АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №759/10671/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7269/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача кошти в розмірі 45 546 гривень 67 копійок та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 15 травня2015 року відповідач ОСОБА_3 написанням розписки взяв на себе зобов'язання сплатити йому 41 400 гривень за надання послуг по придбанню житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки за даною адресою площею 0,0566 га, однак свої зобов'язання не виконав і кошти до цього часу не сплатив. Вказана сума з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних на даний час становить 45 546 гривень 67 копійок.

Протягом розгляду справи позивач неодноразово уточнював розмір позовних вимог та остаточно просив стягнути з відповідача борг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в розмірі 44 031гривню 64 копійки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року в позові Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В судовому засіданні позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_3. проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачаєиться з матеріалів справи та встановлено судом, 15 травня 2015 року відповідач ОСОБА_3 підписав зобов'язання, за змістом якого він повинен був оплатити брокеру ОСОБА_2 комісійні за обслуговування по купівлі-продажу будинку з ділянкою за адресою АДРЕСА_2 в розмірі 41 400 грн., що еквівалентно 1800 доларів США (а.с. 5).

Частиною 1 ст.635 ЦК України закріплено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

15 травня 2015 року між продавцем ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був підписаний попередній договір купівлі-продажу будинку та ділянки за адресою АДРЕСА_2, згідно якого сторони мали намір укласти договір купівлі-продажу будинку та ділянки до 30 травня 2015 року (а.с. 80).

У зв'язку з виявленням арешту на будинок укладення основного договору відкладалось до 14 липня 2015 року, а 07 серпня 2015 року вказаний договір був розірваний та сплачений завдаток повернутий.

Згідно зі ст.638 ЦК України для укладення договору сторони в належній формі мають досягти згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Між сторонами не був укладений письмовий договір про надання послуг по обслуговуванню купівлі-продажу будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 а тому з огляду на його відсутність неможливо визначити, які фактично послуги повинен був надати позивач відповідачу.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями статті 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Посилання позивача на те, що на виконання умов договору по обслуговуванню купівлі-продажу ним подавались оголошення, був замовлений та отриманий звіт про оцінку майна, звіт про оцінку земельної ділянки, він супроводжував власника до суду та інших органів для вирішення питання про зняття арешту з будинку не свідчить про надання послуг саме відповідачу ОСОБА_3, оскільки звіти були отримані ще до підписання відповідачем зобов'язання (а.с. 27-47), станом на час підписання зобов'язання та укладення попереднього договору про наявність арешту сторонам відомо не було, що унеможливлювало укладення між ними договору щодо надання цих послуг.

За характером вказаних послуг та часу їх надання, вони надавались позивачем саме продавцю земельної ділянки - ОСОБА_5, що він частково підтвердив, будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка, та за що сплатив позивачу 6 000 гривень після укладення договору купівлі-продажу. Даний факт визнається позивачем.

Посилання позивача про те, що зазначена в зобов'язанні сума - це сума, на яку продавець ОСОБА_5 погодився зменшити вартість будинку з метою оплати йому наданих послуг також свідчить про те, що послуги по обслуговуванню продажу будинку надавались позивачем саме продавцю ОСОБА_5

Таким чином в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт надання послуг відповідачу, саме по собі укладення договору не підтверджує факт надання послуг, тому підстави для стягнення боргу з відповідача за послуги, виконання яких нічим не підтверджено, суперечить вимогам закону.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: