ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №483/2000/16-ц
Провадження №2/483/100/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Чаус Л.В.,

при секретарі Шилінскас О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування витрат з утримання житлового будинку та витрат на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів, -

в с т а н о в и в:

07 грудня 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 звернулися до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Позовні вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_4 був власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. На підставі договору дарування від 11 червня 2014 року власником житлового будинку стала дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_1 За цією адресою також зареєстрована ОСОБА_6 з малолітньою дочкою ОСОБА_7, та по 13 липня 2016 року були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Посилаючись на те, що позивачами були понесені витрати на утримання будинку, його ремонт та на оплату житлово-комунальних послуг, з урахуванням уточнених позовних вимог, просили стягнути в рахунок витрат за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів на користь ОСОБА_4 за період з листопада 2013 року по червень 2014 року з кожного відповідача по 59 грн. 76 коп., та на користь ОСОБА_1 за період з липня 2014 року по липень 2016 року з ОСОБА_3 - 268 грн. 78 коп., з ОСОБА_5 - 306 грн. 13 коп., з ОСОБА_6 - за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року - 829 грн. 56 коп., а також стягнути витрати на утримання будинку згідно товарних чеків за період з вересня 2015 року по жовтень 2016 року на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та з ОСОБА_5 - по 1237 грн. 03 коп. з кожного та з ОСОБА_6 - 5579 грн. 78 коп. (а.с. 146, 147).

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року, яка набрала законної сили 17 квітня 2017 року, провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування витрат на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів за період з листопада 2013 року по серпень 2015 року та витрат з утримання житлового будинку згідно товарних чеків за період з вересня 2015 року по червень 2016 року, - закрито.

Після цього, позивачка ОСОБА_1 знову уточнила позовні вимоги та просила стягнути на свою користь витрати за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів: з ОСОБА_3 та з ОСОБА_5 - по 184 грн. 68 коп. з кожного, з ОСОБА_6 - 526 грн. 66 коп., витрати на утримання будинку та земельної ділянки: з ОСОБА_3 та з ОСОБА_5 - по 60 грн. 80 коп., з ОСОБА_6 - 5163 грн. 00 коп. Позовні вимоги ОСОБА_4 залишено без змін.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 та представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі. ОСОБА_1 пояснила, що відповідачка ОСОБА_3 є її рідною сестрою, а ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - її племінниками, тому вона вважає їх членами своєї сім'ї, які на підставі ст. 156 ЖК України повинні нести витрати на утримання будинку і прибудинкової території та проведення ремонту. Також зазначила, що в будинку зареєстровані та постійно проживають її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 Підтвердила, що відповідачі у 2015-2017 роках в будинку не проживали, але зберігаються деякі речі ОСОБА_3

Відповідачка ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6, позов не визнала, посилаючись на те, що вони в будинку не проживають, а тому не повинні нести витрати на ремонтні роботи, які проводяться власником будинку ОСОБА_1, та членами сім'ї якої вони не являються.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

На підставі договору дарування від 11 червня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Очаківської державної нотаріальної контори Чорною Л.С., зареєстрованим в реєстрі № 380, ОСОБА_4 подарував, а позивачка ОСОБА_1 прийняла у дар житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 13, 14).

Як вбачається з копії будинкової книги, відповідачі були зареєстровані за вказаною вище адресою: відповідачка ОСОБА_3 - з 25 лютого 2009 року, відповідач ОСОБА_5 - з 18 грудня 2006 року, відповідачка ОСОБА_6 - з 15 листопада 2006 року, малолітня дитина останньої ОСОБА_7 - з 03 червня 2016 року. Також в будинку зареєстровані та проживають з 18 квітня 1975 року колишній власник будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_8, які є батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 15-19).

Рішенням Очаківського міськрайонного суду від 12 травня 2016 року, яке набрало законної сили 04 липня 2016 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнані такими, що вратитили право користування зазначеним житловим будинком (а.с. 139-142).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що будинок ніколи не був місцем постійного проживання для ОСОБА_5, а ОСОБА_3 проживала в ньому лише кілька місяців у 2013 році та вони не є членами сім'ї нового власника будинку - ОСОБА_11 Також судом встановлено, що договір користування житловим будинком між новим власником будинку ОСОБА_1 та відповідачами не укладався.

В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, вищевказані обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

13 липня 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зняті з реєстрації за вищевказаною адресою, що підтверджується відмітками у будинковій книзі та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні (а.с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 151 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) передбачений обов'язок власника по забезпеченню схоронності жилого будинку, проведення за свій рахунок поточного та капітального ремонту, утримання в порядку прибудинкової території.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку, при цьому повнолітні члени сім'ї зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку і прибудинкової території та проведенню ремонту.

Згідно зі ст. 160 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку, що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження витрат на утримання будинку та проведення ремонту позивачкою ОСОБА_1 надано копії товарних чеків та накладних про придбання нею у період з липня 2016 року по жовтень 2016 року будівельних матеріалів та обладнання на загальну суму 8256 грн. 39 коп. (а.с. 51, 53-59, 136).

Згідно розрахунку позивачки, вона розподілила вказані витрати на всіх зареєстрованих в будинку осіб та на себе.

Доводи позивачки про обов'язок відповідачів, як членів її сім'ї, приймати участь у цих витратах суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не є власниками зазначеного житлового будинку, не користуються ним та не проживають у ньому, а тому підстави вважати, що вони є членами сім'ї ОСОБА_1, відсутні. Відомостей про укладення між сторонами будь-яких угод щодо участі у витратах, понесених на ремонт житлового будинку, матеріали справи не містять.

Крім того, надані позивачкою товарні чеки та накладні щодо придбання будівельних матеріалів та обладнання не містять інформації про те, кому вони видані та не підтверджують факт використання придбаних товарів для ремонту саме цього будинку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачкою та її представником не надано належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження обов'язку відповідачів відшкодувати витрати на утримання житлового будинку, а тому позовні вимоги в цій частині суд вважає необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги про стягнення витрат на вивезення твердих побутових відходів, оскільки дані витрати нараховуються на число зареєстрованих в будинку осіб, а тому ці особи мають нести витрати на оплату послуги.

При цьому, надані позивачкою квитанції про сплату даної комунальної послуги містять суперечливі відомості щодо кола зареєстрованих у будинку осіб або мають незастережені виправлення (а.с. 20-38).

За таких обставин суд приймає до уваги довідку комунального підприємства Очаківської міської ради «Очаківський комбінат комунальних підприємств» від 16 лютого 2017 року № 118 про фактичне нарахування та сплату послуги, відповідно до якої кількість осіб, на яких проводилось нарахування послуги, змінювалось (а.с.112, 113).

Так, з вказаної довідки вбачається, що у період з листопада 2013 року по травень 2014 року послуга нараховувалась на дві особи, якими згідно встановлених судом обставин, є постійні мешканці будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_8, а тому підстави для стягнення з відповідачів на нарахованих сум відсутні. На користь колишнього власника будинку ОСОБА_4 слід стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 7 грн. 47 коп. послуги лише за червень 2014 року.

На користь ОСОБА_1 слід стягнути з ОСОБА_3 та з ОСОБА_5 по 94 грн. 38 коп. (15,73 грн. х 6 міс.) з кожного, в рахунок відшкодування витрат на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів за період з лютого 2016 року по липень 2016 року.

З ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на сплату даної послуги за період з лютого 2016 року по грудень 2016 року, нарахованої на неї та її малолітню дитину ОСОБА_7 у розмірі 346 грн. 06 коп. (15,73грн. х 2 х 11 міс.), за вирахуванням сплати, проведеної нею згідно квитанції від 20 січня 2017 року у розмірі 126 грн. 84 коп., (а.с. 106), тобто 219 грн. 22 коп.

Позивачами при зверненні до суду сплачено судовий збір: ОСОБА_4 - у розмірі 14 грн. 40 коп., ОСОБА_1 - 625 грн. 60 коп.-

Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів слід стягнути судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а саме: з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 - по 00 грн. 60 коп. з кожного; з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 9 грн. 60 коп. з кожного; з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 - 22 грн. 19 коп.

Керуючись ст.ст. 11, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування витрат з утримання житлового будинку та витрат на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 по 7 (сім) грн. 47 коп. з кожного в рахунок відшкодування витрат на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів за червень 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 94 (дев'яносто чотири) грн. 38 коп. з кожного, в рахунок відшкодування витрат на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів за період з лютого 2016 року по липень 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 219 (двісті дев'ятнадцять) грн. 22 коп. в рахунок відшкодування витрат на вивезення та утилізацію твердих побутових відходів за період з лютого 2016 року по грудень 2016 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в іншій частині, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування судового збору по 00 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судового збору по 9 (дев'ять) грн. 60 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судового збору 22 (двадцять дві) грн. 19 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: