Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/164/17

Номер провадження: 2/511/279/17

22 березня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

при секретарі Півоварові В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, 16.07.2002р.н., в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2017 року неповнолітня ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 та представника ОСОБА_4 звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з зазначеним позовом до ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області та просить суд визнати право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Павлівка, вул. Шкільна, буд. 100, який складається з літ.«А» та «А1» - житловий будинок та господарчі споруди: літня кухня «Б», сарай «В», гараж «Г», погріб «Д», мостіння «І», огорожа ворота, хвіртка - №1-№3 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 18.02.2015р. Вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Законний представник ОСОБА_2 та представник позивача на підставі довіреності Роздільнянського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_4 в судове засідання не зявились на підставі заяв про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

Розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши копію спадкової справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 листопада 2005 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №040613, виданим 02.12.2005 року ОСОБА_3 сільською радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №71 (а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Павлівка, вул. Шкільна, буд. 100, який складається з літ.«А» - житловий будинок загальною площею 34,30 кв.м, житловою 18,00 кв.м, літ. «А1» загальною площею 58,40 кв.м, житловою 6,80 кв.м, та господарських споруд: літня кухня «Б», сарай «В», гараж «Г», погріб «Д», мостіння «І», огорожа ворота, хвіртка - №1-№3, та права на земельну частку (пай), яке не є предметом спору.

Вказаний будинок належав на праві власності ОСОБА_6, про що свідчить запис в погосподарській книзі №8 стор.233 особовий рахунок 1231 ОСОБА_3 сільської ради за 2001-2005 роки, стор.47 (а.с.16-19), запис в по господарський книзі №15 Кучурганської сільської ради на 1974-1976 роки, особовий рахунок 1242 по земе6льній шнуровій книзі №100 (а.с.20-20а), довідкою ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 10.07.2014р. №520 про те, що будинок рахується за померлою ОСОБА_6 (а.с.14), довідкою ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 10.07.2014р. №522 про те, що за будинком рахується не приватизована присадибна земельна ділянка площею 0,28 га (а.с.15), довідкою ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 10.07.2014р. №519 про те, що ОСОБА_6 до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована у вказаному будинку та разом з нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_5 (а.с.68).

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року N 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ОСОБА_4 депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських ОСОБА_4 депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

До компетенції виконкомів місцевих ОСОБА_4 відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих ОСОБА_4, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

На виконання постанови ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними ОСОБА_4 народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних ОСОБА_4 із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

З наданих суду документів та технічного паспорту вбачається, що спадковий житловий будинок разом з господарськими спорудами збудовані у 1936, 1950 та 1970 роках, тобто до 05.08.1992р., а тому він не підлягав прийняттю в експлуатацію. (а.с.27)

За приписами п.3.1 Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Документом, який засвідчує відповідність вказаного житлового будинку, побудованого до 05 серпня 1992 року, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил є технічний паспорт, виготовлений станом на 02.11.2015р. Згідно технічного паспорту житловий будинок, що розташований за адресою: вул.Шкільна, 100, с.Павлівка Роздільнянського району Одеської області, складається з літ.«А» - коридору площею 3,60 кв.м, кладової площею 3,60 кв.м, кухні площею 9,10 кв.м, житлової кімнати площею 18.00 кв.м, загальною площею 34,30 кв.м, житловою 18,00 кв.м, літ. «А1» - коридорів площею 14,80 кв.м, 8,40 кв.м, 2,90 кв.м, житлової кімнати площею 6,80 кв.м, кухні площею 14,40 кв.м, гаражу площею 11,10 кв.м, загальною площею 58,40 кв.м, житловою 6,80 кв.м, та господарських споруд: літня кухня «Б», сарай «В», гараж «Г», погріб «Д», мостіння «І», огорожа ворота, хвіртка - №1-№3. Самовільних споруд не виявлено (а.с.21-27,83, 83).

Таким чином, право власності на житловий будинок спадкодавця підтверджується довідками сільської ради, записами в погосподарській книзі сільської ради, технічним паспортом та фактом тривалого володіння будинком померлою ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняв її син ОСОБА_5, який на день відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем, що підтверджується їх реєстрацією (а.с.61,68), але спадкових прав на майно матері він не оформив.

18 лютого2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №403110, виданим 19.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №115 (а.с.6).

Факт родинних відносин ОСОБА_5 та ОСОБА_6Г, підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеного житлового будинку та права на земельну частку (пай), що належали померлій ОСОБА_6

Єдиними спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його діти: син ОСОБА_7 та неповнолітня дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, які прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріуса з відповідними заявами, а неповнолітня ще й в силу вимог ч.4 ст.1268 ЦК України, заведена спадкова справа №47/2015 (а.с.47).

Факт родинних відносин підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с.59,65).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Спадкуванням, згідно ст.1216 ЦК України, є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склав, а тому має місце спадкування за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до договору про поділ спадкового майна від 19.05.2016 року, укладеного між ОСОБА_2, діючою як законний представник неповнолітньої ОСОБА_1, 2002р.н., та ОСОБА_7 та посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8 (реєстровий номер 972) у спадщину до ОСОБА_1 переходить житловий будинок з господарськими спорудами №100 по вул..Шкільна в с.Павлівка Роздільнянського району Одеської області, а до ОСОБА_7 право на земельну частку (пай). (а.с.12).

19.05.2016р. ОСОБА_7 отримав свідоцтво по право на спадщину за законом на земельну частку (пай). (а.с.88).

При зверненні ОСОБА_2 в інтересах своєї неповнолітньої дочки до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтв про право на спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, нотаріус відмовив в оформленні права на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів на будинок і рекомендував звернутись до суду (а.с.13,90).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що право власності ОСОБА_6 на житловий будинок, розташований за адресою: вул.Шкільна, 100, с.Павлівка Роздільнянського району Одеської області за життя було набуте правомірно, обліковано в погосподарській книзі Кучурганської, а потім ОСОБА_3 сільської ради, а тому відповідало діючому на час його побудови цивільному законодавству.

А оскільки ОСОБА_2, діюча як законний представник неповнолітнього позивача ОСОБА_1 і її інтересах при оформленні спадщини дотримувалась вимог діючого законодавства, і на теперішній час у неї не має іншого шляху захисту своїх прав на спадщину, ніж звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Судовий збір сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст.328,1217,1218,1222, 1223,1265,1268,1269,1296,1297 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, 16.07.2002р.н., в особі законного представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, 16.07.2002р.н., право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул.Шкільна, 100 в с.Павлівка Роздільнянського району Одеської області, та який складається з: «А» - житловий будинок загальною площею 34,30 кв.м, житловою 18,00 кв.м; «А1» - житловий будинок загальною площею 58,40 кв.м, житловою 6,80 кв.м, та господарських споруд: літня кухня «Б», сарай «В», гараж «Г», погріб «Д», мостіння «І», огорожа ворота, хвіртка - №1-№3, після смерті батька ОСОБА_5, померлого 18.02.2015р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Бобровська