АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції України у м. Києві про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/15317/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7110/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Волошин В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому просив суд, з урахуванням поданої заяви про зміни та уточнення до позовної заяви про відшкодування моральної шкоди просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 3000000 гривень в якості компенсації за нанесену йому матеріальну шкоду.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що в 2010 році він звернувся з заявою про вчинення злочину до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, враховуючи те, що тривалий час не здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні, безпідставно були винесені постанови про закриття кримінального провадження, які в подальшому були скасовані слідчими суддями Деснянського районного суду м. Києва, а також у зв'язку з тим, що ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовив позивачу в отриманні ним безвідсоткового кредиту в сумі 3000000 гривень, тому на підставі ст. ст. 23, 276, 280, 1167, 1176 ЦК України позивач просив суд позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про відшкодування шкоди - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ГУ НП України в м. Києві, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилався на те, що внаслідок бездіяльності відповідача, йому спричинено матеріальну шкоду у розмірі 3000000 гривень.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, в провадженні слідчого Деснянського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві Мізюка А.В. перебуває кримінальне провадження № 0000060, по якому позивач визнаний потерпілим.

За змістом ч. 2 ст. 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Стаття 56 Конституції Українипроголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Суб'єктами завдання шкоди є органи державної влади, яка відповідно до ст. 6 Конституції Україниздійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Під час розгляду справи, позивачем не було надано суду належних і допустимих доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог. Так, позивачем взагалі не надано суду доказів в обґрунтування розміру заподіяної матеріальної шкоди, посилання позивача на лист ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с. 38), як на підставу заявлених вимог, є необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам Закону, оскільки зазначеною установою було роз'яснено позивачу положення ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки позивачем ОСОБА_2 не надано жодних доказів на підтвердження факту заподіяння йому матеріальної шкоди і крім того, є безпідставними посилання позивача на положення ст. ст. 23, 276, 280, 1167 ЦК України, як правові підстави для задоволення позовних вимог, оскільки зазначені норми ЦК України визначають підстави відшкодування моральної шкоди та право фізичної особи, особисте немайнове право якої порушено, на відшкодування шкоди, при цьому особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: