Справа № 509/941/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Кириченко П. Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області цивільний позов ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (далії по тексту селищна рада)

про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 який знаходиться на земельній ділянці яка перебуває у фактичному користуванні (далії по тексту спірна земельна ділянка), 15 грудня 2016 року позивачка належним чином звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки розташованої за вищевказаною адресою, та в свою чергу 02 березня 2017 року відповідач надав відповідь з якої фактично вбачається, що в задоволенні заяви про надання дозволу відмовлено, а тому позивачка просить визнати бездіяльність відповідача неправомірною та зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме прийняти рішення на наступної сесії за поданою заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення даної земельної ділянки.

Позивачка до суду не з'явилась, але направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутності.

Відповідач до суду не з'явився.

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного.

Відповідно до ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так судом встановлено, що дійсно 15 грудня 2016 року позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, будучи громадянкою України та власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-17) звернулась до селищної ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту земелеустрію щодо земельної ділянки (а.с.18) 02 березня 2017 року позивачка отримала відповідь на вищевказану заяву, з якого видно, що відповідно до рішення селищної ради сьомого скликання від 21.02.2017 року за результатами розгляду депутатами селищної ради проект рішення відхилено, рішення не прийнято.(а.с.24)

Позивачка просить визнати бездіяльність селищної ради неправомірною. Згідно ст. 12 ЗК України та аналогічною ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР зі змінами до повноважень селищних рад у галузі земельних відносин на території селищ відноситься питання щодо розгляду заяв про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, з матеріалів справи видно, що позивачка з даною заявою зверталась до селищною ради, а відповідач в свою чергу 21 лютого 2017 року 17 сесія селищної ради сьомого скликання прийняла рішення щодо даної заяви, не погодження з рішенням селищної ради, судом не може бути розглянута як неправомірна бездіяльність відповідача, а тому в цій частині суд вважає, що позов не доведений та задоволенню не підлягає.

Позивачка просить зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме прийняти рішення на наступної сесії за поданою заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки. Відповідно до ст. 10 ЗУ « Про місце самоврядування в Україні» селищна рада, це є органом місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Виходячи зі змісту закону суд приходить до висновку, що селищна рада відповідач по справі є колегіальний орган, який приймає рішення більшості голосів, відповідно регламенту, затверджений належним чином, зобов'язати колегіальний орган прийняти рішення, відповідно до ст. 15,16 ЦК України не відповідає захисту цивільних прав та інтересів, які передбачені цивільним законодавством, а тому в цій частині суд вважає позовні вимоги є необґрунтованими.

Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні позову, а тому відповідно до смт. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212,214 ЦПК України, ст. 64,65 ЖК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги до Овідіопольського райсуду Одеської області протягом 10 днів з оголошення рішення.

Суддя: Кириченко П.Л.