пр. № 2/759/1125/17
08 червня 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря Чернишук К.О.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація в особі Комунального підприємства житлового господарства Святошинського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У вересні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на ті підстави, що відповідач тривалий час за місцем реєстрації не проживає, своє місце проживання не повідомляє відмовляється із спілкуванням із позивачем, який являється їй батьком, який на даний час не працює, є інвалідом третьої групи, однак регулярно сплачує квартплату та комунальні послуги, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.
У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач у судові засідання не з'явилася повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень щодо предмету позову не надала (а.с. 32, 61).
Третя особа у судове засідання явку представника не забезпечила, повідомлялася належним чином. На адресу суду надіслано лист про слухання справи без її участі (а.с. 33).
Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно довідки Форми №3 від 29.06.2016 КК «Центр комунального сервісу» ОСОБА_1 є власником особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 де також зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка (а.с. 8).
Згідно технічного паспорту від 12.03.2013 квартира АДРЕСА_1 складається із 2 кімнат житловою площею 29,0 кв.м. загальною площею 50,1 кв.м. квартира приватизована (а.с. 9-11).
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 6).
08.07.2004 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано шлюб у ВРАЦС Деснянського РУЮ у м. Києві, актовий запис №693 (а.с. 7).
Згідно довідки 12 КДНК №2329/02-14 виданої ОСОБА_1 встановлено, що після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, була заведена спадкова справа №419/12 (а.с. 12).
Як вбачається із довідок від 10.06.2015, 16.12.2015, 18.05.2016 та 29.06.2016ЖБК «Індикатор-2» ОСОБА_3, 1998 року народження не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2004 р. по теперішній час (а.с. 13-17).
Згідно довідки від УДФС «Гуртожитку №1» виданої ОСОБА_3 встановлено, що вона дійсно проживає у гуртожитку №1 студентського містечка Університету ДФС України з 01.09.2013 по теперішній час та сплачує комунальні послуги (а.с. 47).
ОСОБА_1 згідно довідки від 22.09.2016 №7992 Правобережного ОУПФУ в м. Києві перебуває на обліку в Правобережному ОУПФУ в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності третьої групи з 01.10.2016 по 30.09.2017 (а.с. 52, 53, 54).
На підставі рішення Сватівського районного суду Луганської області від 28.07.2014 ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав щодо ОСОБА_3, призначено аліменти та встановлено опіку над ОСОБА_3 на яке було подано апеляційну скаргу до (а.с. 55-57).
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10.12.2014 рішення Сватівського районного суду Луганської області від 28.07.2014 змінено у задоволені позову позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, призначення опіки відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2015 рішення апеляційного суд уХарківської області від 10.12.2014 в частині стягнення аліментів та призначення опіки скасовано в цій частині рішення Сватівського районного суду Луганської області від 28.07.2014 залишено без змін. Рішення апеляційного суду Харківської області від 10.12.2014 в частині позбавлення батьківських прав залишено без змін (а.с. 19-24).

Вимагаючи визнання відповідача таким, що втратив право користування належним йому житлом, позивач посилається на те, що він є інвалідом третьої групи, наразі не працює за станом здоров'я, відповідач ставить його у скрутне матеріальне становище, при цьому, наявність реєстрації відповідача на цьому житлі створює дня нього перешкоди у розпорядженні своєю власністю.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захисти права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Оскільки позивач є власником спірної квартири, що згідно ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла має право користуватися цим житлом. Однак це право користування втрачається у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членами його сім'ї. Тому, суд вважає, що в даному випадку, позивач, як власник спірного житла, повинен був звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Проте, суд, захищаючи права власності позивача вправі усунути перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

За змістом абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись, абз. 1 п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»; ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація в особі Комунального підприємства житлового господарства Святошинського району м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі у розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: