Справа №752/7408/16-ц
Провадження № 2/752/745/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.02.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шумко А.В.

за участю секретаря Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

у травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначила, що 22 червня 2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, зареєстровано шлюб, між нею та відповідачем, про що зроблено запис № 212.

Від цього шлюбу мають дочку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився до укладання сторонами шлюбу. Малолітні діти проживають разом з матір'ю за місцем її проживання.

Через постійні суперечки та непорозуміння спільне життя з відповідачем останні два роки не склалося, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведуть окреме господарство. З травня 2016 року позивач з дітьми проживає окремо, відносини що склалися не мають ознак подружніх. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими, як повага до дружини, піклування про створення в сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Між подружжям виникають сварки, свідками яких стають їх малолітні діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожен раз причиняє душевні страждання. Крім цього у сторін існують великі розбіжності в інтересах та поглядах на життя, в зв'язку з чим подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Рішення про розірвання шлюбу з відповідачем є усвідомленим.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з травня 2016 року сторони проживають окремо, вона вимушена була піти та залишити квартиру в якій проживала разом з чоловіком, оскільки відповідач припускався до аморальних вчинків та допускав фізичні образи що виражались в рукоприкладстві в присутності дітей. Спільного господарства не ведуть з 2014 року, подружні стосунки не підтримують з березня 2016 року. , не мають спільного бюджету. Вона та відповідач раніше робили спроби примиритися, проте позитивного результату досягти не вдалося. Наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім»ї та те, що перебування в шлюбі суперечить інтересам її та інтересам дітей.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що дійсно позивачка з 28.05.2016 року орендує квартиру в якій проживає разом з дітьми. Спільне господарство з позивачкою не ведеться з цього часу, стільки ж часу вони не мають спільного бюджету. Зазначив, що сварки між подружжям відбуваються тільки з ініціативи позивачки. Вважає необхідним зберегти шлюб в інтересах малолітніх дітей.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 22.06.2010 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що складено актовий запис № 212.

Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільний син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, народився до укладання сторонами шлюбу.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, протягом року не підтримують шлюбні стосунки. Позивачка вважає збереження сім»ї неможливим, посилається на те, що перебування в шлюбі суперечить інтересам її та їх дітей. Відповідач вважає необхідним зберегти шлюб в інтересах малолітніх дітей.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам їх малолітніх дітей, що мають істотне значення, оскільки малолітні діти стають свідками сварок подружжя. Тому суд вважає позов задовольнити, шлюб розірвати.

Сторони в даній справі не вирішують спір щодо виховання, утримання малолітніх дітей, місця проживання дітей та поділу спільно нажитого майна.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню відповідачем за правилами ст.88 ЦПК України, в розмірі 551 грн. 21 коп.

На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись 213-215, 294, 296 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 22.06.2010р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №212 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п»ятьсот п»ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.В. Шумко