Справа № 344/2569/17
Провадження № 2/344/1938/17
У Х В А Л А

01 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Польська М.В., ознайомившись з клопотанням представника ТзОВ «Перко» ОСОБА_1»язко М. про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ Перко звернулося в лютому 2017 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири №2014-127 від 22.02.2014 року у розмірі 319 274,81 грн. за договором купівлі-продажу автомобільного гаражного боксу №СVII від 22.02.2014 року у розмірі 136 535,58 грн., стягнення коштів у сумі 22 470,00 грн. за договором купівлі-продажу №2014-127 від 22.02.2014 року та в сумі 14 558,80 грн. за договором купівлі-продажу автомобільного гаражного боксу №2014 №СVII від 22.02.2014 року.

01.06.2017 року представником ТОВ «Перко» подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій ТОВ «Перко» просить накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_2, а саме на квартиру №127, трьохкімнатну, загальною площею 85,1 кв.м., житлова площа 48,3 кв.м., що розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Крихівці, провулок Надії, 2, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 01 та гараж №СVII, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Крихівці, провулок Надії, 2, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна:01.

Згідно з частиною 1 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частина 3 статті 151 ЦПК України).

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Так, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під забезпеченням позову суд розуміє вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення цивільної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків».

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за часткове невиконання зобов»язань за укладеними договорами.

В заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на конкретне нерухоме майно відповідача, а саме на квартиру №127, трьохкімнатну, загальною площею 85,1 кв.м., житлова площа 48,3 кв.м., що розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Крихівці, провулок Надії, 2, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 01, гараж №СVII, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Крихівці, провулок Надії, 2, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна:01.

Заявник в заяві зазначає, що сума позову є значною, а відповідач за договором купівлі-продажу квартири №2014-127 від 22.02.2014 року та договором купівлі-продажу автомобільного гаражного боксу № СVII від 22.02.2014 року набув у власність об»єкти нерухомого майна, який за час судового розгляду справи зможе відчужити належне йому майно, тому просить вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Проте, жодних доказів на намір відчужити належного майна відповідача, заявник не надає.

Суд звертає увагу на те, що предметом спору є грошові зобов»язання, а забезпечення стосується арешту конкретного нерухомого майна, а не грошових коштів відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено обґрунтованих та обєктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на квартиру №127, трьохкімнатну, загальною площею 85,1 кв.м., житлова площа 48,3 кв.м., що розташована за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Крихівці, провулок Надії, 2, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 01, гараж №СVII, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Крихівці, провулок Надії, 2, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна:01, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотанням представника ТОВ «Перко» ОСОБА_1»язко про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Польська М.В.