Провадження №2/760/1087/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 червня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом та просили його задовольнити.

Посилались на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка була набута у період шлюбу між Позивачами відповідно до договору купівлі-продажу, проте у зазначеній квартирі залишився зареєстрованим один із колишніх власників - ОСОБА_3

Позивачі на судове засідання не з'явились, проте надали суду заяви, в яких підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити

Відповідач на судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з ухваленням заочного рішення відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено, що Позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка була набута ОСОБА_1 у період перебування нею у шлюбі з ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2016 (а.с.5-8).

Згідно з ст. 317, 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена квартира була придбана у ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5.

З пояснень Позивачів встановлено, що не зважаючи на те, що Відповідач відчужив на їх користь свою частку у праві власності, з реєстрації за визначеною адресою він не знявся.

З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява про визнання Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.317, 319, 383, 386, 391 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 61, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: