Справа № 344/4968/17
Провадження № 2-п/344/69/17
У Х В А Л А

02 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.

при секретарі с/з: ОСОБА_1,

за участю представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 21.02.2017 року по справі 344/14549/16-ц,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 21.02.2017 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити.

Представник позивача та відповідач 2 у судове засідання не зявилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

За змістом ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В поданій до суду заяві, заявник акцентує увагу суду на тому, що позивачу судові повістки направлялися за адресою, вказаною у позовній заяві, яка відрізняється від адреси, вказаної в адресній довідці. Також заявник заперечує факт відмови від отримання рішення суду, що вказано поштою у повідомленні (а.с.49).

Також заявник у заяві зазначає, що через неможливість явки в судове засідання не мав змоги подати клопотання про застосування строків позовної давності щодо вимог позивача. Заявником зазначено, що останній раз ним погашувалась заборгованість у вересні 2011 року, а не травні 2012 року, як вказано у розрахунку заборгованості. Проте, чи могла бути погашена певна сума у травні 2012 року іншою особою, заперечення відсутні. При цьому заявником не надано жодних доказів на підтвердження вказаного, як і не долучено звернення ОСОБА_3 до банку про отримання інформації щодо проплат заборгованості у травні 2012 року. Разом з тим, кредитним договором та договором поруки передбачена позовна давність, узгоджена сторонами - 5 років.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 21.02.2017 року по справі 344/14549/16-ц,- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Польська М.В.