Номер провадження: 22-ц/785/3745/17
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М. Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛС Інтер» до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк», ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛС «Інтер» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2017 року,-

встановила:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору іпотеки недійсним.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2017 року у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛС Інтер» в особі директора Трацевського Кирила Віталійовича до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк» про визнання недійсним договору іпотеки від 11 вересня 2015року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Інвестбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЛС Інтер», у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛС Інтер» в особі директора Трацевського Кирила Віталійовича до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Інвестбанк», ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ТЛС Інтер», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на них, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «ТЛС Інтер» до ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» про визнання недійсним договору іпотеки від 11 вересня 2015 року ,суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та відповідачем виник господарський спір, який повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання договору іпотеки від 11 вересня 2015 року, укладеного між ПАТ «КБ «Інвестбанк» та ТОВ «ТЛС Інтер», недійсним.

Позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати договір іпотеки від 11 вересня 2015 року, укладений між ПАТ «КБ «Інвестбанк» та ТОВ «ТЛС Інтер», недійсним, посилаючись на порушення відповідачами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012року №296/5.

Згідно ст.179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно п.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини другої статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічні правові позиції зазначені в постановах Верховного Суду України № 6-467 цс 15 від 01.07.2015 р., № 6-1737 цс 15 від 18.11.2015 р., № 6-1349 цс 15 від 02.12.2015 року ,які відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, судом першої інстанції вірно відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «ТЛС Інтер» до ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» про визнання недійсним договору іпотеки від 11 вересня 2015року.

Доводи апеляційної скарги про те ,що через здійснення розділу вимог товариства не можливо розгляд справи не заслуговують на увагу , оскільки ТОВ «ТЛС Інтер» не позбавлено можливості та права звернутися з відповідним позовом до господарського суду ,а по зазначеній справі залучити до участі у справі ПАТ «Комерційний банк «Інвестбанк» на стороні відповідача в якості третьої особи.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга ТОВ «ТЛС Інтер» підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.218, п.1 ч.1 ст. 312,315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛС «Інтер» відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О.Погорєлова