Провадження 2/201/2877/2017
У Х В А Л А

06 вересня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Правобережний» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Правобережний» звернулося до суду із вказаною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Указана позовна заява надійшла до суду 05 вересня 2017 року та передана згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06 вересня 2017 року судді Ходаківському М.П.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає поверненню з огляду на наступне.

Так, положеннями ч. 3 ст. 118 ЦПК України визначено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Однак, оглянувши додані до позовної заяви матеріали, встановлено, що позивачем на підтвердження виконання вимог цієї норми до позовної заяви не додано належним чином завірену копію ухвали суду, якою йому відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу, що в свою чергу позбавляє суд можливості дійти висновку, що позивачем не порушено вимоги ч. 3 ст. 118 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадку, коли подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Ураховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на те, що позивачем на підтвердження факту звернення його до суду з заявою в порядку наказового провадження та наявності відмови судом у прийнятті заяви про видачу судового наказу не надано жодного документа, що позбавляє суд можливості встановити, що позивач для захисту свого порушеного права повинен звертатися до суду саме в порядку позовного провадженням, тому позовна заява підлягає поверненню позивачу разом із усіма додатками до неї документами

Керуючись ст. 118, 131, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Правобережний» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її отримання.

Суддя М.П. Ходаківський