Справа № 507/320/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2017 р. Любашівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді - Споришевої Н.І.

з участю секретаря - Войковської І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Любашівка справу за позовом ОСОБА_1 до Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

установив:

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кінецьпіль, Первомайського району, Миколаївської області помер батько позивачки - ОСОБА_2, про що виконкомом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області було видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис про смерть № 28.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складалося з земельної ділянки площею 2,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована в межах території Троїцької сільської ради, Любашівського району, Одеської області.

Відповідно до довідки Кінецьпільської сільської ради Первомайського району, Миколаївської області № 245 від 10.02.2017 року, на день смерті батька позивачки з ним проживала та була зареєстрована його дружина, мати позивачки, ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

До нотаріальної контори ОСОБА_3 не зверталася, хоча спадщину у вигляді вказаної вище ділянки прийняла та, за законом, мала можливість оформити її у будь-який час.

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивачки померла, про що Відділом ДРАЦСу по Первомайському району реєстраційної служби Первомайського МРУЮ Миколаївської області було видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4, актовий запис № 16.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається з земельної ділянки площею 2,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована в межах території Троїцької сільської ради, Любашівського району, Одеської області та земельної ділянки площею 2,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована в межах території Троїцької сільської ради, Любашівського району, Одеської області.

Посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем на указане спадкове майно за заповітом, але не може оформити спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу, позивачка звернулась до суду з наведеним позовом.

Представник позивачки, згідно наданої ним заяви, просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю /а.с. 22/.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність та про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 23, 25).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Із довідки відділу держгеокадастру (а.с.22-23) та копій державних актів видно, що батьки позивачки дійсно були власниками земельних ділянок площею 2,74 га (кад. № НОМЕР_3) та площею 2,76 га (кад. № НОМЕР_5) призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Троїцької сільської ради, Любашівського району, Одеської області на підставі відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 16.12.2004 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7 від 16.12.2004 року, виданих Любашівською РДА Одеської області, про що свідчать копії актів та Витяги з ДЗК про земельну ділянку, що додаються (а.с.14,18).

Отримати дублікат вказаних вище документів неможливо, оскільки органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають дублікати лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю.

Тобто, не можливо отримати дублікат правовстановлюючого документу, стороною якого є фізична особа, правоздатність якої припинилася внаслідок її смерті.

Позовні вимоги, також, підтверджуються: копією заповіту (а.с.11), оголошенням в газеті «Хлібороб» (а.с.25), довідками сільської ради (а.с. 7,8) та повідомленням нотаріуса (а.с.5).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві.

У зв'язку з зазначеними обставинами, нотаріус роз'яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доказані, обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 15, 16, 392, 1216, 1234 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 392, 1216, 1218, ст. 1222, 1225, ст.ст. 3, 15 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 2,7450 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована в межах території Троїцької сільської ради, Любашівського району, Одеської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кінецьпіль, Первомайського району, Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 2,7642 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована в межах території Троїцької сільської ради, Любашівського району, Одеської області в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кінецьпіль, Первомайського району, Миколаївської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Одеської області через Любашівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Споришева Н.І.