Справа № 477/805/17
Провадження № 2-о/477/36/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи Вітовська районна державна адміністрація, Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області, Миколаївська міська рада про встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2017 року заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності його батькові ОСОБА_3, померлому 18 вересня 2014 року правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю від 31.03.1993 року, площею 0,099 га, що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Орехова, 16-А.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказав, що 31 березня 1993 року Жовтневою районною Радою народних депутатів його батькові - ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної власності на землю, площею 0,099 га, для індивідуального житлового будівництва, що розташована на території м. Миколаєва Корабельного району, що виділена на підставі рішення ХVI сесії ХХІ скликання Жовтневої районної Ради народних депутатів від 20.11.1992 року № 14. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 566.

Згодом з'ясувалось, що під час виготовлення державного акту на право приватної власності на землю, виконавцем допущена описка, а саме: помилково прізвище батька вказано Брашевецький замість вірного Брашовецкий, до того ж, хоча державний акт був виданий українською мовою, ім'я та по батькові батька вказані російською мовою - Леонид Николаевич, замість Леонід Миколайович.

18 вересня 2014 року батько ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі, у вигляді вказаної земельної ділянки. Звернувшись у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через описку допущенну в Державному акті та виправлення в ньому.

Оскільки внесення відповідних змін до Державного акту нині неможливе, він був змушений звернутися до суду із цією заявою.

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій свої вимоги підтримав в повному обсязі, просив встановити факт належності ОСОБА_3 вищевказаного державного акту, та справу розглянути за його відсутності.

Заінтересована особа Вітовська районна державна адміністрація Миколаївської області свого представника в судове засідання не направила, однак звернулася до суду із заявою, в якій просила розглядати справу за відсутністю представника адміністрації та прийняти рішення на розсуд суду.

Заінтересована особа Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутності представника нотаріальної контори і прийняти рішення на розсуд суду.

Заінтересована особа Миколаївська міська рада в судове засідання свого представника не направила, однак звернулась до суду з заявою, в якій просить розглядати справу у відсутності представника ради. Рішення прийняти на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази по справі в межах заявлених вимог, та на підставі наданих доказів, суд вважає, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту свідоцтва про смерть серії І-ФП № 208648, 18 вересня 2014 року помер ОСОБА_3 (а.с. 8).

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі, у вигляді вищевказаної земельної ділянки.

Так, зі змісту копії та оглянутого судом оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю від 31.03.1993 року підтверджується належність спадкодавцю ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,099 га для індивідуального житлового будівництва, що розташована в м. Миколаєві на території Корабельного району, натомість в графі зазначення анкетних даних власника, прізвище останнього вказано як «Брашевецький» (а.с. 10-12). Крім цього, ім'я та по-батькові власника вказані російською Леонид Николаевич, в свою чергу Державний акт виданий українською.

Заявник ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_3 та спадкоємцем першої черги після його смерті. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №220327, повторно виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 27.11.2014 року, в якому в графі батько вказаний ОСОБА_3 (а.с. 7)

Підстави, з яких заявник був змушений звернутися до суду підтверджуються змістом постанови державного нотаріуса Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою заявнику роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки в правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть спадкодавця є розбіжності в написанні його прізвища, до того ж в державному акті на право приватної власності на землю містяться виправлення по-батькові власника (а.с. 14).

Втім, належність вказаного правовстановлюючого документу підтверджується змістом досліджених судом письмових доказів.

Згідно з п. 4.1, 4.4 Інструкції Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 року №325, виправлення помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті таких помилок землевласником, він має звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою про видачу нового державного акту.

Разом з тим, вищевказана Інструкція втратила чинність згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013 року № 537.

За такого заявник позбавлений можливості в адміністративному порядку вирішити питання про внесення відповідних виправлень до вищевказаного правовстановлюючого документу, тим паче, що власник вказаного майна помер.

З досліджених документів, з яких вбачається співпадання особистої інформації в правовстановлюючому документі та в офіційних документах на імя ОСОБА_3, суд дійшов висновку про належність зазначеного правовстановлюючого документу спадкодавцю ОСОБА_3.

Враховуючи наведене та встановивши, що іншим чином як встановлення факту належності вищевказаного правовстановлюючого документу спадкодавцю заявник не має можливості захистити своє право як спадкоємець вищевказаного майна та довести його належність до спадкової маси, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню

Враховуючи викладене, керуючись ст. 209, 218, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлому 18 вересня 2014 року (свідоцтво серії І-ФП №208648) - Державного акту на право приватної власності на землю серії від 31 березня 1993 року на земельну ділянку площею 0,099 га для індивідуального житлового будівництва, що розташована на території м. Миколаєва Корабельного району, що виданий 31 березня 1993 року на підставі рішення ХVI сесії ХХІ скликання Жовтневої районної Ради народних депутатів від 20.11.1992 року № 14 на ім'я «Брашевецького Леонида Николаевича» та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 566.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення або отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенова