Справа № 316/261/17
Провадження № 2/316/857/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2017 р. м. Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Капустинський М.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердікт Лігал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області з Київського районного суду м. Одеси 28.08.2017 року надійшла цивільна справа за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердікт Лігал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором. При цьому у позовній заяві позивач зазначив, що місце проживання Відповідача 1 ОСОБА_1 є м.Енергодар.

Відповідно до вимог ч.3 ст.122 ЦПК України, Енергодарським міським судом Запорізької області було направлено запит до Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання/перебування Відповідача ОСОБА_1 Та згідно інформаційної довідки з Сектора реєстрації від 06.03.2017 року - відповідач ОСОБА_1 не значиться зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.82).

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до Енергодарського міського суду 19.04.2017 року (а.с.88-89) з письмовим клопотанням про передачу справи за підсудністю за місцем проживання відповідачів до Київського районного суду м. Одеси (а.с.88-89), обґрунтовуючи тим, що він та інший відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстровані у м. Одеса та надав копію паспорту (а.с.91-93).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.04.2017 року було постановлено про направлення цивільної справи № 316/261/17 була за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси (а.с.101-102).

Оскільки, відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено: позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред'являються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу III ЦПК. При цьому суд має враховувати право споживача на пред'явлення позову також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування цієї особи або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (частина п'ята статті 110 ЦПК). Позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням (частина сьома статті 110 ЦПК), проте відповідачем у справі є банк чи інша фінансова установа як юридична особа. Зазначене правило територіальної підсудності поширюється на позови позичальників (споживачів), а не на позови, що пред'являються банками чи іншими фінансовими установами щодо виконання кредитних зобов'язань, оскільки у цьому випадку діють правила статті 109 ЦПК.

Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» також зазначено, що правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Недотримання правил підсудності тягне за собою повернення заяви позивачеві, про що ухвалюється судове рішення. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду (частина п'ята статті 121 ЦПК).

Відповідно до роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", а саме: в абзаці 3 пункту 2 Постанови, де зазначено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Згідно п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Дана цивільна справа судом по суті не розглядалась.

В абзаці 2 пункті 46 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", зазначено: згідно з пунктом 2 частини першої статті 116 ЦПК, якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд не має права розглядати справу і зобов'язаний передати її на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Копія ухвали суду від 25.04.2017 року було надіслано сторонам по справі (а.с.103).

Енергодарським міським судом Запорізької області зазначену цивільну справу було направлено до Київського районного суду м. Одеси 04 травня 2017 року посилкою на поштовому відділенні, про що свідчить копія корінця розрахункової квитанції №ВО про направлення посилки, копія фіскального чеку від 04.05.2017 р. та поштовий штемпель з датою відправки до адресата: 05 травня 2017 року (а.с.130), тобто без порушення строків направлення, при цьому встановлено, що дата зазначена на супроводжувальному листі про направлення справи: 25.04.2017 рік (а.с.107) є помилковою.

Відповідно до ст.117 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 116 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Тобто, зі змісту зазначеної статті вбачається, що ст..117 ЦПК України носить зобовязальний характер саме для суду якому передана справа за підсудністю та яким повинна бути прийнята до провадження.

Однак, в порушення вимог ст.117 ЦПК України, ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 08.06.2017 року, було відмовлено у прийнятті до провадження справи та справа була повернута до Енергодарського міського суду Запорізької області для продовження розгляду (а.с.113).

Цивільна справа 316/261/17 була направлена за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси, для забезпечення законного права громадян розглядати справу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх проживання/перебування, а в даному випадку також наявне письмове клопотання відповідача ОСОБА_1 (а.с.88-89) та письмову докази: паспорт відповідача ОСОБА_1 (а.с.93) та Довідка №924 від 24.04.2017 року (а.с.99, 105) про те, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22.12.2010 року.

Апеляційних скарг на ухвалу Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.04.2017 року на адресу Енергодарського міського суду не надходило, отже ухвала суду набрала законної чинності 04.05.2017 року.

Крім того, отримавши справу, Київський районний суд м. Одеси на запити до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області отримав інформаційні довідки про зареєстровану адресу місця проживання/перебування відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 саме в місті Одеса: відповідач по справі ОСОБА_1 з 2010 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 по проспекту маршала ЖуковаАДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2, як зазначено самим позивачем, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, (а.с.109, 111):

Відповідно до абзацу 2 п.34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Крім того в Постанові зазначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, враховуючи вищезазначене, цивільна справа № 316/261/17 підлягає поверненню до Київського районного суду м. Одеси, у звязку з тим, що вина не підсудна Енергодарському міському суду Запорізької області, а підсудна належному суду міста Одеса, що підтверджується наявними доказами.

Крім того, вважаю за необхідне наголосити щодо недопустимості спорів про підсудність, що зазначається у ст.117 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.109, 116, 117, 208, 210, 292, 293, 294, 296 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 316/261/16-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердікт Лігал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення боргу за кредитним договором передати за підсудністю Київському районному суду міста Одеса, розташованого за адресою: 56080 м.Одеса, вул.Варненська, 3б.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. В. Капустинський