Справа № 370/1798/16-ц Головуючий у І інстанції Косенко А. В.
Провадження № 22-ц/780/1834/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 14.06.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мережко М.В.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 січня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне Акціонерне Товариство «Приват Банк» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач, ОСОБА_2О.), в якому просили стягнути з останньої 11195 грн. 05 коп. заборгованості за кредитним договором. Також просили стягнути судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп. зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26 липня 2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір № б/н, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту розміром 300 грн. 00 коп., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 13 січня 2017року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства "Приват Банк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 50; МФО 305299, п/р №3111, ) 3600 (три тисячі шістсот) грн. 00 коп., заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), що зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства "Приват Банк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, 50; МФО 305299, п/р №0001, ) 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що 26 липня 2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Кредитний договір № б/н, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту розміром 300 грн. 00 коп., на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу платіжну картку з встановленим лімітом, що підтверджується заявою про видачу платіжної картки.

У порушення умов договору відповідач належним чином зобовязання за договором не виконує, в результаті чого станом на 31.05.2016 року має прострочену заборгованість за кредитом (згідно розрахунку позивача) - 11195 грн. 05 коп., а саме: заборгованості по кредиту 3000 грн. 00 коп.; заборгованості по сплаті відсотків 6885 грн. 76 коп.; 3000 грн. 00 коп. заборгованість за пеню та комісію; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 509 грн. 29 коп.

Відповідно п. 6.5 Умов надання банківських послу, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже аналізуючи обставини встановлені в позовній заяві та зібрані докази, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Як вбачається з п. 2.1.1.7.6. Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніжна 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову; також, як вбачається з розрахунку позивача, відповідачу була нарахована пеня, яка відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З наведено слідує, що за одне й теж порушення (порушення строків сплати щомісячних платежів) кредитним договором передбачено два види стягнення і штраф і пеня, що є неприпустимим, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 109 грн. 29 коп. (500,00 грн. - фіксована частина штрафу + 509 грн. 29 коп. - процентна складова штрафу).

Така правова позиція щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення відображене і у постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року у справі 6-2003цс15: «Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 58 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість. Достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції проте, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, а тому у відповідності до умов укладеного договору несе відповідальність перед кредитором у вигляді заборгованості за кредитом в чому колегія суддів повністю згодна.

Натомість, колегією суддів не береться до уваги посилання апелянта на вимоги банку про стягнення з боржника 6885 грн. 76 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом, колегія суддів вважає, що такий розмір значно перевищує розмір збитків завданий відповідачем в звязку з чим заборгованості по процентам за користування кредитом має бути зменшена до розміру заборгованості за кредитом.

А тому, колегія суддів погоджується з тим, що судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Нових доказів або обставин, які б могли призвести до скасування рішення суду, яке обґрунтоване, апелянт не навів, а колегія суддів їх не встановила.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: