Провадження № 2/761/2297/2017
06 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді: Волошина В.О.
при секретарі: Савенко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В листопаді 2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки ОСОБА_2, в якому просив суд: визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Свої позовні вимог позивач обґрунтовував тим, що він є наймачем зазначеної квартири, в якій проживає він, його дружина та син. Відповідачка у вказаній квартирі зареєстрована, однак добровільно залишила її в 1999р. після розірвання шлюбу з сином позивача, забравши свої особисті речі, перешкод у користуванні квартирою їй ніхто не чинив, в квартирі не проживає, витрати по утриманню квартири не несе, а тому позивач вимушений був звернутися до суду з вказаним позовом.
До судового засідання позивачем було подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка, про час та місце розгляду справи була оповіщена в установленому законом порядку, через визначені законом друковані засоби масової інформації, в судове засідання не з'явилась, заперечення на позов не подавались, про поважність причин неявки суд не повідомляла та не просила розглядати справу у свою відсутність.
Оскільки сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 суду повідомили, що відповідачка у вказаній квартирі не проживає, добровільно її залишила, оскільки припинила шлюбні стосунки з сином позивача, при цьому їй не чинились перешкоди у користуванні квартирою, як зі сторони позивача так і від членів його сім'ї.
Суд, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі, крім нього зареєстровані, його дружина, син та колишня дружина сина - відповідачка по справі ОСОБА_2.
Згідно з складеним Актом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не проживає у вищезазначеній квартирі АДРЕСА_1 з 1999р. Як зазначав позивач, відповідачка може проживати поза межами України в РФ.
В судовому засіданні не встановлено, що відповідачка зверталася до позивача чи відповідних органів з заявами, що їй чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
У судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідачки без поважних причин понад шість місяців, який підтверджується наданими письмовими доказами.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,2 грн., а також 336,0 грн. - витрати, пов'язані з дачею оголошення в друкований засіб масової інформації про виклик до суду відповідачки.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 76, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 360-7 ЦПК України; ст. 72 ЖК України; ст. 405 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985р. з подальшими змінами та доповненнями, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одна/ грн. 20 коп.; 336,0 /триста тридцять шість/ грн. - витрати, пов'язані з дачею оголошення в друкований засіб масової інформації про виклик до суду ОСОБА_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: