Справа № 397/447/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2017 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мирошниченка Д.В.,

при секретарі - Петренко Л.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом (після уточнень), в якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 грн. за сплачений судовий збір та 3000 грн. витрат, пов'язаних з наданням юридичної допомоги.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що 24.06.2014 року шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також, рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи з 15.09.2014 року.

Їх спільна донька проживає разом з позивачем, відповідач ОСОБА_3 жодної участі у вихованні доньки не бере, не цікавиться її життям та не надає матеріальної допомоги.

Відповідачу надавався час відтермінування рішення про позбавлення батьківських прав, але даний факт не вплинув на його поведінку, останній не почав будь-яким чином цікавитися життям доньки.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. При цьому позивач пояснила, що їх спільна з відповідачем дитини була зачата до шлюбу. Відповідач на протязі одного року після народження доньки виплачував по 200 грн., а потім перестав. ОСОБА_3 не цікавиться життям їх доньки, ігнорує зустрічі з нею, не намагається будь-яким чином надавати матеріальну допомогу. Крім того, нею було подано до Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області заяву про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, а саме: ухилення від сплати аліментів на утримання дітей.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дитина була зачата до одруження. Через три місяці після одруження, вони з позивачем перестали проживати разом. Спочатку виплачував аліменти добровільно, допомагав матеріально і намагався спілкуватися з дитиною, однак йому чинились перешкоди у їх спілкуванні з боку позивача, а тому перестав сплачувати аліменти. До органів опіки та піклування для визначення способу у вихованні дитини та часу спілкування з нею не звертався, а також не з'являвся на виклики до вказаного органу коли вирішувалося питання про доцільність позбавлення його батьківських прав, оскільки проживав в іншому місті. Також, виплачувати аліменти перестав з довготривалою хворобою, а після видужання, не мав змоги виплачувати через те, що не працював. Зазначив, що дитину не бачив більше двох років.

Представник третьої особи проти задоволення позовних вимог не заперечила, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї доньки, не цікавиться її життям та здоров'ям, не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому позбавлення його батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Крім того, пояснила, що рішенням засідання комісії з питань захисту прав дитини при Олександрівській районній державній адміністрації № 2 від 14.08.2014 року, було від терміновано винесення рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, однак, починаючи з дня винесення вказаного рішення і до подання позовної заяви до суду, відповідач жодним чином не намагався встановити зв?язок із своєю донькою - почати цікавитися її життям, брати участь у її вихованні, намагатися матеріально їй допомагати. Із заявою про встановлення йому способу участі у вихованні дитини та часу спілкування з нею, відповідач до них не звертався.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що являється сусідкою ОСОБА_7 Оскільки проживає біля будинку позивача, бачила як відповідач лише одного разу приїжджав до позивача після народження доньки, але при даній зустрічі вчинив сварку з позивачем. Крім того зазначила, що за місцем проживання позивача на сусідній вулиці проживає баба відповідача, до якої позивач неодноразово приїжджав, але до дитини при цьому не заходив та не намагався цього зробити.

Заслухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 24.06.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9).

З свідоцтва про народження встановлено, що сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка, згідно довідки Красносільської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, знаходиться на утриманні позивача ОСОБА_1 та проживає з нею (а.с. 8,11, 14).

Згідно довідки № 146, виданою Олександрівським районним відділом виконавчої служби, позивач у період з 01.06.2016 року по 01.03.2017 року аліменти на утримання доньки не отримувала (а.с. 15).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 24.04.2017 року, остання звернулася до Олександрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 164 КК України, вчинене ОСОБА_3 Рішення по даній заяві не прийнято (а.с. 52-53).

Відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу (далі СК) України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно рішення № 2 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Олександрівській районній державній адміністрації від 14 серпня 2014 року, комісія вирішила відтермінувати винесення рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5 на термін 6 місяців (а.с. 12).

Згідно висновку органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації № 01-25/52/1 від 24.05.2017 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 69-71).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише у невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що він ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

На підставі викладеного, судом встановлено, що відповідач, проживаючи окремо від своєї дитини, належним чином не відноситься до виконання своїх батьківських обов'язків, не зустрічається з нею, не займається її вихованням, не надає коштів на її утримання, не цікавиться життям, здоров'ям дитини.

Судом не встановлено, що відповідачу перешкоджали належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, так як доказів на підтвердження цих обставин суду не надано, а представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що відповідач не звертався до служби у справах дітей із заявами, що йому чиняться перешкоди у спілкуванні з сином.

Також, відповідачем не надано належних доказів, що він матеріально допомагав своїй дитині або намагався допомагати, враховуючи заяву позивача до правоохоронних органів щодо ухилення відповідача від сплати аліментів.

Суд не приймає до уваги надані письмові пояснення ОСОБА_8, згідно яких, відповідач після народження доньки належним чином виконував свої батьківські обов'язки, матеріальної забезпечував, позивач постійно вимагала від нього грошей, які в подальшому витрачала на спиртні напої та інші власні потреби; відповідач намагався зустрічатися з дитиною, але позивач йому в цьому перешкоджала, яка при цьому веде аморальний спосіб життя, оскільки ОСОБА_8 не є стороною у справі, є матір'ю відповідача, яка діє на захист свого сина і дані пояснення не підтверджені належними доказами (а.с. 63-64).

Надані до суду письмові пояснення ОСОБА_9 про те, що намагалася підтримувати зв'язок з позивачем та своєю племінницею, матеріально їм допомагала, як і відповідач, однак отримувала від позивача нецензурні лайки та погрози в свій бік, суд також не приймає до уваги, так як, дана особа не є стороною у справі, є рідною сестрою відповідача, яка діє на захист свого брата і дані пояснення не підтверджені належними доказами (а.с. 65).

Суд критично відноситься до наданої вищевказаними особами до суду розпечатки SMS-повідомлень, надісланих нібито позивачем про те, що вона забороняє зустрічатися батьку з дитиною, оскільки дана розпечатка містить лише дані: «від: Инна», дату надіслання та текст повідомлень. Тобто, з даної розпечатки не вбачається, що вона надсилалася саме позивачем, кому вона надсилалася, з якого та на який номер (а.с. 66-67).

Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, але відповідач з моменту звернення позивача до органу опіки та піклування для надавання висновку про доцільність позбавлення батька батьківських прав та винесення даним органом рішення про відтермінування вирішення вказаного питання, тобто з серпня 2014 року, жодних дій щодо зміни свого відношення до дитини, збільшення уваги до доньки, процесу її виховання не змінив, у судовому засідання не зміг навіть зазначити дату народження своєї доньки, враховуючи також, що відповідач тривалий час (більше двох років) не брав участь у вихованні доньки, не цікавився її здоров'ям, життям, її потребами та інтересами, не намагався їй матеріально допомагати, ухилявся від сплати аліментів.

Враховується також, що на теперішній час дитина досягла чотирьох років, але з часу, коли почала усвідомлювати хто і ким для неї є, жодного разу не бачила та не знала свого біологічного батька. Дана обставина може спричинити порушення прав та інтересів доньки, моральної шкоди, оскільки обов'язки батьків щодо виховання дитини кореспондуються з правом дитини на належне батьківське виховання та піклування з часу свого народження.

Отже, суд бере до уваги характер поведінки відповідача, який не виявив бажання надати докази на спростування тверджень позивача, його відношення до виконання своїх батьківських обов'язків, яке не змінилося навіть і після пред?явлення даного позову до суду, ту обставину, що відповідач тривалий час не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, повністю ухилився від матеріального забезпечення своєї доньки, тому суд вважає, що ОСОБА_3 повинен бути позбавлений батьківських прав.

Згідно ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати необхідно стягнути з відповідача на її користь.

Відповідно до ч. 1 та ч 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов?язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсацій витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01.01. календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно довідки про кількість витрачених годин роботи адвоката згідно договору № 14/03/17, останнім витрачено 5 годин, тому загальна вартість послуг адвоката складає: 5х600=3000 грн., які необхідно стягнуто з відповідача на користь позивача (а.с. 49-51).

Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останньою судовий збір за подання позову до суду у сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов представника ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Служба у справах дітей Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. та 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги.

На рішення суду, протягом 10 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: /підпис/:

Копія вірна:

Рішення набуло законної сили "___"_________________ року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі № 397/447/17.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Д.В. Мирошниченко