АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу БрагінаНаталія Вікторівна, про визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення,

в с т а н о в и л а :

Справа № 761/38339/16-ц
Апеляційне провадження: № 22-ц-796/6493/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Юзькова О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2017 року заяву Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані Шевченківським районним судом м. Києва в ухвалі від 13.12.2016 року, а саме: скасовано арешт накладений на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності Корпоративному недержавному Пенсійному фонду Національного банку України, нежитлове приміщення в літ «А» загальною площею 211,1 кв. м, що знаходиться в АДРЕСА_1 нежитлове приміщення в літ «А» загальною площею 19,2 кв. м, що знаходиться в АДРЕСА_2

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду. Посилається на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд не врахував, що ухвала суду від 03.02.2017 року, якою залишено без розгляду позовні вимоги про визнання договору іпотеки недійсним, не набрала законної сили, оскільки 13.02.2017 року позивачем подано апеляційну скаргу. Відтак заходи забезпечення позову скасовані передчасно. До завершення розгляду справи по суті спірні приміщення мають бути під арештом, оскільки вони є об'єктом спірних правовідносин.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Причини неявки відповідача визнані неповажними, третя особа подала заву про розгляд справи у її відсутності, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 13.12.2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року позовна заява в частині вимог про визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення залишено без розгляду з підстав п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. З ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2016 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності Корпоративному недержавному Пенсійному фонду Національного банку України, нежитлове приміщення в літ «А» загальною площею 211,1 кв. м, що знаходиться в АДРЕСА_1 нежитлове приміщення в літ «А» загальною площею 19,2 кв. м, що знаходиться в АДРЕСА_2

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2017 року позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Питання скасування заходів забезпечення позову одночасно з вирішенням питання про залишення частини позовних вимог без розгляду суд не вирішував.

Скасовуючи заходи забезпечення позову за заявою відповідача суд першої інстанції не перевірив чи набрала законної сили ухвала суду від 03.02.2017 року та які позовні вимоги є предметом спору.

Натомість при розгляді апеляційної скарги було з`ясовано, що зазначена ухвала була скасована та у задоволенні заяви Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України про залишення частини позовних вимог без розгляду відмовлено.

Оскільки судом першої інстанції зазначені обставини не перевірені, висновки суду про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову є передчасними.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді