Придніпровський районний суд м.Черкаси

Провадження № 2/711/2279/17
Справа № 711/7156/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Степаненка О.М.

за участю секретаря Євтушенко М.В.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

Гр. ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання кредитного договору недійсним.

Позовну заяву мотивує тим, що 24.09.2014 між нею та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений кредитний договір № 200111993 на підставі типової форми договору, запропонованої Банком, а саме: заява (оферта).

Згідно п. 1.1 кредитного договору Банк зобовязався відкрити на її імя поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (валюта рахунку-гривня), що буде використовуватися в рамках Договору про картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій,здійснених з використанням картки, з дебетно-кредитним порядком обслуговування.

Точна ставка по ліміту, під яку відкривався кредитний ліміт, в договорі не була зазначена.

Підписання кредитного договору стало наслідком чисельного порушення норм чинного законодавства та прав Позичальника, як споживача кредитної послуги, з боку ПАТ «Банк Михайлівський», а саме: 1) максимальна ставка по ліміту : 58,8 % річних. Реальна процентна ставка по кредиту в процентному виразі, із розрахунку, що кошти будуть використовуватись в повному обсязі максимального кредитного Ліміту протягом всього строку його дії 89,55 % (ціна договору сторонами не погоджена, річна відсоткова ставка не визначена); 2) п. 1.6 Позичальник просить Банк на підставі договірного списання в безготівковому порядку, здійснювати списання з рахунку картки, в тому числі за рахунок наданого кредиту в рамках Ліміту та зарахувати на користь ТДВ «СК «М-ЛАЙФ» суму страхової премії в розмірі 1,5 % щомісячно від розміру заборгованості за Договором про картку, виставленої в розрахункову дату згідно Умов по картках та Договору страхування життя (Банк позбавив Позичальника право вільно обирати страхову компанію); 3) п. 3.5 Позичальник згоден на надання Банку доступу до її кредитної історії, на збір, зберігання, використання та поширення інформації щодо Позичальника через бюро кредитних історій, найменування та місцезнаходження якого розміщено на офіційному сайті Банку (у тексті договору Банк намагається відмінити право надане Законом щодо захисту персональної інформації клієнта); п. 3.1 Прийняття Банком цієї заяви до розгляду не тягне за собою виникнення у Банку обовязку з акцепту оферти, зазначеної в цій Заяві (в тому числі обовязку з відкриття рахунку Картки та/або надання Позичальнику кредиту на обумовлених в цій Заяві умовах). Банк може відхилити заяву (не акцептувати оферту, викладену в Заяві) без розяснення причин та без вступу в переписку (відповідно до ст. 21 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними).

В звязку із вищевказаними порушеннями кредитний договір № 200111993 від 24.09.2014 не відповідає своїм змістом актам законодавства України, а тому повинен бути визнаний судом недійсним.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати кредитний договір № 200111993 від 24.09.2014, укладений між нею, ОСОБА_2, та ПАТ «Банк Михайлівський» недійсним з моменту його укладення. Застосувати наслідки недійсності правочину та застосувати односторонню реституцію, а саме: зобовязати ПАТ «Банк Михайлівський» повернути їй сплачені по кредитному договору № 200111993 від 24.09.2014 відсотки, пеню, штрафні санкції, комісії тощо.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про причину не явки суду не повідомив, надіслав до суду заперечення на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до висновків, що в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно 24.09.2014 між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений кредитний договір № 200111993, предметом якого є надання Банком Клієнту у тимчасове користування кредитних коштів на умовах кредитного продукту Банка Прибуткова картка + Кредитка (не іменна).

Дані обставини повністю підтверджуються заявою (офертою) № 200111993, поданою до банку особисто ОСОБА_2, згідно з якою заявник погодилась на умови надання кредиту викладених в Тарифах по продукту «Прибуткова картка + Кредитка».

У п. 3.8 кредитного договору визначено, що Клієнт підтвердив, що йому відома інформація про наявні умови, процентного доходу, базу розрахунку, перелік супутньої послуги, обґрунтування вартості супутньої послуги, правила за якими змінюється процентна ставка тощо.

В рамках виконання умов договору кредиту Банком позивачу був відкритий поточний рахунок № 5001.

Положеннями ч.1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Нормами ч. 3 ст. 1054 ЦК України встановлено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом.

Згідно з п.6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», згідно якого договір про надання фінансових послуг (яким відповідно до ст. 4 цього Закону є договір про надання споживчого кредиту) повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» відносини Банку з Клієнтом регулюються, крім іншого, угодами (договорами) між Клієнтом та Банком.

Статтею 56 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Клієнт має право на доступ до інформації, а саме: ціну банківських послуг.

Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» Банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

В силу вимог ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року, в редакції який діяв на час укладення договору кредиту, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Згідно з ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору (п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Згідно з роз'ясненнями викладеними у п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про визнання кредитного договору недійсним суди мають враховувати вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема ЦК (статті 215, 1048-1052, 1054-1055), статті 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зокрема, кредитний договір обов'язково має укладатись у письмовій формі (стаття 1055 ЦК); недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його нікчемністю. При вирішенні справ про визнання кредитного договору недійсним суди повинні враховувати роз'яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Відповідно до роз'яснень, які викладені в п.п. 7, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору № 200111993 та умови надання кредиту викладених в Тарифах по продукту «Прибуткова картка + Кредитка» суд вважає, що при укладенні договору сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, а саме: мета, сума і строк кредиту; умови і порядок його видачі та погашення; способи забезпечення зобовязань позичальника; відсоткові ставки; порядок плати за кредит; порядок зміни та припинення дії договору; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Згідно з заявою (офертою) № 200111993, поданою до банку особисто ОСОБА_2, остання погодилась на умови надання кредиту викладених в Тарифах по продукту «Прибуткова картка + Кредитка»,своїм підписом засвідчила, що ознайомлена з умовами кредитування, а тому підстав для визнання договору недійсним судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст. ст. 6, 11, 16, 203, 215, 626-628, 638, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 18, 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 27.12.2017.

Головуючий: ОСОБА_5