АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №761/1416/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4126/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.
25 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 7 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та відшкодування моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 7 лютого 2017 року заяву про вжиття заходів забезпечення позову відхилено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП та відшкодування моральної шкоди та просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь майнову шкоду в розмірі 30807 грн. 01 коп., моральну шкоду в розмірі 7000 грн. та судові витрати.

13 січня 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та просив суд накласти арешт на належний на праві власності відповідачу гаражний бокс 200, загальною площею 79,90 кв.м. в гаражно-будівельному кооперативі «Зоря» в Солом'янському районі м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського,15-а, зазначаючи, що невжиття таких заходів може в майбутньому утруднити виконання рішення суду або зробити його неможливим.

Згідно ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову,суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів існування реальної загрози утруднення виконання рішення суду.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 30807 грн. 01 коп. та моральної шкоди у розмірі 7000 грн., тоді як у заяві заявник просив суд накласти арешт на гаражний бокс,що належить відповідачу, при цьому не надавши доказів існування загрози утруднення виконання рішення суду у майбутньому.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 7 лютого 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді