Справа № 361/7229/15-ц
Провадження № 2/361/40/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 червня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі - Чуксіну В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Броварах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Провідна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок ДТП,-

встановив:

Позивач просить стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на її користь 33919,77грн. частину страхового відшкодування, виходячи з розміру шкоди, визначеного за висновком спеціаліста в сумі 51573,95грн., в межах страхового ліміту 50000грн. за мінусом вже виплаченого страхового відшкодування в розмірі 15580грн. і за мінусом франшизи 500грн., а також стягнути 1470грн. витрати на оплату експертного дослідження спеціалістом; стягнути з другого відповідача ОСОБА_2 водія, винного в ДТП - 1573,95грн. , тобто суму шкоди понад страхового ліміту 50000грн., і франшизу 500грн., а також на відшкодування моральної шкоди 2000грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 3.02.2015р. сталась ДТП, в якій з вини відповідача ОСОБА_2 було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб автомобіль «Субару Імпреза»; дана ДТП є страховим випадком, позивач своєчасно звернулась до страховика цивільно-правової відповідальності відповідачки - до ПрАТ «СК «Провідна» за виплатою їй страхового відшкодування, але страховиком розмір завданої шкоди і страхового відшкодування був явно і суттєво занижений, їй страховиком виплачено 15580грн., що є неповним відшкодуванням завданої шкоди; з даного приводу - для визначення дійсного розміру завданої шкоди вона зверталась до спеціаліста, згідно висновку спеціаліста розмір шкоди визначено в сумі 51573,95грн. ; вважає, що саме з такого розрахунку шкоди і слід визначати розмір грошових зобовязань відповідачів. Позов про відшкодування моральної шкоди вмотивовано тим, що в ДТП з вини відповідача ОСОБА_2 було пошкоджене майно позивачки, вона протягом тривалого часу не може відремонтувати автомобіль через несплату належних їй сум, що цим суттєво обмежено її можливості у використанні автомобіля за призначенням, що створює додаткові незручності; вимушеність використовувати пошкоджений автомобіль викликає психологічний дискомфорт і підриває її авторитет перед співробітниками, що пошкодження майна і невішкодування шкоди вимагає додаткових зусиль і часу на захист своїх прав.

