АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/3447/16-ц Головуючий 1-ї інстанції Міндарьова М.Ю. Провадження № 22-ц/790/3466/17 Доповідач Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із договорів
позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: С.С. Кругової, Н.П. Пилипчук,

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - ОСОБА_1 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою,-

ВСТАНОВИЛА:

17 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк»), третя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування позову зазначила, що 16 вересня 2005 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № К-ТТ21/94Ф, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» надало останньому кредит в розмірі 20 000,00 доларів США (далі кредитний договір).

16 вересня 2005 року, з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором, між нею та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір поруки № К-ТТ21/94П, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручилася перед ПАТ «УкрСиббанк» за виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором. У разі невиконання останнім зобовязань ОСОБА_2 відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, та несе солідарну з боржником відповідальність (далі договір поруки).

01 грудня 2014 року ОСОБА_2 отримано від ПАТ «УкрСиббанк» письмову вимогу про дострокове повернення кредиту в розмірі 12 987,00 доларів США.

Пунктом 1.1. договору поруки визначено термін його припинення 16 вересня 2006 року.

Зважаючи на те, що строк дії договору поруки закінчився 16 вересня 2006 року та ПАТ «УкрСиббанк» не предявив позов до неї протягом року від дня укладення даного договору, просила суд визнати договір поруки припиненим, судові витрати покласти на відповідача.

15 червня 2016 року ОСОБА_2 було подано заяву про зміну предмету позову, в якій просила суд визнати поруку за договором поруки № К-ТТ21/94П від 16 вересня 2005 року, укладеним між нею та АТ «УкрСиббанк», припиненою.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2016 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою задоволено. Визнано припиненою поруку ОСОБА_2, встановлену договором поруки від 16 вересня 2005 року № К-ТТ21/94П. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 551,21 грн.

27 лютого 2017 року представником ПАТ «УкрСиббанк» подано заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 березня 2017 року заяву представника ПАТ «УкрСиббанк» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням суду першої інстанції представником ПАТ «УкрСиббанк» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, судові витрати покласти на позивача. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Судом першої інстанції не встановлені обставини, що мають значення для ухвалення законного та справедливого судового рішення. Судом не надано належної оцінки умовам договору поруки, встановленим п.1.1. а саме, поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником всіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникають із кредитного договору, як існуючих на момент укладення договору, так і інших, які можуть виникнути в майбутньому та зобовязань за договором № EIVXP 65988 від 22 вересня 2005 року та додаткової угоди №1 від 16 вересня 2005 року в терміни, що передбачені кредитним договором № 2, але не пізніше 16 вересня 2009 року, якщо інший термін повернення кредиту не встановлений згідно умов кредитного договору № 2, чи інших додаткових угод до нього, як існуючих на момент укладення цього договору, так і тих, які можуть виникнути в майбутньому. Таким чином судом не надано належної оцінки тому факту, що поручитель зобовязаний відповідати за позичальника протягом всього терміну повернення кредиту. Зазначив, що під час укладення між сторонами договору поруки в терміні виконання зобовязання було допущено описку в даті, а саме, помилково зазначено 16 вересня 2006 року, що підтверджується змістом п.1.2, 1.3, 3.2, 5.2 договору поруки. З аналізу договору поруки вбачається, що на ОСОБА_2 покладено зобовязання відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк» за належне виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором протягом усього терміну повернення кредиту: з 16 вересня 2005 року до 16 вересня 2026 року. Також судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 13 378,36 доларів США. Дане рішення у встановленому законом порядку оскаржено не було, набрало законної сили, 24 листопада 2016 року за ним отримано виконавчі листи. Зважаючи на зазначене, підстави для застосування положень ч.4 ст. 559 ЦК України та задоволення позову ОСОБА_2 відсутні.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «УкрСиббанк» апеляційну скаргу підтримав.

Представник ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що порука є припиненою, оскільки строк її дії, встановлений в договорі № К-ТТ21/94П, визначений не пізніше 16 вересня 2006 року. ПАТ «УкрСиббанк» не було надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували дані висновки суду.

Колегія суддів вважає, що погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, оскільки судом першої інстанції не було належним чином встановлено та надано правової оцінки всім обставинам по справі, що мають значення для ухвалення законного та справедливого судового рішення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи, та не заперечується сторонами, що 16 вересня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», в подальшому перейменований на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № К-ТТ21/94Ф, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» надало останньому кредит в розмірі 20 000,00 доларів США, термін повернення кредиту 16 вересня 2026 року, відсоткова ставка 12 відсотків річних.

16 вересня 2005 року, ОСОБА_2, шляхом укладення договору поруки № К-ТТ21/94П, зобовязалась перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати в повному обсязі за виконання позичальником - ОСОБА_3 всіх зобовязань за вищевказаним кредитним договором, як існуючих на момент укладення цього договору, так і тих, які можуть виникнути в майбутньому та зобовязань за договором № EIVXP 659884 від 22 серпня 2005 року і додаткової угоди № 1 від 16 вересня 2005 року в терміни, що передбачені кредитним договором 2, але не пізніше 16 вересня 2006 року, якщо інший термін повернення кредиту не встановлений згідно умов кредитного договору 2, чи додаткових угод до нього, як існуючих на момент укладення цього договору, так і тих, які можуть виникнути в майбутньому (а.с. 3,4).

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були направлені вимоги про погашення простроченої заборгованості, однак останні у добровільному порядку зобовязання щодо погашення заборгованості не виконали (а.с. 58).

Внаслідок невиконання у добровільному порядку боржником - ОСОБА_3 та поручителем - ОСОБА_2 зобовязань, ПАТ «УкрСиббанк» звернулося за захистом порушених прав шляхом подачі до Московського районного суду м. Харкова позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № К-ТТ21/94Ф від 16 вересня 2005 року в розмірі 13 378,36 грн., з яких: 11 983,63 долари США заборгованість за простроченим кредитом; 1 394,73 долари США заборгованість по прострочених процентах за користування кредитом, та пеню у розмірі 7 155,68 грн., з яких: 3 012,15 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 4 143,53 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах за користування кредитом (а.с. 57-59).

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року у встановленому законом порядку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскаржено не було, набрало законної сили 03 листопада 2015 року.

24 листопада 2016 року Московським районним судом м. Харкова за вказаним судовим рішенням було видано два виконавчі листи (на боржника ОСОБА_3 та боржника ОСОБА_2О.), строк предявлення яких визначено до 03 листопада 2018 року (а.с. 60-63).

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року встановлено, що ОСОБА_3 умови кредитного договору належним чином не виконував, зважаючи на що утворилася заборгованість, розмір якої станом на 26 лютого 2015 року становив 13 633,50 доларів США.

Колегія суддів вважає дані обставини по справі встановленими та такими, що не підлягають доказуванню відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Зважаючи на той факт, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора - ПАТ «УкрСиббанк» до поручителя ОСОБА_2 і боржника ОСОБА_3 та стягнуто з останніх заборгованість за кредитним договором та договором поруки, у суду першої інстанції підстави для застосування ч.4 ст. 559 ЦК України відсутні.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України в постановах від 06 липня 2016 року по справі № 6-1199цс16 та від 03 лютого 2016 року по справі № 6-2017цс15.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було досліджено всіх обставин по справі та не надано належної оцінки письмовим доказам які містяться в матеріалах справи, що призвело до помилкових висновків та неправильного вирішення справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду на підставі п.1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовляє.

Відповідно до п.1 ст. 88 ЦПК суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1 760,00 грн.

Відповідно до ст. 14, 212, 213, 303, 304, 313, 316, 317, 319, ч.2 ст. 223, п. 1,3,4 ч. 1 ст. 309, п.2 ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 314 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк, третя особа ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1 760,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят гривень 00 коп.).

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_4