Провадження №2/523/2112/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" травня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27 вересня 2016 року, посвідченому державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, позивачка, ОСОБА_1, прийняла у власність (купила) квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 на імя ОСОБА_1 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 вересня 2016 року (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101).

Квартира АДРЕСА_3, складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 62,9 кв.м.

Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) № 2031 від 31 жовтня 2016 року, виданої на імя ОСОБА_1 дільницею № З КП «ЖКС «Північний», за адресою АДРЕСА_1 мешкає без реєстрації ОСОБА_1 та зареєстровані наступні особи: ОСОБА_5 - колишній власник квартири, ОСОБА_6 - брат колишньої дружини колишнього власника квартири, ОСОБА_7 - колишня дружина колишнього власника квартири та її донька - ОСОБА_8.

При цьому, згідно досягнутої домовленості, колишній власник квартири ОСОБА_5 та брат колишньої дружини колишнього власника квартири ОСОБА_6, добровільно повинні знятись з реєстрації місця проживання.

Також на цій жилій площі зареєстровані, але не мешкають відповідачі по справі - колишня дружина колишнього власника квартири ОСОБА_7 та її донька ОСОБА_8, місце знаходження яких на теперішній час невідоме.

Реєстрація відповідачів в належній позивачці квартирі перешкоджає їй у здійсненні права власності в повному обсязі.

Так відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в належній мені квартирі АДРЕСА_4 не проживають та фактично з 2010 року за вказаною адресою не зявлялися, тому втратили право користування житлом.

Відповідно до акту, складеному 29 вересня 2016 року сусідами ОСОБА_9 та ОСОБА_10, та завіреному в.о. начальника дільниці № З КП «ЖКС «Північний» 14 листопада 2016 року, відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_5 не проживають з 01 листопада 2010 року по теперішній час.

На підставі викладеного, позивачка просить визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач, вважає, що оскільки відповідачі вже не є власниками квартири, то вони повинні бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В судове засідання представник позивача подав заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, а також справу просив розглянути у його відсутність.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлялись за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою кореспонденцію на отримують, у звязку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважаються повідомленими про розгляд справи.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 27 вересня 2016 року, посвідченому державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, позивачка, ОСОБА_1, прийняла у власність (купила) квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на квартиру АДРЕСА_6 на імя ОСОБА_1 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 вересня 2016 року (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101).

Квартира АДРЕСА_3, складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 62,9 кв.м.

Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) № 2031 від 31 жовтня 2016 року, виданої на імя ОСОБА_1 дільницею № З КП «ЖКС «Північний», за адресою АДРЕСА_1 мешкає без реєстрації ОСОБА_1 та зареєстровані наступні особи: ОСОБА_5 - колишній власник квартири, ОСОБА_6 - брат колишньої дружини колишнього власника квартири, ОСОБА_7 - колишня дружина колишнього власника квартири та її донька - ОСОБА_8.

При цьому, згідно досягнутої домовленості, колишній власник квартири ОСОБА_5 та брат колишньої дружини колишнього власника квартири ОСОБА_6, добровільно повинні знятись з реєстрації місця проживання.

Також на цій жилій площі зареєстровані, але не мешкають відповідачі по справі - колишня дружина колишнього власника квартири ОСОБА_7 та її донька ОСОБА_8, місце знаходження яких на теперішній час невідоме.

Реєстрація відповідачів в належній позивачці квартирі перешкоджає їй у здійсненні права власності в повному обсязі.

Відповідно до акту, складеному 29 вересня 2016 року сусідами ОСОБА_9 та ОСОБА_10, та завіреному в.о. начальника дільниці № З КП «ЖКС «Північний» 14 листопада 2016 року, відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_5 не проживають з 01 листопада 2010 року по теперішній час.

Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частина 1 ст. 405 ЦК України визначає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Таким чином, оскільки право власності на квартиру власника припинено, то відповідне право користування квартирою припинено і для членів його сімї.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 29, 391, 317, 319, 346, 383, 405 ЦК України, , ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: