Справа № 640/919/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Давіденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 кошти на її утримання в розмірі мінімального прожиткового мінімуму. В обґрунтування вимог зазначає, що вона є пенсіонеркою та її пенсія становить 1272 грн., якій їй не вистачає на життя, інших доходів вона не має та можливості утримання від інших осіб також, окрім відповідача, який є її сином та є працездатним, однак допомоги їй не надає.

Позивач в судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 202 Сімейного кодексу України - повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ч.1 ст.205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Тобто, виходячи із зазначених норм, обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:1) походження дитини від матері, батька 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин.

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є сином позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до довідки Київського рай управління ПФУ позивачка ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ у Київському районі м. Харкова та отримує пенсію у розмірі 1216,33 грн. на місяць, тобто є непрацездатною.

Позивачка та відповідач зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 21 кв.4, що підтверджується довідкою з місця проживання та є співвласниками 48/100 частини зазначено комунальної квартири, що підтвердується свідоцтвом про права власності на житло.

Однак позивачем до суду не надано доказів на підтвердження своєї потреби в матеріальній допомозі, а надані позивачкою квитанції на сплату послуг Укртелеком, чеки за придбання ліків на думку суду не підтверджують зазначених фактів, оскільки складають на місяць в середньому 150 грн.

На підтаві викладеного та керуючись ст.ст.202,205 Сімейного Кодексу України, та ст.. 60 ЦПК України суд,-

вирішив :

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.