АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Одринської Т.В., Триголова В.М.

при секретарі Гнатюк О.С.

за участі представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 22 травня 2017 року

по справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаною скаргою та просила визнати неправомірною бездіяльність начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 щодо неповернення належного їй на праві власності транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, 2008 року випуску, синього кольору та зобовязати його повернути їй вказаний автомобіль.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 11 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 49784937 з виконання виконавчого листа № 554/14085/14ц, виданого 14 грудня 2015 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу.

24 березня 2016 року державним виконавцем було вилучено автомобіль боржника VOLKSWAGEN CADDY ( ДНЗ ВІ 0328ВР), 2008 року випуску, синього кольору), згідно акту опису й арешту майна від 24 березня 2015 року.

В подальшому вказані дії державного виконавця було визнано неправомірними в судовому порядку.

Вказувала, що 01 листопада 2016 року вона направила на імя начальника Шевченківського ВДВС м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 заяву про повернення транспортного засобу, вилученого згідно незаконного документу, власнику у звязку з безпідставним утриманням, проте транспортний засіб залишається не повернутим.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 травня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційному порядку ухвалу місцевого суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, просив скасувати її та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 24.09.2015 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 23132,78 гривень та 14.12.2015 року був виданий виконавчий лист № 554/14085/14-ц.

На підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ 11.02.2016 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 23376,38 грн.

24 березня 2016 року державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна та вилучено автомобіль НОМЕР_2, 2008 року випуску, синього кольору, згідно акту опису й арешту майна від 24 березня 2015 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 29 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 09 серпня 2016 року, визнано, зокрема незаконними дії державного виконавця Октябрського відділу виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції щодо початку примусового виконання рішення та визнано незаконним акт опису й арешту майна транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY ( ДНЗ ВІ 0328ВР), 2008 року випуску, синього кольору).

Постановою ВП № 49784937 начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 від 10 жовтня 2016 року скасовано документ «акт опису й арешту» від 24 березня 2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Наведеною нормою не передбачено право начальника відділу повертати майно, вилучене державним виконавцем, а уповноважений лише зобовязати державного виконавця на вчинення відповідних дій.

Відповідно до розяснень, викладених в п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Таким чином, суд не має права зобовязати начальника відділу вчиняти дії, які згідно із Законом він не уповноважений вчиняти.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що скаржником не заявлялася вимога щодо покладення на начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 обовязку зобовязати державного виконавця повернути транспортний засіб власнику, у суду відсутні підстави для задоволення скарги, оскільки, суд не вправі вийти за межі заявлених скаржником вимог.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх необґрунтованість, апелянтом не наведено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а отже відсутні підстави для скасування або зміни ухвали, які передбачені ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 22 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_5

--//-- ОСОБА_6

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1