Справа № 136/593/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"30" травня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах ОСОБА_1 обласної ради в особі Комунальної організації "ОСОБА_1 обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова" до ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із вищевказаним позовом в інтересах ОСОБА_1 обласної ради в особі Комунальної організації "ОСОБА_1 обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова" до ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, обґрунтовуючи підставність позову таким.

Вироком Липовецького районного суду від 12.06.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Вказаний вирок набув законної сили 13.07.2015 року.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 03 березня 2015 року біля 19:10 години, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, маючи умисел спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, під час суперечки із ОСОБА_3, яка виникла раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, перебуваючи неподалік віл житлового будинку, що розташований по вул.. В. Липківського, 65, в м. Липовець, Вінницької області, наніс йому декілька ударів кулаками та долонями по голові, від яких останній втратив рівновагу та впав на землю. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2, перебуваючи біля ОСОБА_3, який лежав на землі, умисно, наніс ще декілька ударів ногами по різних частинах тіла останнього і тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних ран голови, верхньої та нижньої губи, лівої вушної раковини, підборіддя зліва, саден в області шиї зліва, подвійного перелому нижньої щелепи, перелому верхньої щелепи, твердого піднебіння, перелому передньої зовнішньої та середньої стінок гайморових пазух, перелому кісток носа, носової перегородки, малого крила основної кістки справа, травматичного вивиху 41. 42. 33, 11 зубів нижньої щелепи, закритого перелому правої променевої кістки із типовому місці без зміщення, які згідно висновку експерта № 79 від 09.04.2015 року, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричиняють тривалий, понад 21 день розлад здоров'я.

Потерпілий від злочину ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділені щелепно-лицьової хірургії ОСОБА_1 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова в період з 04.03.2015 по 16.03.2015. Закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину було затрачено 4 173,36 гри. Станом на 06 березня 2017 року відповідач не добровільно не відшкодував вказаних витрат, у звязку із чим прокурор просить суд стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3, на користь обласного бюджету Вінницької області в розмірі 4 173 гри. 36 коп.

В судовому засіданні прокурор Юрченко В.В. позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 обласної ради та КО «ОСОБА_1 обласна клінічна лікарня ім.. ОСОБА_4» в судове засідання не з1явились, направили в адресу суду заяви, в яких вказали про підтримання позовних вимог, просили суд розгляд справи проводити за відсутності представників.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення в судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у його відсутності до суду не направив.

Зважаючи на те, що позивачі скористались наданим їм правом заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, що передбачено ч.2 ст.158 ЦПК України, а неявку відповідача суд визнає неповажною, отож не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що визначені ст.169 ЦПК України, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку.

Суд, вислухавши пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку в сукупності, дійшов висновку про таке.

Вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 12.06.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Вироком суду було встановлено, що 03 березня 2015 року біля 19:10 години, ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, маючи умисел спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, під час суперечки із ОСОБА_3, яка виникла раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, перебуваючи неподалік віл житлового будинку, що розташований по вул.. В. Липківського, 65, в м. Липовець, Вінницької області, наніс йому декілька ударів кулаками та долонями по голові, від яких останній втратив рівновагу та впав на землю. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_2, перебуваючи біля ОСОБА_3, який лежав на землі, умисно, наніс ще декілька ударів ногами по різних частинах тіла останнього і тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваних ран голови, верхньої та нижньої губи, лівої вушної раковини, підборіддя зліва, саден в області шиї зліва, подвійного перелому нижньої щелепи, перелому верхньої щелепи, твердого піднебіння, перелому передньої зовнішньої та середньої стінок гайморових пазух, перелому кісток носа, носової перегородки, малого крила основної кістки справа, травматичного вивиху 41. 42. 33, 11 зубів нижньої щелепи, закритого перелому правої променевої кістки із типовому місці без зміщення, які згідно висновку експерта № 79 від 09.04.2015 року, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричиняють тривалий, понад 21 день розлад здоров'я.

Вирок набрав законної сили 13.07.2015 року.

Згідно довідки ОСОБА_1 обласної клінічної лікарні ім. М.1. ОСОБА_4 № 01-1- 23/478 від 06.03.2017 року, потерпілий від злочину ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділені щелепно-лицьової хірургії ОСОБА_1 обласної клінічної лікарні ім. МЛ. ОСОБА_4 в період з 04.03.2015 по 16.03.2015. Закладом охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину було затрачено 4173,36 грн. за 12 ліжко днів, вартість якого складає 347,78 грн., витрати не відшкодовано.

Згідно з ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із ст. 1166 ч. 1 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Відповідно до п. п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (далі Порядку), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

У разі коли при постановленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв'язок, що доведено належними та допустимими доказами, відтак суд вважає, що є усі достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілого в медичному закладі від злочину.

Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником ОСОБА_1 обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова являється ОСОБА_1 обласна рада.

Згідно п. 4 Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3, необхідно проводити на користь обласного бюджету Вінницької області (р/р 0001, отримувач: місцевий обласний, Вінницька обл., , код платежу 24060300 (інші надходження). МФО: 802015).

З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв'язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, а також приписами спеціального Закону України «Про судовий збір», відповідно до п.6 ч.1 ст.5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отож суд присуджує із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору від сплати яких позивач був звільнений.

На підставі наведеного, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», ст.ст.3, 15, 16, 1166, 1206 ЦК України, ст.ст.10, 61, 88, 209, 212, 213, 215 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь обласного бюджету Вінницької області (р/р 0001. отримувач: місцевий обласний. Вінницька обл.. , код платежу 24060300 (інші надходження), МФО: 802015) витрати на лікування потерпілого від злочину в розмірі 4173 грн. 36 коп.(чотири тисячі сто сімдесят три гривні 36 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1), в дохід держави судовий збір у сумі 1600 (одну тисячу шістсот гривень 00 коп.) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5