Категорія 27Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого ОСОБА_2,
суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретарі ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК», за участю третьої особи - «Підприємство «ОСОБА_6», про припинення поруки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 4 травня 2017 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 20 травня 2016 року.

Зазначав, що 31 січня 2013 року між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» та Підприємством «ГАССІБ» з іноземною інвестицією, було укладено генеральний кредитний договір 03/13 від 31.01.2013 року. В рамках укладеного генерального кредитного договору, сторонами було укладено кредитні договори 03/13-2 від 30.09.2013 року, кредитний договір № 03/13-3 від 30.01.2014року.

На забезпечення виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» та ОСОБА_6 ОСОБА_7, було укладено договір поруки 03/13 від 31 січня 2013 року.

До вказаних кредитних договорів неодноразово вносились сторонами зміни та додатковою угодою № 6 до кредитного договору № 03/13-2 від 19 грудня 2014 року, додатковою угодою № 6 до кредитного договору № 03/13-3 від 19 грудня 2014 року сторонами було погоджено строки виконання зобовязання, а саме по кредитному договору №03/13-2 дата погашення кредиту 31 липня 2015 року за кредитом у сумі 35000 доларів США, 20 серпня 2015 року за кредитом 957 500 доларів США. По кредитному договору №03/13-3 дата погашення кредиту 31 липня 2015 року по кредиту 2000 доларів США, 29 серпня 2015 року за кредитом 461000 доларів США.

Підприємством «ГАССІБ» з іноземною інвестицією кредит за вказаним графіком не погашався, тобто боржник фактично прострочив взяте на себе зобовязання за графіком.

Договором поруки №03/13 від 31 січня 2013 року та додатковою угодою №3 про внесення змін до договору поруки 03/13 від 30 січня 2014 року сторонами було погоджено що: «Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобовязань за кредитними договорами…»

Позивач обгрунтовуючи свої вимоги посилався на положення частини четвертої статті 559 ЦК України за якою порука припиняється після строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

При цьому позивач вказав, що Підприємством «ГАССІБ» з іноземною інвестицією не здійснювало жодного платежу спрямованого на погашення кредитної заборгованості по кредитному договору №03/13-2 за строками визначеними договорами. Шестимісячний строк за зобовязаннями в сумі 35 000 доларів США, яке повинно бути виконано до 31.07.2015 року сплив 21.01.2016 року, а строк зобовязанням в сумі 957 500 доларів США сплив 22.02.2016 року.

Посилаючись на ці обставини, положення статей 221, 559 ЦК України, правові висновки Верховного Суду України у справі №6-53цс14 у постанові від 17 вересня 2014 року, позивач просив визнати припиненою поруку ОСОБА_6 ОСОБА_7 за договором поруки №03/13 від 31 січня 2013 року укладеним між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» та ОСОБА_6 ОСОБА_7. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 05 квітня 2017 року до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Підприємством «ГАССІБ» з іноземною інвестицією (вул. Князів Коріатовичів, 28, м. Вінниця).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 4 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із судового рішення вбачається, що воно по суті є правильним і справедливим, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що 31 січня 2013 року між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» та Підприємством «ГАССІБ» з іноземною інвестицією, було укладено генеральний кредитний договір №03/13.

Сторонами було укладено кредитні договори № 03/13-2 від 30.09.2013 року, в рамках Генерального кредитного договору від 31 січня 2013 року №03/13 з лімітом 1 000 000 доларів США, строком на 24 місяці до 29 серпня 2015 року, №03/13-3 від 30.01.2014 року в рамках Генерального кредитного договору від 31 січня 2013 року №03/13 з лімітом 470 000 доларів США строком на 12 місяців до 29 серпня 2015 року.

До зазначених кредитних договорів неодноразово вносились сторонами зміни зокрема: додатковою угодою №6 до кредитного договору № 03/13-2 від 19 грудня 2014 року, додатковою угодою №6 до кредитного договору № 03/13-3 від 19 грудня 2014р. сторонами було погоджено такі строки виконання зобовязання: за зобовязаннями по кредитному договору №03/13-2 в сумі 35 000 доларів США, до 31.07.2015р., за зобовязанням в сумі 957 500 доларів США до 29.08.2015 року за зобовязаннями по кредитному договору №03/13-3 в сумі 2000 доларів США, до 31.07.2015 року, за зобовязанням в сумі 461 000 доларів США до 29.08.2015 року (а.с. 10-52).

31 січня 2013 року на забезпечення виконання зобовязань за вказаними кредитними договорами між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» в особі Вінницького регіонального відділення ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» та ОСОБА_6 ОСОБА_7, було укладено договір поруки №03/13. Відповідно до п.1.1. Договору поруки ОСОБА_6 ОСОБА_7 є солідарним боржником за зобовязаннями підприємства «Гассіб» з іноземною інвестицією за генеральним кредитним договором №03/13 від 31.01.2013 pоку та укладеними в його рамках Кредитними договорами (а. с. 53-59 том 1).

Встановлено, що Вінницьким міським судом Вінницької області розглядається справа за позовом ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Із зазначеним позовом позивач звернувся в суд 26 лютого 2016 року (а.с.191,195 том 1).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 4 липня 2016 року провадження у справі зупинено до вирішення справи за позовом ОСОБА_6 ОСОБА_7 до - ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК», за участю третьої особи - «Підприємство «ОСОБА_6», про припинення поруки, тобто цієї справи (а.с.196 том 1).

Вирішуючи цей судовий спір та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, як це вбачається із змісту оскаржуваного рішення, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається у обґрунтування своїх вимог, а саме, що в силу встановлених обставин та положення частини 4 статті 559 ЦК України порука позивача припинилась. Суд правильно виходив із того, що шестимісячний строк звернення із вимогою про виконання зобов'язання поручителем за договором поруки слід відраховувати з 29 серпня 2015 року, який закінчувався 29 лютого 2016 року, а оскільки відповідач звернувся в суд з вимогою 26 лютого 2016 року, тобто у межах шестимісячного строку, то цей строк відповідачем не пропущений і підстав для задоволення заявлених позовних вимог про припинення поруки немає.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи та ґрунтуються на правильно застосованих нормах матеріального права.

Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування чи зміни судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, щодо строку виконання договору, який визначений сторонами як 29 серпня 2015 року у пункті 1 Додаткового договору від 19 грудня 2014 року №4 до Генерального кредитного договору №03/13 від 31.01.2013 року (а.с. 25-26 том 1).

Доводи апеляційної скарги про те, що цей строк встановлений як 20 серпня 2015 року спростовуються змістом вказаного Додаткового договору з якого вбачається, що при його технічному виготовленні було допущено описку, оскільки у пункті 1 викладено перший абзац пункту 1.1 Генерального договору де вказано, що кредитор встановлює Позичальнику ліміт кредитних операцій, далі Ліміт, у розмірі 1 455 500 доларів США строком до 9 місяців терміном з 19 грудня 2014 року до 29 серпня 2015 року.

Отже суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо строку виконання зобов'язань по кредитному договору і обґрунтовано визначив початок обрахунку шестимісячного строку та його закінчення, а також дійшов правильного висновку про те, що порука за цим договором не припинилась.

Безпідставним є посилання у апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-53цс14 у постанові від 17 вересня 2014 року.

Обставини цієї справи і справи яку розглядав Верховний Суд України є частково відмінними і повністю застосувати вказані висновки Верховного Суду України не є можливим. У цій справі йдеться про відкриття кредитної лінії позичальнику та зміни умов цього договору щодо строку його виконання окремими додатковими договорами, де умови щодо строку виконання зобов'язання змінилися і ці умови погоджувалися з поручителем. Змінювалися також і умови про розмір кредиту у звязку з наданням нових кредитних грошових траншів позичальнику, які також погоджувалися з поручителем.

У справі яка розглядалась Верховним Судом України йдеться про вимогу банку про дострокове повернення кредиту, тобто зміну умов договору в частині строку виконання зобов'язання по кредитному договору.

Колегія суддів вбачає обґрунтованими заперечення відповідача проти позову в цій частині, а також щодо помилкового ототожнення позивачем порядку повернення траншів по кредиту, викладений у розділах 3 кредитних договорів та строк виконання зобов'язання в цілому визначений у пункті 1.1. Отже, оскаржуване рішення суду є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 4 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді : В.А. Іващук

ОСОБА_3

ОСОБА_4