АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2986/17 Справа № 201/9917/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кравцова Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства «АктаБанк» до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2015 року позов задоволено.

Розірвано договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № 8471 від 14 жовтня 2013 року, укладений між публічним акціонерним товариством АктаБанк та ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства АктаБанк заборгованість за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № 8471 від 14 жовтня 2013 року у сумі 59 665 (пятдесят девять тисяч шістсот шістдесят пять) грн. 10 коп., яка складається з 51 802,78 грн. суми поточної заборгованості (з яких 50 000,00 грн. основний борг, 1 802,78 грн. сума відсотків), 7 862,32 грн. суми простроченої заборгованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14 жовтня 2013 року між сторонами по справі був укладений договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № 8471, за умовами якого позивач надав відповідачу овердрафт на картковий рахунок у формі відновлювальної кредитної лінії в сумі 50 000,00 грн., в межах якого здійснювалось кредитування карткового рахунку № 8471 протягом встановленого терміну по 13 жовтня 2014 року під 29,5% річних, а в разі прострочення під 48% річних.

У звязку з не належним виконанням овердрафтом зобовязань станом на 15 липня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 59 665,10 грн., яка складається з 51 802,78 грн. суми поточної заборгованості (з яких 50 000,00 грн. основний борг, 1 802,78 грн. сума відсотків), 7 862,32 грн. суми простроченої заборгованості.

Про необхідність погашення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку №8471 від 14 жовтня 2013 року банк повідомляв ОСОБА_2 листом-повідомленням № 111 від 23 січня 2014 року, претензією № 144 від 07 лютого 2014 року, вимогою про повернення кредиту, надісланими на поштову адресу позичальниці.

Відповідно до ст.ст.526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст.554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням розміру процентів, встановленого договором, від простроченої суми.

Відповідно до ч.1 ст.1050, ч.1 ст.1054 цього Кодексу за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 4.2.3 договору про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № 8471 від 14 жовтня 2013 року банк має право розірвати даний договір у судовому порядку у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за ним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що відповідачем не виконано зобовязання з погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним, а тому договір про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку № 8471 від 14 жовтня 2013 року, укладений між сторонами необхідно розірвата та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за даним договором в сумі 59 665,10 грн.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_3