233 № 233/3054/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівці цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій ним до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті його брата громадянина України ОСОБА_2, який помер 09.02.2017 року у місті Ірміно Луганської області, тобто на тимчасово окупованій території, що унеможливлює реєстрацію смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення зазначеного факту необхідно для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 задля отримання коштів на його поховання.

Заявник у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання заявлених вимог.

Від заінтересованої особи Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області матеріали справи містять відмову у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 за № 15.18-60-1480 від 21.06.2017 р. (а.с.7).

Дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав.

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 09 лютого 2017 року помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ця подія відбулася в м. Ірміно Луганської області, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження цього факту заявник надав суду «Врачебное свидетельство о смерти №125» зразка ЛНР від 10.02.2017 р. (а.с.8); Довідку про причину смерті (до форми №106/у №125, видається для поховання) від 10.02.2017 р. ОСОБА_2, який помер 09 лютого 2017 року (а.с.9); Договір - замовлення №78 на організацію та проведення поховання ОСОБА_2, счет-фактура№78, попереднє замовлення №8 про оплату ритуальних послуг (а.с.10-11); а також роздруківку фото могили ОСОБА_2 з кладовища (а.с.15).

Та обставина, що медичне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про його смерть з огляду на нижченаведене законодавство.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 є об'єктивні перешкоди, суд вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись п.8 ч.1 ст.256, ст.ст.259, 257 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 09 лютого 2017 року у місті Ірміно Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення або невідкладно надіслати судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя