АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1396/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 69 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_7, заінтересована особа - Чигиринська міська рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, посилаючись на те, що 14 жовтня 2012 року померла її рідна тітка ОСОБА_8, яка була рідною сестрою її батька ОСОБА_9.

Після її смерті на території Чигиринської міської ради залишилося спадкове майно, яке вона має намір оформити на себе у нотаріальному порядку.

Протягом шести місяців після смерті ОСОБА_8 вона прийняла спадщину, оскільки фактично проживала з нею на час її смерті (на час відкриття спадщини), доглядала її, вони вели спільне господарство, а також провела її поховання.

Будь-які інші спадкоємці відсутні, ніхто спадщини після смерті ОСОБА_8, крім неї, не приймав.

Однак оформити спадщину після смерті тітки вона не може, оскільки не збереглися всі документи (свідоцтва про народження її батька ОСОБА_9 та її тітки ОСОБА_8Б.), які б підтверджували її родинні відносини з померлою, а поновити їх чи отримати дублікати неможливо, що підтверджується повідомленням державного архіву Черкаської області № Р-5/05-08 від 17 лютого 2016 року.

У встановлений шестимісячний строк після смерті тітки вона до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, тому що була впевнена, що фактично прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не може, оскільки вона не була зареєстрована з тіткою за одною адресою на день її смерті, хоч і постійно проживала разом з нею на час відкриття спадщини.

Просила встановити факт родинних відносин між нею і ОСОБА_8 та встановити факт постійного проживання з останньою.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року заяву ОСОБА_7 задоволено.

Встановлено, що померла 14 жовтня 2012 року ОСОБА_8 є рідною тіткою ОСОБА_7

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_7 разом зі спадкодавцем ОСОБА_8, померлою 14 жовтня 2012 року, на час відкриття спадщини 14 жовтня 2012 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції, а заяву ОСОБА_7 про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання залишити без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначила, що вона є рідною дочкою померлої ОСОБА_8, що підтверджується відповідними доказами, які вона долучає до апеляційної скарги. Також вказала, що між нею та ОСОБА_7 існує спір щодо права на спадкування спадкового майна після смерті ОСОБА_8, а тому заява ОСОБА_7 підлягає залишенню без розгляду у відповідності до норми ч.6 ст. 235 ЦПК України.

Заслухавши скаржника ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_7 про встановлення факту родинних відносин та факту постійного проживання, суд виходив із доведеності вимог заявниці та встановив, що померла ОСОБА_8 є рідною тіткою заявниці по лінії батька, з якою вона постійно проживала близько трьох років до дня її смерті, що надає їй можливість узаконити свої спадкові права.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_8 померла 14 жовтня 2012 року.

ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що ОСОБА_8 є її рідною тіткою. Зазначила, що в зв'язку із смертю тітки має намір отримати свідоцтво про право на спадщину, проте документи які б підтверджували її родинні відносини з померлою не збереглися, у зв'язку із чим виникла потреба у встановленні юридичного факту.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як вбачається з роз'яснень викладених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз'яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та постійного проживання, посилалася на те, що метою встановлення такого юридичного факту є оформлення спадкового майна після смерті тітки ОСОБА_8

Спір про право цивільне вбачається з апеляційної скарги дочки померлої ОСОБА_8 ОСОБА_6, факт родинного звязку між якими стверджується свідоцтвом про народження останньої ОСОБА_1 V-УР, яка також бажає оформити своє право на спадкування після смерті матері.

Про дані обставини заявниця ОСОБА_7 суд не повідомила, а ОСОБА_6 до участі у даній справі залучена не була, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки вищевказане свідчить про те, що існує спір про право, що виключає розгляд заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження.

З урахуванням наведеного, рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_7 про встановлення юридичних фактів - залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 307, 310, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року у даній справі - скасувати.

Заяву ОСОБА_7, заінтересована особа - Чигиринська міська рада, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишти без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :