АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/610/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення аліментів на сина, який продовжує навчання та додаткових витрат на утримання ,-

в с т а н о в и л а :

11 липня 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на сина, який продовжує навчання та додаткових витрат на утримання, посилаючись на те, що 28 серпня 1991 року між нею та ОСОБА_7 був укладений шлюб в с. Попівка, Маньківського району, актовий запис №7. В шлюбі у них народилось 2 дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач вказує в позові, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2010 року шлюб між нею та ОСОБА_7 було розірвано, а діти залишились проживати разом з нею.

Відповідач сплачував аліменти на утримання дітей до досягнення меншою дитиною повноліття, на користь ОСОБА_6 згідно рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2009 року та рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 23 липня 2013 року.

У зв'язку з тим, що син ОСОБА_8 досяг повноліття, але є студентом вищого навчального закладу позивач просила суд продовжити стягнення аліментів з ОСОБА_7 в розмірі 1/ 4 частини всіх видів доходів на утримання сина ОСОБА_8 на її користь.

12 вересня 2016 року та 05 грудня 2016 року ОСОБА_6 подала до суду заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просила суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів на утримання сина ОСОБА_8 на її користь з ОСОБА_7, та стягнути 1/2 частину вже понесених витрат за проживання в гуртожитку в розмірі 2565,00 грн. ОСОБА_8.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2016 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_8.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого електромеханіком засобів радіо та телебачення Черкаської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення, аліменти на утримання сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час навчається на 2 курсі Національного університету фізичного виховання і спорту України м. Київ, денної форми навчання, на користь ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 11 липня 2016 року і до досягнення ним 23 річного віку або припинення навчання. В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 640 грн. 00 коп., судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 оскаржили рішення суду в апеляційному порядку.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі посилається на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, як із законодавчих підстав, так і з моральних засад, а просить врахувати, що також сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, має стареньку маму, яка потребує догляду та матеріальної допомоги. Просить рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2017 року скасувати та прийняте нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у звязку з безпідставністю.

Апелянт ОСОБА_6 в апеляційній скарзі посилається на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм Сімейного кодексу України, судом не повністю досліджено надані сторонами докази. Апелянт вказує, що відповідач має доходи не тільки за основним місцем роботи, має досить високу заробітну плату, машину, нерухомість та інші доходи, тому просить змінити рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2017 року та задовольнити її позов у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині часткового задоволення вимог про стягнення аліментів на сина, який продовжує навчання, з ухваленням нового рішення в цій частині, а в решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позов частково та стягуючи аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання на користь матері, суд виходив з того, що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 за рішенням суду, а також відповідач доглядає за хворою матірю, тому відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, а задоволення даних позовних вимог в даному розмірі не ставить суттєво відповідача та його сімю в тяжке матеріальне становище.

Відмовляючи в задоволенні позову щодо стягнення 1/ 2 частини додаткових витрат за оплату проживання сина в гуртожитку, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених вимог, оскільки обовязок батьків нести додаткові витрати на повнолітню дитину не передбачений главою 16 СК України. Такі правовідносини щодо стягнення додаткових витрат поширюються лише на неповнолітніх дітей і не поширюються на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд не звернув належної уваги на заявлені позивачем вимоги щодо стягнення аліментів на користь позивача матері, а не дитини, яка продовжує навчання, та не вірно визначив дату стягнення аліментів з 11 липня 2016 року, не врахувавши, що аліменти стягуються саме в звязку із навчанням.

Щодо відмови в стягненні 1/2 додаткових витрат, понесених позивачем за оплату проживання сина в гуртожитку, то колегія суддів повністю погоджується в висновками суду першої інстанції в цій частині, вважає, їх обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 28 серпня 1991 року в с. Попівка Маньківського району Черкаської області між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 7.

В шлюбі сторони мають спільних дітей: дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є повнолітньою та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після повноліття продовжує навчання та потребує в звязку з навчанням матеріальної допомоги батьків.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2010 року за позовом ОСОБА_7 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було розірвано, а дітей залишено проживати разом з матірю, що підтверджується даними свідоцтва 1-СР № 049431 про розірвання шлюбу, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 27 (а. с. 4).

Відповідач ОСОБА_7 сплачував аліменти на утримання дітей до досягнення меншою дитиною повноліття, на користь ОСОБА_6 згідно рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2009 року та рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 23 липня 2013 року.

Згідно даних довідки № 16412, виданої 02 вересня 2016 року ОСОБА_8 є студентом 2 курсу факультету здоровя, фізичного виховання та туризму Національного університету фізичного виховання і спорту України (денна форма навчання) з терміном навчання з 01 вересня 2016 року до 30 червня 2019 року (а. с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Зі змісту ст. 200 СК України вбачається, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу (стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення).

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є потреба у зазначеній матеріальній допомозі саме у зв'язку з навчанням, та можливість її надання батьками.

Згідно даних довідки № 682 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої ОСОБА_7, по вул. Попівська, 6 в смт. Буки проживають разом з ним його дружина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7 - дочка дружини та син - ОСОБА_12 , 28 грудня 2012 року (а. с. 49).

Відповідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта у ОСОБА_7 на праві власності перебуває земельна ділянка площею 0,409 га. для ведення особистого селянського господарства (а. с. 52) та згідно листа Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області ОСОБА_7 має у власності земельний пай площею 3,33 га. (а. с. 70).

Згідно даних довідки з місця роботи ОСОБА_7 працює на Черкаській філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення з 13 лютого 1989 року та його заробіток з 01 серпня 2016 року по 30 вересня 2016 року всього складає 6793,60 грн. (а. с. 53), з січня 2016 року по листопада 2016 року нарахована заробітна плата всього складає 80743,48 грн., з яких 7019,27 складають утримання за аліменти (а. с. 79).

Із даних довідки № 683, виданої Буцькою селищною радою Маньківського району Черкаської області вбачається, що ОСОБА_7 доглядає за своєю матірю ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8, так як вона постійно хворіє і потребує постійного догляду, що підтверджується медичними довідками, що знаходяться в матеріалах справи (а. с. 54-58).

Позивач ОСОБА_6 працює вчителем Буцької ЗОШ Маньківського відділу освіти Черкаської області та її заробітна плата з травня по жовтень 2016 року складає 31606,14 грн., що підтверджується довідкою № 212, виданої відділом освіти Маньківської районної державної адміністрації Черкаської області (а. с. 65).

Згідно даних Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 711505 та листа Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області ОСОБА_6 також є власником земельної ділянки площею 1,7999 га. для ведення особистого селянського господарства та орендує земельну ділянку площею 0,9 га. (а. с. 66, 70).

Колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що судом не було враховано вимоги закону, що відповідно до норм ст. 3 ЦПК України та ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка та син.

За змістом зазначених статей ОСОБА_6 має право звернутися з позовом до суду, але такий позов може бути поданий в інтересах повнолітньої дитини, на користь якої мають бути стягнуті аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання. Отже, з урахуванням того, що дитина є дієздатною, аліменти мають бути стягнуті на її, а не на інших осіб, користь, в тому числі, коли такі особи наділені правом звернення до суду з позовом в інтересах інших осіб.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що аліменти на час навчання повинні бути стягнуті на користь повнолітнього ОСОБА_8, а не на користь позивача - його матері ОСОБА_6

Також колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції, що суд, керуючись вимогами закону, нормами матеріального права не мав підстав для стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, з 11 липня 2016 року дати звернення з позовом, оскільки такі стягнення стосуються лише щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а щодо стягнення аліментів в звязку із продовженням навчання, слід враховувати період навчання, а саме з вересня 2016 року, коли починається навчальний рік та до закінчення навчання, але не більше 23 років особи, яка навчається.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач з урахуванням майнового стану, малолітнього сина та хворої матері має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, тому не вбачає підстав для задоволення як апеляційної скарги ОСОБА_7, який просить відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, так і не підлягають задоволенню доводи апелянта ОСОБА_6 щодо стягнення аліментів в розмірі 1/ 4 частини всіх видів доходів відповідача.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апелянта ОСОБА_6 щодо стягнення 1/ 2 частини вже понесених витрат за проживання в гуртожитку в розмірі 2565,00 грн. сина ОСОБА_8 в якості додаткових витрат.

Колегія суддів повністю погоджується з судом першої інстанції в частині відмови в задоволенні даної позовної вимоги, оскільки дані вимоги є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону, і суд першої інстанції дав належну оцінку доказам позивача в цій частині вимог.

Виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати, передбачені главою 15 СК України та стосуються лише неповнолітніх дітей, оскільки присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Положеннями даної статті передбачена участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), а навчання останньої у вищому навчальному закладі до таких обставин не відноситься.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За таких обставин, колегія суддів, дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг апелянтів та скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_7, аліментів на утримання сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час навчається на 2 курсі Національного університету фізичного виховання і спорту України м. Київ, денної форми навчання, на користь ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 11 липня 2016 року і до досягнення ним 23 річного віку або припинення навчання з ухваленням в цій частині нового рішення. В іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів.,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 11 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про стягнення аліментів на сина, який продовжує навчання та додаткових витрат на утримання в частині щомісячного стягнення з ОСОБА_7, аліментів на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час навчається на 2 курсі Національного університету фізичного виховання і спорту України м. Київ, денної форми навчання, на користь ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 11 липня 2016 року і до досягнення ним 23 річного віку або припинення навчання скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути щомісячно з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого електромеханіком засобів радіо та телебачення Черкаської філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення на користь ОСОБА_8, який на даний час навчається, аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року і до досягнення ним 23 річного віку або припинення навчання.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :