Справа № 675/582/17
Провадження № 2/675/396/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" травня 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді Янішевської О. С., секретаря Беліці М. О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білотинської сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, мотивуючи це тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі позивача ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається зокрема з житлового будинку з надвірними будівлями, на яку ОСОБА_1 як спадкоємець за законом має право, однак оформити свої спадкові права не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів, хоча прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2, залучена до участі в справі ухвалою суду від 21 квітня 2017 року в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала.

Представник відповідача Білотинської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглядати за відсутності представника сільської ради, проти позовних вимог не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, залучені до участі в справі ухвалою суду від 21 квітня 2017 року, у судове засідання не з'явились, звернулись до суду з письмовими заявами, в яких просили справу розглядати за їх відсутності.

Допитавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.

В зв'язку з тим, що спадкодавець помер у 1992 році, а спадкоємець фактично прийняв спадщину у той же час, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин необхідно застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 527 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 534 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_7, котрий являється сином померлої ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про смерть, копії яких додані до матеріалів справи.

Батько позивача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи.

Згідно вимог ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року

при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в

рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо

на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до вимог ст. 551 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його

спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно вимог ст. 549Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

ОСОБА_1 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном у встановленому законом порядку після смерті ОСОБА_6, що підтверджується поясненнями сторін, доданими до матеріалів справи довідками Білотинської сільської ради № 135 від 20 березня 2017 року, № 148 від 18 квітня 2017 року.

Спадкові справи після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не заводились, що підтверджується листами завідувача Ізяславської держнотконтори № 835/01-16 від 11 травня 2017 року та завідувача Хмельницьким державним нотаріальним архівом № 1159/01-21 від 19 квітня 2017 року, доданими до матеріалів справи.

На момент смерті ОСОБА_6 їй належав житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1, що підтверджується поясненнями сторін, доданими до матеріалів справи довідкою Білотинської сільської ради № 150 від 18 квітня 2017 року та копією з погосподарської книги.

На момент смерті ОСОБА_6 правовстановлюючі документи на будинковолодіння відсутні, що підтверджуються технічним паспортом на будинок, довідкою Комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» № 21 від 12 січня 2017 року, копії яких додані до матеріалів справи, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 84767034 від 11 квітня 2017 року, що перешкоджає спадкоємцю ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на спадщину за законом.

Керуючись ст. ст. 21, 525, 527, 529, 537, 549, 551 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, Постановою № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»,ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 62, 63, 64, 79, 81, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Визнати право власності ОСОБА_1, 1971 року народження, жителя АДРЕСА_2, як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_6, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на житловий будинок з надвірним будівлями АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. С. Янішевська