Справа № 761/8565/17
Провадження № 2/761/4197/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», Регіональний сервісний центр МВС в м.Києві про витребування майна із незаконного чужого володіння та визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

В березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи ТОВ «Кредекс фінанси», Регіональний сервісний центр МВС в м.Києві, в якому просив суд витребувати із володіння відповідача шляхом вилучення та передання йому у власність автомобіля марки «Honda», моделі «Civik», 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, технічну документацію та ключі від нього; визнати право власності на вказаний транспортний засіб та визнати недійсним свідоцтво про його реєстрацію від 20.09.2016 року на ім»я відповідача, зобов»язавши Регіональний сервісний центр МВС в м.Києві зняти його з обліку, поновивши його державну реєстрацію.

Під час судового розгляду протокольною ухвалою суду від 06.06.2017 року було задоволено клопотання представника позивача про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва про державну реєстрацію автомобіля та зобов»язання Регіональний сервісний центр МВС в м.Києві зняти його з обліку, поновивши його державну реєстрацію.

Позовні вимоги в частині витребування із володіння відповідача шляхом вилучення та передання йому у власність автомобіля марки «Honda», моделі «Civik», 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, технічну документацію та ключі від нього та визнання право власності на вказаний транспортний засіб обґрунтовані тим, що 14.06.2016 року Братським районним судом Миколаївської області за позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» в рахунок погашення заборгованості по кредиту позивача було звернуто стягнення на вищевказаний транспортний засіб шляхом його продажу товариством із укладенням договору купівлі-продажу із будь-якою особою-покупцем. В подальшому на виконання вказаного судового рішення вказаний автомобіль було вилучено у позивача державним виконавцем та передано для реалізації третій особі - ТОВ «Кредекс Фінанс». Вказане товариство реалізувало відповідачу спірний автомобіль, який був за ним зареєстрований. Між тим, вказане заочне рішення від 14.06.2016 року Братського районного судом Миколаївської області було скасовано в жовтні 2016 року із призначенням справи до нового судового розгляду. Зважаючи на те,що вказаний автомобіль було придбано саме позивачем та він є його власником, а відповідач набув його у власність на підставі неіснуючого на даний час судового рішення, а тому згідно ст..ст.387, 388 ЦК України позивач просив позов задовольнити шляхом вирішення заявлених вимог на його користь.

В судовому засідання позивача та його представник позовні вимоги в повному обсязі підтримали та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив суд закрити провадження у справі з огляду на те, що рішенням Братським районним судом Миколаївської області від 31.01.2017 року, що було винесено після скасування вказаного позивачем заочного рішення, та що набуло законної сили згідно ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 13.03.2017 року було підтверджено законність звернення стягнення на спірний автомобіль для погашення заборгованості позивача перед ТОВ «Кредекс Фінанс». Вказаний позов є нічим іншим як введення в оману суд у зв»язку з не повідомленням про існування інших судових рішень про звернення стягнення на предмет застави.

Представник третьої особи ТОВ «Кредекс Фінанс» також заперечував проти позову із урахуванням того, що між позивачем та Банком 14.12.2007 року було укладено договір застави спірного транспортного засобу, де за п.3.3 було визначено право та порядок звернення стягнення на заставний автомобіль у разі невиконання заставодавцем умов кредитного договору. Право вимоги боргу виникло у третьої особи на законних підставах, а тому винесене 14.06.2016 року Братським районним судом Миколаївської області рішення про звернення стягнення було законною підставою для реалізації спірного автомобіля на користь відповідача. Законність вказаного судового рішення було підтверджено відповідним рішенням від 14.01.2017 року Братського районним судом Миколаївської області, що набуло законної сили. Послався на вимоги ч.2 ст.388 ЦК України як на підставу для відмови в задоволенні позову.

Третя особа 2 - Регіональний сервісний центр МВС в м.Києві в судове засідання своїх представників не направив, заперечень чи пояснень по суті позовних вимог суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причин неявки суд не повідомив.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що в забезпечення належного виконання зобов»язань за кредитним договором №366/706859 від 14.12.2007 року між АТ «Індустріально-експортний банк» та ОСОБА_1 було укладено 14.12.2007 року договір застави транспортного засобу марки «Honda», моделі «Civik», 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1 (надалі по тексту - спірний транспортний засіб).

За умовами п.3.3.3 вказаного договору застави заставодержатель має право у разі не виконання «заставодавцем» умов кредитного договору або договору застави звернути стягнення на заставлений автомобіль і задовольнити за рахунок цього майна свої вимоги в повному обсязі.

В подальшому згідно рішення загальних зборів акціонерів Банку від 20.01.2011 року ПАТ «Індустіально-експортний банк» змінив своє найменування на ПАТ «Кредіагріколь Банк», який за договором факторингу №08/11 від 26.12.2011 року відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вищевказаними кредитним та договором застави, що були укладені із ОСОБА_1

У зв»язку з невиконанням умов вказаних договорів Товариство звернулось за захистом свого порушеного права до суду та 14.06.2016 року заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області було задоволено позов ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №366/706859 від 14.12.2007 року було звернуто стягнення на вищевказаний транспортний засіб марки «Honda», моделі «Civik», 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 шляхом його продажу товариством із укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу із будь-якою особою-покупцем із наданням права підписувати від імені ОСОБА_1 договора купівлі-продажу вказаного автомобіля. Зазначено про вилучення у ОСОБА_1 вказаного транспортного засобу, ключів від нього, свідоцтва про державну реєстрацію, номерних знаків та передачу їх представнику ТОВ «Кредекс Фінанс».

В подальшому на виконання вказаного судового рішення, що набуло законної сили, спірний транспортний засіб було вилучено у позивача державним виконавцем та переданий для реалізації третій особі - ТОВ «Кредекс Фінанс».

З 20.09.2016 року транспортний засіб марки «Honda», моделі «Civik», 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, переєстровано на номерні знаки НОМЕР_1 на ім»я ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №450/02/8043/2016 від 20.09.2016 року на виконання заочного рішення Братського районного суду Миколаївської області від 14.06.2016 року, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру в м.Києві від 07.02.2017 року (а.с.34).

Вказані обставини не заперечувались сторонами в судовому засіданні, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст..61 ЦПК України повторному доказуванню не підлягають.

Посилаючись на обґрунтованість своїх позовних вимог, ОСОБА_1, керуючись вимогами ст..388 ЦК України просить суд витребувати із володіння ОСОБА_5 шляхом вилучення та передачі йому спірного транспортного засобу, визнавши за позивачем право власності на цей автомобіль.

Між тим, вказані вимоги та посилання позивача на необхідність застосування правової позиції Верховного суду України у справі від 24.06.2015 року за №6-251цс15 суд вважає помилковими, оскільки вони не ґрунтуються на сукупності досліджених судом доказів саме у цій справі.

Згідно правової позиції Верховного суду України у постанові від 24.06.2015 року у справі за 6-251цс15, на яку як на підставу для задоволення свої вимог посилається позивач, визначено, що згідно зі статтею 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Одним із випадків, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункт 3 частини 1 статті 388 ЦК України). За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Зокрема, дійсно ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 13.10.2016 року вказане заочне рішення від 14.06.2016 року цього ж суду було скасовано із призначенням справи до судового розгляду в загальному порядку.

Як зазначено вище, то саме вказане судове рішення до часу його скасування було підставою для укладення відповідного договору купівлі-продажу та подальшої реєстрації права власності за відповідачем ОСОБА_4 на спірний автомобіль.

В то же час, законність вказаного скасованого заочного судового рішення було підтверджено в подальшому відповідним рішенням від 31.01.2017 року Братського районним судом Миколаївської області, що набуло законної сили згідно рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13.03.2017 року.

За умовами ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на це, суд вважає за помилкове посилання позивача на те, що до вказаних правовідносин правової позиції ВСУ у постанові від 24.06.2015 року у справі за 6-251цс15, оскільки спірний автомобіль хоч і вибув із володіння власника на підставі в подальшому скасованого рішення суду, але встановлені ним обставини були підтверджені іншими судовим рішенням, що у встановленому порядку набуло законної сили. Відтак, на даний час відсутні підстави вважати, що вказане майно вибуло з володіння власника поза його волею.

Крім того, судом враховано, що вимоги ч.2 ст.388 ЦК України, передбачають неможливість витребування майна від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

На підставі ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України,доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини третьої ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням досліджених обставин справи та викладеним вимог законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про витребування на його користь автомобіля марки «Honda», моделі «Civik», 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та визнання права власності, оскільки ним в судовому засіданні не було доведено факт можливості витребування майна від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.330, 387, 388 ЦК України, ст. ст. 10. 11. 57-61, 88, 169. 179, 208, 209, 212-214, 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», Регіональний сервісний центр МВС в м.Києві про витребування автомобіля марки «Honda», моделі «Civik», 2007 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2, із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та визнання права власності, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: /підпис/