У Х В А Л А

08.06.2017 Справа №607/7038/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 подала до суду позовну заяву до відповідачки ОСОБА_3, третя особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, в якій просить визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_4 та посвідчений Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1-7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з п. 7 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Натомість у поданій позовній заяві представником позивачки не зазначено будь яких доказів на зазначення викладених обставин.

Окрім цього, частиною 5 статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позивачем фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що становить 640 гривень.

Всупереч вказаних вимог закону позивачка не сплатила судовий збір за подання вказаної позовної заяви до суду, однак одночасно із поданням позовної заяви представником позивача подано до суду письмове клопотання про звільнення позивачки від сплати судового збору, покликаючись на те, що позивачка ОСОБА_1 є непрацюючою особою та, крім непостійних підробітків, не отримує інших доходів, у звязку із чим перебуває у важкому матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір.

Згідно положень ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Положеннями пункту 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України Про судовий збір та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, позивачкою не надано жодних допустимих доказів на підтвердження у неї важкого матеріального становища.

У статті 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на зазначене суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, а позовна заява має бути залишена без руху.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведені обставини, суддя вважає, що дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачці пятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду для усунення вказаних недоліків.

Судовий збір в розмірі сплатити за наступними реквізитами рахунку та оригінал квитанції про оплату подати до суду у вищевказаний строк:

розрахунковий рахунок: 0002, код одержувача: 37977726; банк одержувача ГУДКC України в Тернопільській області; одержувач УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001, код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012 призначення платежу судовий збір за позовом ОСОБА_5, код 02886692, пункт 1.5.

Керуючись ст.ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним залишити без руху, надавши позивачці пятиденний термін з дня отримання копії ухвали судді для усунення вказаних недоліків.

Судовий збір сплатити за вищевказаними реквізитами рахунку, а оригінал квитанції про оплату судового збору подати до суду.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Головуючий суддяОСОБА_6