Справа № 474/367/17
Провадження № 2/474/166/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29.05.17 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. під час вирішення питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Врадіївської селищної ради Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будинок, -

встановив:

26.05.2017р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Врадіївської селищної ради Миколаївської області, у якому просить:

- визнати дійсним договір купівлі-продажу № 96 від 02.02.2002р., укладений в Універсальній товарно-сировинній біржі м. Вознесенцьк, за яким ОСОБА_2, був придбаний будинок № 28 по вул. Кутузова в смт. Врадіївка Миколаївської області;

- визнати за ОСОБА_1 право власності будинок № 28 по вул. Кутузова в смт. Врадіївка Миколаївської області.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, як вбачається з позовної заяви в ній відсутнє зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину зазначену в останній, наявність підстав для звільнення від доказування, зокрема щодо: технічної документації на будинок; смерті ОСОБА_3 і відсутності у нього спадкоємців та, як наслідок, порушення прав позивача саме Врадіївською селищною радою Миколаївської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У відповідності до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у еквіваленті становить 640 грн. 00 коп. та за позовну вимогу майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у еквіваленті становить від 640 грн. 00 коп. до 8 000 грн. 00 коп.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

В позовній заяві ОСОБА_1 ставить дві вимоги, одна з яких немайнового характеру (визнати дійсним договір), а інша майнового характеру (визнання права власності на будинок), проте до позовної заяви додано доказ сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп., що свідчить про сплату судового збору лише за одну вимогу.

Таким чином, в порушення приписів ч. 5 ст. 119 ЦПК України та ст.ст. 4, 6 Закону України Про судовий збір ОСОБА_1 не додала до позовної заяви доказів сплати судового збору в порядку та розмірі визначених Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене, є підстави для залишення вказаної позовної заяви без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119 та 120 ЦПК України, з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 209, 210 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Врадіївської селищної ради Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будинок - залишити без руху та надати позивачу для усунення недоліків строк 5 днів, який рахується з моменту отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу виконати вимоги ухвали суду щодо: зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; подачі доказів сплати судового збору в порядку та розмірі визначених Законом України Про судовий збір.

У випадку не виконання вимог ухвали у зазначений суддею строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 (вул. Кутузова, буд. 28, смт. Врадіївка, Миколаївська обл.).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.Г. Сокол