справа №619/1733/17
провадження №2/619/1063/17
УХВАЛА

02 червня 2017 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Болибок Є.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності, -

встановив

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район сел. Козача Лопань площа Червоних партизан №28, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 23 січня 2016 року.

Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України.

Згідно п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Пленум Верховного Суду України в п.7 своєї постанови №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», розяснив судам, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У поданій позовній заяві не зазначені докази, які підтверджують дійсну вартість відшукуваного нерухомого майна.

Згідно п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Пленум Верховного Суду України в п.23 своєї постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», розяснив судам, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У позовній заяві не зазначені докази, які підтверджують відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.121 ч.1, 208-210 ЦПК України, суддя -

постановив

Позовну заяву ОСОБА_1 до Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви та надати строк п'ять днів з дня отримання ним ухвали для їх усунення.

Роз'яснити позивачу, що у разі не виконання вимог, визначених статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернена позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. А. Болибок