У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 р. смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Масло С.П.,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія-Близнюки» про визнання правочину недійсним та стягнення компенсації, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, звернулась в суд з позовом до ТОВ «Софія-Близнюки», в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0178, що знаходиться на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, укладений між нею та ТОВ «Софія-Близнюки» 26 грудня 2014 року та стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за використання земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0178 загальною площею 5,2681 га. за 2015 та 2016 рік в розмірі 20000 гривень.

В судовому засіданні від представника позивача по справі надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить заборонити відповідачу проводити будь-які роботи на земельній ділянці, що належить позивачу на праві власності, кадастровий номер :03:000:0178. В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідач має намір провести посівні заходи на земельній ділянці позивача, а саме засіяти ділянку соняшником. Такі дії відповідача можуть привести до унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позову заперечував.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно п. 4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Судом встановлено, що між сторонами по справі дійсно виник спір про право, проте суд зазначає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача не відповідає позовним вимогам, тобто вид забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем по справі виступає юридична особа, а такі заходи забезпечення позову будуть перешкоджати господарській діяльності ТОВ «Софія-Близнюки».

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі № 612/173/17 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія-Близнюки» про визнання правочину недійсним та стягнення компенсації залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.П. Масло