Пр.№4-с/756/211/17
У Х В А Л А

30 серпня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Майбоженко А.М.,

при секретарі - Ковган О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Катерини Юріївни,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю.

Скарга мотивована тим, що 07 листопада 2012 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 813 994,20 грн., який було пред'явлено для виконання до Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №35151426, однак стягнення з боржника не проводилось. 30 червня 2017 року державним виконавцем Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка обґрунтована тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а вжиті заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними. Заявник вказує, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального права, оскільки державним виконавцем не було здійснено усіх необхідних дій для виконання рішення суду.

Посилаючись на наведене, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. від 30 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу та повернути виконавчий лист №2/2605/6027/12, виданий 07 листопада 2012 року, до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві для подальшого виконання.

У судове засідання скаржник не з'явився, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав.

Оболонський районний ВДВС ГТУЮ у м. Києві явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повдомив, направив на адресу суду еопії матераілв виконавчого провадження.

Боржник у судове засідання не з'явився, про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у ній.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2016 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу задоволено.

На підставі вказаного рішення суду 07 листопада 2012 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2/2605/6027/12 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 813994,20 грн., який 07.11.2012 року представником стягувача ОСОБА_1 пред'явлено для виконання до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві.

Постановою державного виконавця від 13 листопада 2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

З того часу державним виконавцем здійснювались дії, спрямовані на виконання вищевказаного виконавчого документа. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, винесено постанову про розшук майна боржника, запитано інформацію щодо боржника та його майна (доходів) в Пенсійному Фонді України, Державній фіскальній службі України, здійснено запит до УДАІ м. Києва, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, здійснено заходи щодо тимчасового обмеження божника у праві виїзду за межі України.

Згідно з відомостями Пенсійного фонду України інформація стосовно ОСОБА_3 про осіб-боржників, які отримують пенсії, працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, відсутня.

За даними автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ в м. Києві станом на 16 січня 2013 року за боржником ОСОБА_3 зареєстровано шість транспортних засобів. Постановою державного виконавця від 16 січня 2013 року оголошено розшук транспортних засобів.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості стосовно ОСОБА_3 у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2013 року задоволено подання державного виконавця, тимчасово обмежено право виїзду за межі України боржнику ОСОБА_3 до виконання ним зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України № від 19 квітня 2017 року за результатами обробки запиту державного виконавця виявлено інформацію про джерело отримання ОСОБА_3 доходу за ознакою 101.

30 червня 2017 року державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки, згідно відповідей з ПФУ, ДФС, боржник не працює, пенсію не отримує, відкритих рахунків не має, майна, яке належить боржнику на праві власності, не виявлено.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

У п.9 ч.2 ст.129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1та 2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Стаття 1 Закону України «При виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ст. 10 Закону «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко К.Ю. не було повно вчинено всіх дій щодо належної перевірки майнового стану боржника, зокрема, не здійснено перевірки щодо наявності у нього корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, об'єктів інтелектуальної, творчої діяльності,не звернуто стягнення на виявлені доходи.

Так, згідно з відповіддю ДФС України у боржника ОСОБА_3 виявлено джерело отримання ним доходу за ознакою 101, що у відповідності до Довідника ознак доходів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №4 від 13 січня 2015 року, включає в себе доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту). Докази щодо звернення стягнення на заробітну плату боржника у матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Крім того, при прийнятті рішення про повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем зазначено, що автотранспортний засіб, який перебував у розшуку, не виявлено протягом строків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Разом з тим, згідно даних УДАІ м.Києва за боржником зареєстровано право власності на 6 транспортних засобів, один з них описаний, арештований державним виконавцем та переданий на відповідальне зберігання представнику ПП «Нива В.Ш.», інші транспортні засоби не розшукані. Звернуто стягнення на розшуканий транспортний засіб в порядку ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» не було, його вартість, розмір заборгованості перед заставодержателем не з'ясовано.

Таким чином, враховуючи, що державними виконавцем не виконані обов'язки та не вжито всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», суд вважає, що заявлені у справі вимоги є обґрунтованими частково та приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Суд не вбачає правових підстав для повернення виконавчого листа до відділу ДВС для подальшого виконання, оскільки виконавчий документ відсутній в матеріалах справи, питання про його повторне пред'явлення до виконання після скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу є правом особи, якій даний документ повернуто.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Катерини Юріївни, заінтересована особа: ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Катерини Юріївни від 30 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 35151426).

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.М. Майбоженко