ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6274/17
провадження № 2/753/4279/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Леонтюк Л. К., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису й арешту

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису й арешту.

Матеріали цивільної справи надійшли до загальної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва ( м. Київ, вул. О. Кошиця, 5 - а ) за вх. № 16883 від 05 квітня 2017 року і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщенні суду ( по вул. Севастопольській, 14 ) 07 квітня 2017 року за № 675, що підтверджується даними контрольного журналу.

Зазначена позовна заява була подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвалою суду від 07 квітня 2017 року позивачу було надано 5 - ти денний строк для усунення недоліків, а позовна заява залишена без руху.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Копія ухвали суду направлялась позивачу 07 квітня 2017 року, за вих. № 753 / 6274 / 17 / 26672 / 2017 , що підтверджується копією супровідного листа, який міститься в матеріалах справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, № 475 / 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення " № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Зазначене є завданням цивільного судочинства ( ст. 1 ЦПК України )

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного ( без невиправданих зволікань ) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади ( насамперед суду ); характер процесу та його значення для заявника ( справи " Федіна проти України " від 02 вересня 2010 року, " Смірнова проти України " від 08 листопада 2005 року, " Матіка проти Румунії " від 02 листопада 2006 року, " Літоселітіс проти Греції " від 05 лютого 2004 року та інші).

Копія ухвали вручена позивачам 13 травня 2017 року, про що свідчить особистий підпис про вручення, на зворотному поштовому повідомленні, яке повернулося на адресу суду після вручення.

Від дати направлення ухвали суду для виконання пройшли всі розумні строки.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги визначені у ній, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зазначені недоліки не дають підстав для відкриття провадження по справі.

Підстав для продовження строку для усунення недоліків передбачених ст. 73 ЦПК України не встановлено, оскільки останній не може бути продовжений з ініціативи суду і підлягає продовженню, за наявності підстав, виключно за клопотанням сторони або іншої особи, яка не встигла вчинити певну процесуальну дію.

За таких обставин вважаю, що заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. ст. 73, 121, 209-210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на майно та виключення його з акту опису й арешту з копіями документів доданих до позову повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу положення ч. 5 ст. 121 ЦПК України про те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києві шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Л.К.ЛЕОНТЮК