Відповідач ОСОБА_3 « СК «Провідна» позов не визнав, у письмових запереченнях відповідач послався на те, що за заявою потерпілого (позивача), страховий комісар своєчасно оглянув пошкоджений транспортний засіб, у присутності позивача, склав акт огляду, з яким позивач погодився, на підставі даного акту було визначено розмір страхової виплати, яка складається з вартості відновлювального ремонту 26075,30грн., з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля 0,53, страхова виплата визначена в сумі 16080,23грн. Ніяких претензій з приводу визначення розміру страхової виплати від позивачки не надходило. Дана страхова виплата була перерахована і виплачена позивачці через систему «ПриватМані» в сумі 15580,23грн. Розмір страхової виплати був зменшений на суму франшизи, передбаченої страховим полісом (500грн.). відповідно до ст.9 Закону «про страхування». Розмір страхової виплати визначений без ПДВ, оскільки виплата здійснювалась безпосередньо потерпілому, а не установі, яка виконувала ремонт, що відповідає вимогам ст. 36 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ», а доплата ПДВ змогла бути здійснена страховки ом за умови отримання документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, але таких документів від позивача не надходило, тому підстав для виплати позивачу ПДВ не було, така виплата може бути здійснена у разі надання відповідних документів про ремонт в установі, що є платником ПДВ, а у випадку не проведення фактичного ремонту або проведення його особою, що не є платником ПДВ, податкові зобовязання не виникають. Відповідач не погоджується з тим, що є підстави для визначення розміру стравхзоогої виплати за наданим позивачкою Висновком №9333. Вважає, що даний висновко складений з порушеннями Методики проведення товарознавчих експертиз і оцінки транспортних засобів і не є належним доказом. Вважає, що позивач в даному випадку не мала законних підстав для проведення додаткового огляду автомобіля іншим спеціалістом і для додаткового визначення вартості ремонту, оскільки страховик виконав вимоги ст. 34 Закону, своєчасно направив страхового комісара і склав акт огляду пошкодженого транспортного засобу. Крім того про такий повторний огляд не був повідомлений страховик. Відповідач не погоджується з наданим позивачкою висновком №9333, піддає його сумніву і з тих підстав, що огляд даного транспортного засобу спеціалістом відбувся лише в вересні 2015р., тобто через строк понад шість місяців, протягом даного часу автомобіль експлуатувався, на що вказує збільшення пробігу на 13000км, що не виключає можливості отримання автомобілем додаткових пошкоджень, не повязаних з ДТП в лютому 2015р., і на думку відповідача позивач не спростувала даних обставин і не надала належних доказів того, що у даному висновку враховані лише пошкодження, завдані в ДТП в лютому 2015р. з участю водія ОСОБА_2. Крім того, позивачка не надавала страховику заяви про додаткову виплату у разі виявлення прихованих пошкоджень, про що їй повідомлялось. Жодних доказів виявлення прихованих, не врахованих страховиком, пошкоджень, позивач не надала. Крім того, позивач не надала доказів на підтвердження того, що проведено відновлювальний ремонт і що її дійсні витрати на ремонт становили більшу суму, а вона понесла більші збитки. Також не погоджується з тим, що для визначення розміру шкоди має бути застосовний курс валюти станом на час визначення позивачем вказаного розміру, оскільки Законом не передбачено зміну розміру страхового відшкодування у разі підвищення курсу валюти, а розмір шкоди у наданому позивачкою висновку визначався з застосуванням підвищеного курсу євро (тобто курсу не на день заподіяння шкоди чи день виконання страховиком свого обовязку по страховій виплаті, а значно пізніше).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала частково; не оспорює своєї вини в ДТП, заподіяння шкоди майну позивачки, згодна сплатити позивачці 500грн . (франшизу), та моральну шкоду 2000грн., не згодна зі стягненням з неї 1573,95грн.- оскільки вважає, що розмір завданої шкоди не перевищує страхового ліміту 50000грн., тому всю шкоду повинен відшкодувати позивачці страховик СК «Провідна», не визнала наданого позивачкою висновку спеціаліста, вважає визначену у ньому суму завищеною і необ8грунтвоаною. Після оголошення перерви у судовому засіданні подала заяву про подальший розгляд справи у її відсутності. При розгляді справи просила врахувати висновок судової експертизи, на проведення якої погодились всі сторони і який є обєктивним та законним; позов в частині вимог про відшкодування моральної шкоди визнала.

Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини:

Постановою від 27.02.2015р. Дніпровського районного суду м. Києва водій ОСОБА_2, яка керувала автомобілем НОМЕР_1, притягнута до адмін.відповідальності за ст..124 КУпАП, згідно постанови - водій 3.02.2015р. рухаючись по Броварському проспекту в м. Києві, не дотримавшись безпечної дистанції, порушивши п.13.1 ПДРУ, допустила зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 д.н.АІ1862ВА, водій ОСОБА_1, чим пошкодила обидва транспортні засоби і завдала майнової шкоди власнику автомобіля ОСОБА_3.

Між ПрАТ СК «Провідна» і ОСОБА_2 укладено договір обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності №АІ/6995301, забезпечений транспортний засіб - Ніссан Тііда, д.н. НОМЕР_2. Дана ДТП є страховою подією, сталась в межах строку дії страхового полісу.

4.02.2015р. ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою до страховика ПрАТ «СК «Провідна» про виплату їй страхового відшкодування за шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу, заява від 4.02.2015р.

04.02.2015р. страховим комісаром складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу. Даний Акт підписаний позивачкою ОСОБА_1, після слів: з актом ознайомлений, пошкодження записані вірно, зауважень в акті не зазначено.

Потерпілому було вручено інформаційний лист з розясненням порядку огляду, складення акту, і подальших відносин з страховиком, даний лист підписаний позивачкою. В ньому зазначено, що у разі виявлення під час ремонту скритих дефектів (пошкоджень) про це має бути своєчасно і у відповідній формі заявлено страховику.

10.02.2015р. страховик склав розрахунок суми матеріального збитку, згідно якого вартість відновлювального ремонту визначений в сумі 26075,30грн., коефіцієнт зносу транспортного засобу 0,53, сума збитку 16080,23грн.

Як зазначив відповідач у своїх запереченнях, страхове відшкодування було перераховано позивачу ОСОБА_1 06.04.2015р. у розмірі 15580,23грн. Вказана сума перерахована по системі «ПриватМані» платіжним дорученням. Дане платіжне доручення ні відповідачем, ні позивачкою до справи не долучено. У позовній заяві позивачка зазначила, що отримала страхове відшкодування від відповідача СК «Провідна» в сумі 15580,23грн., дату отримання не зазначила, в судовому засіданні так само не уточнила дату отримання страхового відшкодування. Позивачка не посилається на порушення страховиком строків виплати їй страхового відшкодування, з даного приводу вимог не заявляє і таких підстав для задоволення позову чи для збільшення суми відшкодування не зазначає. Тому суд при розгляді даної справи виходить з того, що страховик свої зобовязання перед позивачкою виконав своєчасно.

Згідно Висновку №9333 від 22.09.2015р. (ТОВ «Експерт- сервіс», ФОП ОСОБА_4П.) матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля ОСОБА_5 д.н. АІ 1862ВА, в результаті його пошкодження при ДТП складає 51573,95грн. Як видно з даного висновку, збиток визначався по вартості відновлювального ремонту. За даним висновком вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування зносу с становить 84550,09грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 51573,95грн.; ВТВ (втрата товарного вигляду -0,00грн.). Ринкова вартість автомобіля визначена в 353113,98грн. Матеріальний збиток визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ та величини ВТВ за умови доцільності відновлювального ремонту. Даний висновок складений на підставі огляду транспортного засобу, протокол огляду від 22.09.2015р.

Згідно квитанції від 22.03.2015р. №116 ОСОБА_1 сплатила спеціалісту ФОП «ОСОБА_4А.» 1470грн. за висновок №9333 по ОСОБА_5 АІФ 1862ВА.

За клопотанням відповідача СК «Провідна» у даній цивільній справі було призначено судову авто товарознавчу експертизу.

Згідно Висновку експертизи від 11.11.2016р. № 297/16-54 (виконавець Київський НДІСЕ): Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, внаслідок пошкодження в ДТП 03.02.2015р., станом на дату ДТП з урахуванням ПДВ складала 32589,27грн.Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, внаслідок пошкодження в ДТП 03.02.2015р., станом на дату ДТП без урахування ПДВ складала 27157,73грн.

Згідно листа-повідомлення Київського НДІСЕ, і як видно з Висновку експертизи, її проведено на підставі дослідження матеріалів даної цивільної справи і після огляду обєкту дослідження ( транспортного засобу) 02.02.2016р.

Згідно платіжного доручення від 29.01.2016р.- вартість експертизи 3172грн. сплачено відповідачем СК «Провідна».

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України , майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема: шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1192 ЦК України суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляд справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.6 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » (далі Закон), - страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо - транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 22 цього Закону - при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю , майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону - у звязку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Розглядаючи даний позов, дослідивши подані докази і вислухавши пояснення сторін, суд дійшов таких висновків:

Встановлено, що 3.02.2015р. сталась ДТП, в якій з вини відповідача ОСОБА_2 було пошкоджено належний позивачці автомобіль ОСОБА_5 імпреза. Страхова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у відповідача 1- СК «Провідна». Дана ДТП є страховим випадком. Позивач своєчасно звернулась до страховика (відповідача 1) за виплатою їй страхового відшкодування за даним страховим випадком.

Встановлено, що страховик діяв у відповідності до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон про обовязкове страхування) в частині виконання всіх необхідних дій і по дотриманню передбачених строків: своєчасно направив страхового комісара, своєчасно склав акт огляду транспортного засобу, у присутності заявника, який акт підписав, повністю погодившись з ним; розрахував суму страхового відшкодування і виплатив її заявнику (позивачу). З даного приводу спору не існує. Позивачка дану суму страхового відшкодування отримала грошовими коштами, а не шляхом перерахування коштів установі, яка виконала ремонт.

Також встановлено, що на даний час ремонт пошкодженого автомобіля не виконаний. Позивачка для виконання ремонту (з її слів) звернулась лише влітку 2016р. до невідомої СТО, де їй усно було названо вартість ремонту значно більшу, ніж розмір отриманого нею страхового відшкодування, і саме дана обставина спонукала позивачку на звернення до юриста, і для подальшого проведення додаткової оцінки вартості відновлювального ремонту.

Спірним є питання визначення розміру завданої шкоди і правильності визначення страховиком страхового відшкодування. З даного приводу суд робить такі висновки:

Як пояснила позивач, вона не погоджується з розміром шкоди, визначеним страховиком, і вважає його явно заниженим. Позивач також не погоджується з розміром шкоди, визначеним у висновку судової авто товарознавчої експертизи, посилаючись на те, що у даному висновку при обчисленні вартості експертом взято занижений курс долара до гривні, натомість у висновку спеціаліста, який представила вона, розмір шкоди і вартість вираховувались за більшим курсом валюти: станом на 22.09.2015р. 21,85грн. за 1 долар США., що більше відповідає принципу повного відшкодування шкоди та обчислення шкоди станом на час відшкодування. Позивач просить відшкодувати їй шкоду саме за висновком спеціаліста, наданим нею (від 22.09.2015р.), посилаючись на те, що в ньому розмір шкоди визначений найбільш обєктивно.

Відповідачі погоджуються з висновком проведеної судової експертизи і просять взяти до уваги саме висновок вказаної судової експертизи.

Суд, у даному випадку для визначення вартості необхідного відновлювального ремонту, приймає до уваги вказаний висновок судової автотоварознавчої експертизи. Даний висновок наданий експертом в межах його повноважень і галузі знань, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, на підставі всіх наявних в матеріалах справи доказів і після огляду транспортного засобу, тобто з урахуванням всіх обставин, що мали значення для правильного висновку. Суд не має підстав не довіряти даному висновку.

Суд не вбачає підстав для того, щоб розмір шкоди (вартість ремонту) визначати згідно висновку спеціаліста, наданого позивачем. Такий висновок зроблений без повідомлення і участі інших заінтересованих осіб, через понад півроку після ДТП, виходячи з цін станом на момент надання висновку, а не на день ДТП і на день, коли страховик визначав розмір страхового відшкодування. І таке подорожчання деталей, матеріалів і робіт не повязані з діями страховика, який своєчасно виконав свої зобовязання , ні з діями водія - винуватця в даній ДТП, до якого позивач не предявив на той час вимог. Суд також враховує, що позивачка не оспорила розміру страхового відшкодування. Суд погоджується з відповідачем у тому, що позивачка не довела , що у даному висновку спеціаліста обчислено вартість ремонту лише від пошкоджень, завданих у ДТП, а не пізніше., приймаючи до уваги що автомобіль у період між цими подіями позивачем експлуатувався.

Разом з тим, суд не погоджується з відповідачем - страховиком у тому, що він правильно визначив розмір відшкодування, враховуючи висновок судової експертизи, згідно якого розмір відновлювального ремонту оцінений станом на день ДТП і саме за тими пошкодженнями, які автомобіль отримав у даній ДТП, за цінами і розцінками станом на ту саму дату.

Таким чином, відшкодуванню позивачці підлягає вартість відновлювального ремонту, визначена у висновку судової експертизи, з урахуванням зносу автомобіля і без урахування ПДВ.

Суд погоджується з відповідачем у тому, що не було підстав для виплати страхового відшкодування з ПДВ. Такі дії відповідача повністю відповідали вимогам закону Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності.

Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що автомобіль відремонтовано підприємством- платником ПДВ. Позивачка не надавала ні страховику, ні до суду документів на підтвердження таких обставин. Встановлено, що автомобіль не відремонтований. І позивачка не довела, що на ремонт пошкодженого в ДТП автомобілю вона витратила більше, тобто що дійсно понесені нею збитки становлять більшу суму, яка б підлягала відшкодуванню за принципом повного відшкодування шкоди.

Так само суд не вбачає підстав для перерахування розміру шкоди за підвищеним за курсом іноземної валюти, оскільки такого визначення розміру шкоди для даного випадку законом не передбачено.

Таким чином, позивач довела право на отримання відшкодування завданої їй шкоди у розмірі 27157,73грн. Позивачка не довела підстав для відшкодування їй шкоди у більшому розмірі.

З даної суми позивачка вже отримала від страховика (відповідача 2) 15580грн., тому решта підлягає стягненню на її користь у такому розмірі:

з відповідача ОСОБА_2 в розмірі передбаченої страховим полісом франшизи 500грн., яка за умовами договору не покривається страховою виплатою, але на відшкодування шкоди у цій частині позивачка має право;

з відповідача 1- страховика - решта: 27157,73грн. мінус виплачені 15580грн. мінус франшиза 500грн. = 11077,50грн.

Оскільки загальна сума, що підлягає відшкодуванню позивачці за даним страховим випадком не перевищує ліміту відповідальності страховика, тому дана сума має бути стягнута з страховика, і відсутні підстави для стягнення вказаної суми з водія.

Суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу відповідачем 1 (страховиком) понесених нею витрат на оплату висновку спеціаліста, на який вона посилається, оскільки суд даний доказ до уваги не бере, з наведених вище підстав, згідно умов визначення розміру страхового відшкодування, встановлених законом про обовязкове страхування цивільно -правової відповідальності, - позивачка не мала підстав для несення таких витрат, і такі витрати не обґрунтовані, та їх відшкодування страховиком за страховим випадком не передбачені.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного:

Встановлено і не оспорюється відповідачем, що позивачу з вини відповідача ОСОБА_2 в даній ДТП також завдана моральна шкода, що повязана з пошкодженням майна позивача, з нервуванням і пережитим стресом в ДТП, яка полягає у негативних наслідках немайнового характеру, що настали для позивачки у звязку з цим, у необхідних додаткових зусиллях щодо поновлення пошкодженого майна, у почутті обґрунтованого невдоволення і незручності від користування автомобілем з пошкодженнями. Дана шкода і її розмір відповідачем не оспорюється.

Дана шкода підлягає відшкодуванню водієм- винуватцем в ДТП, тобто відповідачем ОСОБА_2 Дана шкода підлягає відшкодуванню з підстав, передбачених ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно умов договору страхування і згідно умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону) потерпілому страховиком відшкодовується моральна шкода, лише передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України (тобто лише моральна шкода, повязана з шкодою життю та здоров,ю). Якщо судом встановлено наявність підстав для відшкодування потерпілому моральної шкоди, передбаченої пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України (тобто шкоди, повязаної з заподіянням шкоди майну), то таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, підстав для покладення на страховика обовязку по відшкодуванню позивачу моральної шкоди у даному випадку нема.

Компенсацію моральної шкоди, з урахуванням характеру завданої шкоди, а також з урахуванням принципу співмірності і справедливості, суд визначає в розмірі, зазначеному позивачем, - 3000грн.

Позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 543,60грн. Враховуючи, що суд позов задовольняє частково, то дані судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу відповідачами пропорційно задоволених позовних вимог, згідно ст.88 ЦПК України, тобто у розмірі 1% від задоволених позовних вимог кожним відповідачем.

Керуючись ст.ст.23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.6, 22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою ВССУ №4 від 1.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст.10, 11, 88, ст.ст. 213, 214, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково;

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 11077,50грн., на відшкодування витрат по сплаті судового збору 110,78грн., всього стягнути 11188,28грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 500грн., на відшкодування моральної шкоди 2000грн., на відшкодування витрат по сплаті судового збору 25 грн., всього стягнути 2525грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, у відсутності яких рішення проголошено, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.В. Селезньова