Справа № 495/7160/15-ц
№ провадження 2/495/524/2017
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

07 червня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ткаченко О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Білгород - Дністровської міської ради Одеської області про виділення в натурі частини нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виділення в натурі частини нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

В ході судового розгляду справи уточнив свої позовні вимоги, остаточно просить суд виділити йому в натурі 4/16 часток в домоволодінні АДРЕСА_1, які складаються з: житлового будинку літ. «Б», загальною площею 72,1 кв. м., житловою площею 55,4 кв. м.,житлового будинку літ. «В», загальною площею - 34,5 кв. м., житловою площею - 11,4 кв. м., літньої кухні літ. «К», тамбуру літ. «к», гаражу літ. «М», воріт з хвірткою №3, огорожі №4, каналізації №10 та припинити право спільної часткової власності у домоволодінні АДРЕСА_1; визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , вказуючи, що він на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2006 року є власником 4/16 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, які згідно листа КП «Білгород-Дністровське БТІ» від 21.01.2015 року № 55 складаються з: житлового будинку літ. «Б», загальною площею 72,1 кв. м., житловою площею 55,4 кв. м.,житлового будинку літ. «В», загальною площею - 34,5 кв. м., житловою площею - 11,4 кв. м., літньої кухні літ. «К», тамбуру літ. «к», гаражу літ. «М», водопроводу №2, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, каналізації №10.

24/100 часток вказаного домоволодіння належать Білгород-Дністровській міській раді Одеської області, 22/100 часток домоволодіння належить ОСОБА_5, 19/100 часток належать ОСОБА_6, 10/100 часток володіння належать ОСОБА_3.

03.12.2009 року Білгород-Дністровською міською радою прийнято рішення №878-У щодо виділення йому земельної ділянки площею 0,036 га для обслуговування житлового будинку. Саме на вказаній ділянці розташовані нерухомі об'єкти, що складають 4/16 часток загального домоволодіння.

Рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 05.02.2015 року № 52 надана окрема адреса 4/16 частки домоволодіння, належної йому на праві власності як - АДРЕСА_2.

Проте, незважаючи на наявність усіх умов для виділення в приватну власність (в натурі) 4/16 часток вказаного домоволодіння, він вже певний час намагається виділити належні йому частки в окрему «одиницю», тобто виділити об'єкти спільної часткової власності, однак здійснити це не вбачається можливим, тому він і вимушений звернутися з позовом до суду.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, просять суд його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, Білгород - Дністровська міська рада в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити, вказуючи, що у випадку задоволення позовних вимог позивача будуть порушені його права на загальний проїзд до земельної ділянки.

Відповідачка ОСОБА_2 неодноразово надавала заперечення на позовні вимоги позивача, відповідно до яких просить суд в задоволені позовних вимог позивачу відмовити, вказуючи при цьому, що позивач намагається обійти установлений законом позасудовий порядок вирішення питання поділу об'єктів нерухомого майна, ним не надано жодного доказу в підтвердження того, що позивач намагався погодити з іншими співвласниками виділ частки домоволодіння, правовстановлюючі документи на підтвердження права власності позивача на об'єкти - водопровід №2, ворота з хвірткою № 3, огорожа №4, каналізація №10 у нього відсутні. Натомість ці об'єкти становлять окрему систему життєзабезпечення усього домоволодіння (вхід до домоволодіння цілого, водопостачання, каналізації тощо), виділення яких в натурі одному зі співвласників домоволодіння за законом не дозволяється, незрозумілим залишається й те, що листом від 21.01.2015 року за №55 КП «Білгород-Дністровське БТІ» безпідставно та протиправно визначило яке належне позивачеві майно, яке йому не належало та не належить (водопровід №2, ворота з хвірткою №3, огорожа №4, каналізація №10), так і те, що, у наданих позивачем доказів до справи, містяться відомості як про одні й ті самі об'єкти, площа яких змінюється з часу укладання позивачем договору купівлі-продажу частини домоволодіння (житлові будинки літ. «Б», «В», тощо), про об'єкти, які були предметом договору купівлі-продажу, однак, з часом фактично не виявлені (сарай літ. «М») та про об'єкти, які не були предметом договору купівлі-продажу, однак, з'явились в листі КП «БТІ» (гараж літ. «М», тамбур літ. «к», водопровід №2, ворота з хвірткою №3, огорожа №4, каналізація №10). З наведених вище фактів, можна дійти висновку, що різниця у загальній і житловій площах житлових будинків, між придбаною позивачем частиною домоволодіння за договором купівлі-продажу та тією, яка фактично встановлена КП «БТІ» станом на 2013 та 2015 роки; між наявністю/відсутністю об'єктів, які були предметом договору купівлі-продажу частини домоволодіння і в подальшому з'явились або зникли, як окремі об'єкти у листах КП «Білгород-Дністровське БТІ», свідчить про зміни позивачем придбаного ним об'єкта нерухомості, в результаті якої він набув нових якісних характеристик (зміну конфігурації, площі та кількості приміщень, улаштування нових об'єктів, тощо). Тож, посилаючись на постанову ВСУ від 04.12.2013 року (справа №6-130цс13)- згідно якої, об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти, не є об'єктами права власності (ч.2 ст.376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами ст.ст.364,367 ЦК України./т.2 л.с.7-9/

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2006 року, позивач придбав 4/16 частини домоволодіння, що знаходяться у АДРЕСА_1, на земельній ділянці розміром 1085 кв.м. (земельна ділянка не приватизована, державний акт на право власності на землю не видавався), та складається в цілому з: кам. бут. житлового будинку літ. «А»,, житловою площею 103,6 кв.м., загальною площею 154,7 кв.м., кам. бут. житлового будинку літ. «Б», житловою площею 53,9 кв.м., загальною площею 70,3 кв.м., кам. бут. житлового будинку літ. «В», житловою площею 10,9 кв.м., загальною площею 36,0 кв.м., кам'яного підвалу літ. «Д», дерев. вбиральні літ. «Є», цегл. сараю літ. «Ж», цегл. літньої кухні літ. «З», дерев. сараю літ. «І», обш шифер сараю літ. «Л», яч. бет. гаражу літ. «М», саман. літньої кухні літ. «К», споруди №2-6 /т.1 л.с.8/.

Позивач зареєстрував належним чином своє право власності на 4/16 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та виготовив технічний паспорт на належну йому частину домоволодіння /т.1 л.с. 5-7,10,11/.

У відповідності до листа №1073 від 16.07.2014 року КП «Білгород-Дністровське БТІ», станом на 31.12.2012 року власниками домоволодіння АДРЕСА_1 були: 22/100 часток - ОСОБА_5, на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.1992 року; 19/100 часток - ОСОБА_4, на підставі договору дарування від 28.02.1998 року; 10/100 часток - ОСОБА_3, на підставі договору дарування від 08.05.1998 року; 4/16 часток - ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2006 року; 24/100 часток - міська рада на підставі реєстраційного посвідчення від 19.07.1991 року.

Станом на 18.06.2013 року домоволодіння в цілому складалось з: житлового будинку літ. «А», житловою площею 97,1 кв.м., загальною площею 163,1 кв.м., житлового будинку літ. «Б» , житловою площею - 55,4 кв.м., загальною площею 72,1 кв.м., житлового будинку літ. «В», житловою площею - 11,4 кв.м., загальною площею 34,5 кв.м., підвалу літ. «Д», убиральні літ. «Є», сараїв літ. «Ж», «І», «Н», літніх кухонь літ. «З», «К», гаражу літ. «М», споруд №2-10. /т.1 л.с.13/

У відповідності до листа № 55 від 21.01.2015 року КП «Білгород-Дністровське БТІ», 4/16 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_1 складаються з: житлового будинку літ. «Б», загальною площею 72,1 кв. м., житловою площею 55,4 кв. м., житлового будинку літ. «В», загальною площею - 34,5 кв. м., житловою площею - 11,4 кв. м., літньої кухні літ. «К», тамбуру літ. «к», гаражу літ. «М», водопроводу №2, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, каналізації №10 /т.1 л.с.14/.

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради №878-V від 03.12.2009 року, погоджено передачу земельних ділянок у власність, спільну сумісну власність громадянам м. Білгород-Дністровського для будівництва і обслуговування жилого будинку, будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства, згідно списку наведеного у рішенні, зокрема і позивачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1. /т.1 л.с.15-17/

Суд не може погодитися з ствердженнями відповідача стосовно того, що позивачем у разі задоволення його позовних вимог будуть порушені права відповідачів, а саме на загальний проїзд до земельної ділянки, оскільки вказані ствердження відповідача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи і жодних доказів вказаного ним не надано, чим не виконано вимог ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб /співвласників/, належить їм на праві спільної власності /спільне майно/.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 03 квітня 2013 року, справа № 6-12цс13.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідно до висновку КП «Білгород - Дністровське БТІ» від 26.04.2016 року щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна /л.с. 122 т.1/визначено, що за технічними показниками об'єкт може бути виділено в натурі в окрему одиницю нерухомості, вказаний склад ідеальної частки позивача, та розраховано залишкові частки інших співвласників.

Відповідно до заяви підписаної ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 23.04.2013 року та посвідченою приватним нотаріусом, вказаною заявою вони не заперечують проти оформлення ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0363 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/. /т.1. л.с. 30-31/

Як встановлено в ході судового розгляду справи, рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №52 від 05.02.2015 року «Про надання окремої адреси частині домоволодіння по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1.», на підставі заяви ОСОБА_1 було вирішено надати частині домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. «Б», загальною площею 72,1 кв. м., в т.ч. житловою - 55,4 кв.м. , житлового будинку літ. «В», загальною площею 34,5 кв. м., в т.ч. житловою - 11,4 кв.м., літньої кухні літ. «К» з тамбуром літ. «к», гаражу літ. «М» та належить ОСОБА_1, окрему адресу - АДРЕСА_2 /т.1 л.с.12/

У вищевказаному рішенні зазначено, що частка ОСОБА_1 відокремлена забором від решти домоволодіння та може бути виділена із складу домоволодіння з наданням окремої адреси.

Вказане рішення виконавчого комітету є чинним та не оскаржене будь - яким із співвласників будинку.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що розмір частки позивача у домоволодінні визначений, є технічна можливість виділу частки відповідно до часток співвласників, виділена земельна ділянка площею 0,036 га для обслуговування належного позивачу домоволодіння, погодженого із сусідніми землекористувачами, наявна окрема юридична адреса належних позивачу 4/16 часток домоволодіння, відповідачами не надано доказів порушення їх прав виділенням в натурі 4/16 часток позивача в домоволодінні АДРЕСА_1, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 355, 358, 364 ЦК України, ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України , суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Білгород - Дністровської міської ради Одеської області про виділення в натурі частини нерухомого майна, що знаходиться у спільній частковій власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 4/16 частки в домоволодінні АДРЕСА_1, які складаються з: житлового будинку літ. «Б», загальною площею 72, 1 кв.м., житловою площею 55,4 кв.м.; житлового будинку літ. «В», загальною площею 34, 5 кв.м., житловою площею 11, 4 кв.м.; літньої кухні літ. «К», тамбуру літ. «к»; гаражу літ. «М»; воріт з хвірткою № 3, огорожі № 4, каналізації № 10.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 у домоволодінні АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я :