Справа № 463/1411/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/2518/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника апелянта(позивача) ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» та представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7 (правонаступників померлої ОСОБА_8) до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» в особі Львівської дирекції ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и л а:

В березні 2016р. ОСОБА_8 звернулась в суд із позовом до ПрАТ «Європейський страховий альянс» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 13 574,07 грн., пені в розмірі 9347,14 грн. 3 % річних у звязку з порушенням строків виконання грошового зобовязання в розмірі 627 грн. та витрати на проведення експертного автотоварозначного дослідження в розмірі 805 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що 06.06.2014р. о 13.30 год. в м. Львові на вул. Вітвера, 14 відбулась ДТП за участю транспортних засобів «ISUZU» д.н.з. НОМЕР_1 під водія керуванням ОСОБА_9 та транспортного засобу ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_2, який належав ОСОБА_8 Постановою Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2014р. винним у вчиненні зазначеної ДТП визнано ОСОБА_9 Оскільки цивільно-правова відповідальність останнього застрахована у відповідача, йому було надіслано всі необхідні документи для одержання страхового відшкодування. Однак, у встановлений законом 90-денний термін з дня отримання заяви про страхове відшкодування відповідач не провів її виплати. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 8 від 01.02.2016р., вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 13 574,07 грн. Дану суму просила стягнути в примусовому порядку. У звязку з порушенням строків виплати страхового відшкодування, також в примусовому порядку просила стягнути пеню в розмірі 9347,14 грн., три відсотки річних у звязку з порушенням строків виконання грошового зобовязання в розмірі 627 грн. та витрати на проведення експертного автотоварозначного дослідження в розмірі 805 грн.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25.04.2016р., у звязку із смертю ОСОБА_8, яка померла 28.03.2016р., провадження у справі зупинено до залучення до участі в справі правонаступника. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 31.10.2016р. провадження у справі відновлено. Залучено до участі в справі правонаступників ОСОБА_8 спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_7

Після залучення до участі в справі правонаступників ОСОБА_8, представник позивача ОСОБА_2, згідно належної довіреності від 30.11.2016р. ОСОБА_3 подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 13 574,07 грн. страхового відшкодування, 9347,14 грн. пені, 8262,99 грн. інфляційних втрат, три відсотки річних в розмірі 627 грн. та витрат на проведення експертного авто товарознавчого дослідження в розмірі 805 грн.

Позивач ОСОБА_7, після залучення його до участі в справі як правонаступника ОСОБА_8 подав до суду заяву про відмову від своєї частки страхового відшкодування на користь позивача ОСОБА_2

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2017 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_7П.(правонаступників померлої ОСОБА_8М.) задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» в особі Львівської дирекції ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (м. Київ, вул. Глибочицька, 33-37, р/р 20 в ПАТ «Сбербанк Росії» МФО 320627 код за ) на користь ОСОБА_2 (м. Львів, вул. Крушельницьких, 5/51, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) 13 574,07 грн. (тринадцять тисяч пятсот сімдесят чотири грн. сім коп.) страхового відшкодування, 805 грн. витрат на проведення експертного дослідження.

Стягнуто з ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» в особі Львівської дирекції ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржили ПАТ «Європейський страховий альянс» та представник ОСОБА_2 ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Європейський страховий альянс» зазначає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов хибного висновку, про наявність у ОСОБА_8 права власності на вказаний транспортний засіб, оскільки транспортний засіб передано їй у користування, а право власності на автомобіль «ЗАЗ» належало Департаменту соціального захисту населення ЛОДА. Крім того, апелянт зазначає, що оскільки ОСОБА_8 не була власником транспортного засобу і не зверталась до Департаменту соціального захисту населення ЛОДА за дозволом на отримання страхового відшкодування, а отже не мала права на отримання страхового відшкодування. Також апелянт, зазначає, що судом першої інстанції помилково та безпідставно залучено до участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_7, оскільки у матеріалах справи містяться копії документів спадкової справи, заповіту, заяв про прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_7, свідоцтва про право на спадщину за законом, жодної згадки про спадкування транспортного засобу "ЗАЗ" державний номерний знак НОМЕР_5, у вказаних документах не вбачається, а суд першої інстанції при прийнятті рішення, всупереч доказам, що містяться в матеріалах справи зазначає, що страхове відшкодування входить до спадкового майна. Крім того, після смерті ОСОБА_8 право викупу пошкодженого транспортного засобу надано третій особі ОСОБА_3, з викупом по залишковій вартості. Таким чином, судом першої інстанції безпідставно зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є правонаступниками у вказаних правовідносинах та безпідставно залучено вказаних осіб до участі у справі. Також судом не взято до уваги положення п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, якими передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Крім того, судом першої інстанції не залучено до участі у справі особу на інтереси, якої вплине рішення суду, оскільки під час розгляду справи встановлено, що фактично транспортний засіб перебував у власності Департаменту соціального захисту населення ЛОДА, а відтак рішення суду першої інстанції впливає на інтереси власника транспортного засобу, однак Департамент соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації до участі у справі не залучено. Враховуючи вищевикладене ПАТ «Європейський страховий альянс» просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, судові витрати покласти на позивачів.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначає, що позовна заява повністю ґрунтується на підставі належних та допустимих доказах, одержаних у встановленому законом порядку та усних поясненнях, які перевірені у судовому засіданні. Також апелянт зазначає, що ОСОБА_8 було направлено на адресу Львівської філії ПрАТ "Європейський страховий альянс" рекомендованим листом, що стверджується фіскальним чеком, звернення від 31 жовтня 2014 року (наявне в матеріалах справи), в якому вказувалось, що в повідомленні ПрАТ "Європейський страховий альянс" не зазначено, який саме розмір страхового відшкодування підлягає виплаті їй, як особі, що зазнала збитків внаслідок ДТП. Зважаючи на те, що нею подавався страховику розрахунок вартості відновлювального ремонту (рахунок-фактура сервісної організації, яка буде здійснювати ремонт пошкодженого транспортного засобу №42 від 17 червня 2014 року на суму 15177,00 грн.), було прохання вказати чи такий розмір відшкодування був погоджений страховиком. Окрім цього, було звернуто увагу на порушення ПрАТ "Європейський страховий альянс" граничних строків прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та його виплати, встановлених нормою ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Крім того, адвокатом ОСОБА_10 було подано запит про надання інформації, який отримав представник ПрАТ «Європейський страховий альянс» ОСОБА_11 під розписку, однак на зазначений запит та звернення ОСОБА_8 жодного реагування зі сторони ПрАТ «Європейський страховий альянс» по даний час не було і дана бездіяльність страховика стала фактично безпідставною відмовою у виплаті страхового відшкодування, а відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали та перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» в особі Львівської дирекції ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_2 13 574,07 грн. (тринадцять тисяч пятсот сімдесят чотири грн. сім коп.) страхового відшкодування, районний суд виходив з того, що відповідачем не виконано свого обовязку з виплати страхового відшкодування. Одночасно, відмовляючи у стягненні з відповідача пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, суд першої інстанції виходив з того, що ненадання реквізитів для виплати страхового відшкодування звільняє боржника, тобто страховика від відповідальності у звязку з порушенням строків проведення такої виплати, у звязку з чим дана вимога не підлягає до задоволення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як він дійшов до них з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та районним судом встановлено, що 06.06.2014р. о 13.30 год. в м. Львові на вул. Вітвера, 14 відбулась ДТП за участю транспортних засобів «ISUZU» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 та транспортного засобу ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_2, який згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.122) на праві користування без права відчуження належав ОСОБА_8

Згідно постанови Галицького районного суду м. Львова від 26.06.2014р. (а.с.124), ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнено до відповідальності у виді штрафу.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно полісу № АС/6917874 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.114), в момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність особи, яка на правомірній підставі володіє транспортним засобом «ISUZU» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс».

Відтак, судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_6 станом на момент ДТП був забезпеченим транспортним засобом у розумінні Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 8 від 01.02.2016р. (а.с.9-33), вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля НОМЕР_3 після пошкодження у ДТП 06.06.2014р. без врахування ПДВ становить 13 574,07 грн.

Встановивши вказані факти на підставі правильно і з достатньою повнотою зібраних досліджених та оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем не виконано свого обовязку з виплати страхового відшкодування, а тому з відповідача слід стягнути грошові коштів в сумі 13 574,07 грн., а також витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 805 грн., сплата яких підтверджена копією відповідної квитанції (а.с.44).

Також, колегія суддів вважає обґрунтованими є висновки суду щодо відмови у стягненні з відповідача пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, оскільки відповідальність страховика, передбачена п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ч. 2 ст. 625 ЦК України настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобовязання відбулось з його вини як боржника у даних правовідносинах.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, кредитором було прострочено(не надано реквізитів для виплати страхового відшкодування), що звільняє боржника, тобто страховика від відповідальності у звязку з порушенням строків проведення такої виплати.

Доводи відповідача ПАТ «Європейський страховий альянс» щодо відсутності права у ОСОБА_8 на отримання страхового відшкодування колегія суддів вважає безпідставним із наступних підстав.

Відповідно до ст. 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Згідно довідки Департаменту соціального захисту населення Львівської ОДА від 18.01.2017р., автомобіль НОМЕР_3, відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженим Постановою КМУ № 999 від 19.07.2006р., передано у користування ОСОБА_8 без права відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Потерпілим, згідно п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визнаються юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

За правилами ст. 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Аналізуючи вказані норми закону, колегія суддів вважає вірним висновок суду, що ОСОБА_8, яка на законних підставах володіла речовим правом відносно автомобіля НОМЕР_3, мала право на відшкодування завданої їй майнової шкоди.

Доводи відповідача ПАТ «Європейський страховий альянс» щодо відсутності права у позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на стягнення страхового відшкодування колегія суддів вважає безпідставним, оскільки згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно ч. 1 ст. 1229 ЦК України, страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. Таким чином позивачі, як спадкоємці ОСОБА_8 вправі вимагати від відповідача виплати страхового відшкодування.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Також, колегія суддів вважає, безпідставними твердження апелянтів про те, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційні скарги ОСОБА_4 акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» та представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_12