ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5973/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

"07" грудня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ЦИМБАЛ І.К.

при секретарі - Кисіль Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про зняття арешту з майна -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Подільської РДА в м. києві від 24.04.2008 року позивачам видано ордер №006591 на квартиру АДРЕСА_1. проте позивачі отримали свідоцтво про право власності на дану квартиру, проте останню не зареєстровано в реєстрі нерухомого майна, оскільки постановою слідчого Подільського УП на квартиру накладено арешт, а власником зазначено ОСОБА_4 Проте, такі дії позивачі вважають протиправними, оскільки арешт порушує права та законні інтереси позивачів, як власників, в зв'язку з чим позивачі звернулися з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Позивачі, в засідання не з'явилися, до початку розгляду справи надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити /а.с. 29-30/.

Відповідач будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомляв /а.с.36-38/.

Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 20.05.2016 року позивач є власниками квартири АДРЕСА_2 /а.с.5/.

30.10.2007 року Дарницьким районним судом м. Києва розпорядження та свідоцтво про право власності на квартиру виданого Дарницькою РДА у м. Києві, щодо надання ОСОБА_4 у приватну власність квартири АДРЕСА_1 визнано недійсними. ОСОБА_4 виселено з вказаної квартир /а.с. 7/.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що 19.07.2007 року слідчим Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві Мамка Г.М. в рамках кримінальної справи відносно ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 накладено арешт /а.с. 6/.

Перебування вищезазначеної квартири під арештом згідно постанови слідчого Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві Мамка Г.М. в порядку розслідування кримінальної справи перешкоджає позивачам, як власникам зареєструвати своє право власності на дану квартру.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз'яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

На неодноразові запити суду, щодо надання відомостей про стадію кримінального провадження, а також щодо надання постанови слідчого про накладення арешту на квартиру відповіді отримано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Оскільки майно, на яке накладено арешт знаходиться в Дарницькому районному м. Києва, позов пред'явлено за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Оцінюючи належність допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки арешт порушує права позивачів, як власників даного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 41, 124 Конституції України, ст. ст. 316, 321, 328, 391 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3,10, 27, 57, 60, 61, 208, 209, 212-218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_4 накладений постановою слідчого Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві Мамка Г.М. від 19.07.2007 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: