташовані на території Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, укладений 1 липня 2004 року між ним та СВК «Вільнянськ»; визнати припиненою додаткову угоду від 28 травня 2009 року про внесення змін до договору оренди землі від 1 липня 2004 року, укладену між ним та СВК «Вільнянськ»; скасувати державну реєстрацію договору оренди та додаткової угоди.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року, з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області про виправлення описки від 12 березня 2016 року, у задоволенні позову СВК «Вільнянськ» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано припиненим з 1 липня 2014 року договір оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 17,62 га, що розташовані на території Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, та належать ОСОБА_3 на підставі державних актів на праві приватної власності на землю № 1-ЗП № 051180, № 1-ЗП № 064420, укладений 1 липня 2004 року між ОСОБА_3 та СВК «Вільнянськ».

Визнано припиненою з 1 липня 2014 року додаткову угоду від 28 травня 2009 року про внесення змін до договору оренди землі від 1 липня 2004 року, укладену між ОСОБА_3 та СВК «Вільнянськ».

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 17,62 га, що розташовані на території Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, та належать ОСОБА_3 на підставі державних актів на право приватної власності на землю № 1-ЗП № 051180, № 1-ЗП № 064420, укладеного 1 липня 2004 року між ОСОБА_3 та СВК «Вільнянськ», зареєстрованого у ЗРВ Центр ДЗК 5 квітня 2007 року.

Скасовано державну реєстрацію додаткової угоди від 28 травня 2009 року про внесення змін до договору оренди землі від 1 липня 2004 року, укладену між ОСОБА_3 та СВК «Вільнянськ», зареєстровану у ЗРВ Центр ДЗК 14 липня 2009 року.

Заходи забезпечення позову у вигляді заборони ФГ «Форт» та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, пов'язані з обробкою земельних ділянок сільськогосподарського призначення - скасовано.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року змінено в частині відмови у визнанні договору оренди недійсним скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Визнано договір оренди земельних ділянок кадастровий номер ділянки :01:003:0015; :01:004:0023 та :01:004:0006, що розташовані на території Московської сільської ради, Вільнянського району Запорізької області та належать на праві власності ОСОБА_3, укладеного 1 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та ФГ «Форт» недійсним.

У задоволенні позову СВК «Вільнянськ» в частині скасування рішення реєстратора та усунення перешкод відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі СВК «Вільнянськ», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині задоволення зустрічного позову, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Оскільки судові рішення в частині вирішення вимог СВК «Вільнянськ» до ОСОБА_3, ФГ «Форт» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування реєстрації та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою не оскаржуються, тому у касаційному порядку не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3, виходив із того, що договір укладено строком на 10 років, враховуючи дату укладення договору 1 липня 2004 року, тому правовідносини за договором оренди землі від 1 липня 2004 року укладеного між ОСОБА_3 та СВК «Вільнянськ» припинилися 1 липня 2014 року. Державна реєстрація договору вказує на його чинність і не може змінювати день його укладення, тобто строк дії договору.

Суд апеляційної інстанції погодився з такими висновками та залишив рішення суду першої інстанції в цій частині без змін.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що 1 липня 2004 року між СВК «Вільнянськ» та ОСОБА_3 укладений договір оренди земельних ділянок загальною площею 17,62 га, що розташовані на території Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, та належать ОСОБА_3 на підставі державних актів на право приватної власності на землю серії № 1-ЗП № 051180, № 1-ЗП № 064420, строком на 10 років.

Договір оренди зареєстрований 5 квітня 2007 року.

Згідно із п. 8 договору оренди землі вищевказаний договір оренди укладений строком на 10 років, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Згідно із п. 43 укладеного між сторонами договору, цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом ст. ст. 18, 20 Закон України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року № 6-2777цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Суду апеляційної інстанції слід перевірити, чи закінчився строк дії спірного договору з урахуванням зазначених норм матеріального права чи є він чинним.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про те, що питання пролонгації договору між ОСОБА_3 та СВК «Вільнянськ» після 1 липня 2014 року на новий строк, у порядку визначеному договорами і законом, не було вирішено, тому наявні підстави для припинення договору, є передчасним.

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Вільнянськ», реєстраційної служби Вільнянского районного управління юстиції Запорізької області про визнання договору оренди земельної ділянки припиненим, скасування реєстрації скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик