РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНО)

02.06.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого - судді Перекупки І.Г.

За участі секретаря Сидорець К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с.32-33), просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в сумі 400 доларів США, що еквівалентно 10508,00 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 980 доларів США, що еквівалентно 25744,60 грн., та три відсотки річних в сумі 24,52 долари США, що еквівалентно 644,14 грн., що разом становить 1404,52 долари США або 36896,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 16.09.2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого останній взяв у борг суму в розмірі 400 доларів США, зі сплатою 10% відсотків та строком користування по 16.10.2014 року. На вимогу відповідач грошові кошти у встановлений розпискою строк не повернув, проценти за користування грошовими коштами , передбачені змістом розписки, не сплатив. Посилаючись на ст. 625 ЦК України просить також стягнути з відповідача три відсотки річних за неналежне виконання боржником зобов'язання за договором.

В судове засідання позивач та його представник ОСОБА_3 не з'явились. Позивач направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахування уточненої позовної заяви. Проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.31-33).

Відповідач в судові засідання 27.02.2017 р., 15.03.2017 р., 16.05.2017 р. та 02.06.2017 року не з'являвся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 12, 19,20, 23, 29,30).

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.09.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в письмовій формі було укладено договір позики, за яким останній отримав в позику кошти в сумі 400 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10% та строком повернення до 16.10.2014 року (а.с. 5).

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

У постанові від 02.07.2014 року в справі № 6-79цс14 Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені в договорі.

Зі змісту частини 1 статті 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатитисуму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі №6-369цс15 від 02.09.2015 та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права згідно із ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України

За положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За офіційними даними Національного банку України станом 02.06.2017 р. - на день винесення рішення судом, діяли офіційні курси гривні до іноземної валюти 2627,0953 за 100 доларів США.

Оскільки відповідача допустив неналежне виконання зобов'язань, з урахуванням меж заявлених вимог та положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі

З огляду на викладене вище, суд стягує із відповідача на користь позивача 400 доларів США., що еквівалентно 10508,00 грн., відсотки за користування позикою за період з 17.10.2014 року по 01.11.2016 року в розмірі 980 доларів США, що еквівалентно 25744,60 грн., та три відсотки річних в сумі 24,52 долари США, що еквівалентно 644,14 грн., що разом становить 1404,52 долари США або 36896,74 грн.

На виконання положень частини 3 статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 158, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики, укладеним 16.09.2014 року в сумі 400 доларів США., що за офіційним курсом гривні щодо долару США, встановленого НБУ станом на 02.06.2017 року еквівалентно 10508,00 грн., відсотки за користування позикою в розмірі 980 доларів США, що за офіційним курсом гривні щодо долару США, встановленого НБУ станом на 02.06.2017 року еквівалентно 25744,60 грн., та три відсотки річних в сумі 24,52 долари США, що за офіційним курсом гривні щодо долару США, встановленого НБУ станом на 02.06.2017 року еквівалентно 644,14 грн., що разом становить 1404,52 долари США, що за офіційним курсом гривні щодо долару США, встановленого НБУ станом на 02.06.2017 року становить 36896,74 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір з сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання ним копії цього рішення.

Суддя І.Г. Перекупка