Провадження № 2-о/225/296/2017
Справа № 225/3130/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Довженко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановить факт смерті 05 січня 2017 року ОСОБА_2 в м.Донецьку Донецької області.

Вирішуючи питання щодо відповідності заяви встановленим чинним законодавством України вимогам та, як наслідок, наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, судом встановлено наступне:

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смертіособи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В свою чергу, з роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вбачається, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України має розглядатися судом за загальними правилами, передбаченими для розгляду заяв про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 256 ЦПК України), у тому числі щодо суб'єктів звернення у такій категорії справ.

В свою чергу, в пункті 13 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Окрім того, заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

За приписами ст.64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Разом з цим, до заяви про визнання факту смерті ОСОБА_1 додані виключно копії документів, частина з яких видана державними органами м.Донецьк, що на час звернення із заявою є тимчасово окупованою територією.

Наявність же в матеріалах справи письмової заяви ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності взагалі позбавляє суд можливості пересвідчитись у справжності наданих заявником доказів, зокрема, у відповідності їх копій оригіналам.

При цьому, слід зауважити, що, згідно зі ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, окрім як на підставі письмових доказів, також за допомогою пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування положень статті 257-1 ЦПК України", документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, можуть братись до уваги судом, як виняток, та повинні оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку ст.257-1 ЦПК України.

Таким чином, представлені заявником докази, а саме: копії довідки про причину смерті до формі №106/у, свідоцтва про смерть та свідоцтва про захоронення, які видані державними та приватними органами м.Донецьк, що на час звернення заявника є тимчасово окупованою територією, за відсутності інших доказів на підтвердження викладених в заяві фактів (показів свідків, оригіналів чи/або належним чином засвідчених копій доданих до заяви документів тощо), суд вважає недостатніми для прийняття повного та об`єктивного рішення у даній справі.

Наведена вище правова позиція узгоджується з Консультативним висновком Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, а також, практикою ЄСПЛ у рішеннях "Loizidou v.Turkey", "Cyprus v.Tyrkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia" тощо.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку щодо доцільності залишення заяви без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст.57,59,64,121,256,257-1,258 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті - залишити без руху, надавши заявнику строк п'ять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

У разі неусунення недоліків в обумовлений ухвалою строк, заява буде вважатися такою, що не подана, та повернута заявникові без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя