Номер провадження: 22-ц/785/3885/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017р. по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про захист прав споживача, стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

29 липня 2015р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що 10 березня 2015р. невстановлена особа пошкодила належний йому автомобіль марки «BMW X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який знаходився біля будинку №1/1 по вулиці Іванова, у м. Одесі, чим спричинила йому матеріальну шкоду, яка згідно Звіту №116/5 від 24 червня 2015р. складає 255255грн.80коп. 20 травня 2014р. він уклав з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ, №085197, обєктом страхування якого був автомобіль марки «BMW X5», 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Згідно п. 3.5.3.1. Договору, одним із страхових випадків є протиправні дії третіх осіб.

Позивач вказав, що він 10 березня 2015р. звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, та 05.06.2015р. отримав лист від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі того, що згідно отриманого страховою компанією висновку експертного дослідження №0103 від 16 травня 2015р., було виявлено розбіжності та можливо стверджувати, що при страхуванні на огляд до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» був наданий один автомобіль, а при заявлені про настання страхового випадку на огляд міг бути наданий інший схожий автомобіль.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно та необґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування, чим порушив його права, як споживача, а висновок №0103 від 16.05.2015р. є необґрунтованим, особа, яка виконала експертне дослідження не мала на це право. З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на його користь страхове відшкодування в розмірі 251355грн.80коп., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1300грн; пеню за прострочення виконання зобовязань в розмірі 1256грн.78коп., відсотки за користування грошовими коштами (3% річних) в розмірі 1032грн.97коп., та витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Представник ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» позов не визнав, посилаючись на те, що було обґрунтовано відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 13.1.3. глави 13 Договору страхування, а саме з підстав подання Страхувальником свідомо неправдивих відомостей про застрахований транспортний засіб та/або про факт настання страхового випадку, з урахуванням пояснювальної записки до Звіту №30415150 від 15 травня 2015р. ТОВ «Хавк Холдінг» та Висновку №103 від 16 травня 2015р. експертного дослідження пошкоджень автомобіля марки «BMW X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в яких виявлено розбіжності між автомобілем позивача, який надавався на огляд до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» при страхуванні та який надавався на огляд при заявлені про настання страхового випадку.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одесі від 20 лютого 2017р. було відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 (том 2 а.с.98-103).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на те, що суд безпідставно відмовив у задоволені позову, та не прийняв до уваги усі обставини по справі (том 2 а.с.108-11).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, представників сторін, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Позивачу ОСОБА_2 належить автомобіль марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується довідкою №7/2-3855 Центру №2 надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Одеси Управління Державтоінспекції від 24 травня 2015р., з якої вбачається, що згідно бази даних РІІС «Автомобіль» та НАІС ДДАІ Центру №2, станом на 29 травня 2016р. за ОСОБА_2 значиться автомобіль марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску, який було зареєстровано 27 грудня 2012р.

20 травня 2014р. позивач ОСОБА_2 уклав з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ, №085197, застрахований транспортний засіб, згідно п. 5 Договору є автомобіль марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 6 Закону України «Про страхування» визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначається правилами страхування, що встановлюється страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3.5.3.1. Договору страхування від 20 травня 2014р., страхуванню на умовах цього Договору підлягають ризики, відповідно до обраної програми страхування. Такими ризиками, за АВТОКАСКО, є, зокрема пошкодження та/або знищення застрахованого транспортного засобу внаслідок протиправних дій третіх осіб.

Відповідно до п. 9.2.5. Договору, Страхувальник в межах цього договору зобовязаний протягом двох робочих днів у письмовій формі повідомити Страховика про суттєві зміни, що сталися з застрахованим/забезпеченим транспортним засобом та його ДО (зміна реєстраційного номеру (документів)), комплектності застрахованого транспортного засобу, його ДО; поломки або демонтажу пристроїв проти викрадення, переобладнання застрахованого транспортного засобу, в тому числі встановлення ДО, про зміну власника забезпеченого/застрахованого транспортного засобу та інших умов, що можуть вплинути на ступінь ризику, зазначених в Заяві на страхування.

Пунктом 10.2 Договору передбачено, що Страховик здійснює виплату страхового відшкодування протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів від дати отримання останнього документу, необхідного для зясування обставин страхового випадку та/або розміру збитку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування з підстав подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про страхування», ч. 2 ст. 991 ЦК України, умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

З Витягу з кримінального провадження №0001817 від 19 квітня 2015р., вбачається, що 18 квітня 2015р. до ЧЧ Київського РВ м. Одеси надійшла заява від ОСОБА_2 про те, що 10 березня 2015р. невстановлена особа, знаходячись біля будинку 1/1, розташованого по вул. Іванова, в м. Одесі, пошкодила належний ОСОБА_2 автомобіль марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, чим спричинила йому матеріальну шкоду.

10 березня 2015р. ОСОБА_2 звертався до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із повідомленням про настання страхового випадку по договору страхування ОСОБА_3 КАСКО серії АМ, №085197, причиною події зазначено «виявив на стоянці пошкоджений автомобіль», та просив виплатити йому відшкодування згідно умов страхування.

Відповідно до п. 12.2 Договору страхування від 20 травня 2014р., підтвердження настання страхового випадку і визначення розміру страхового відшкодування здійснюється на підставі наступних документів: Договору страхування; письмової заяви Страхувальника або його довіреної особи; документів, що підтверджують майновий інтерес Страхувальника; акту огляду та фотографій пошкодженого транспортного засобу, складеного/здійснених Страховиком або його уповноваженим представником; довідки з відповідного компетентного органу, висновки якого для Страховика є необхідним та достатнім доказом факту настання події, що кваліфікується як страховий випадок, та/або зясування обставин цієї події.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до умов Договору страхування, з метою визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» замовило проведення незалежної оцінки та згідно Звіту №30415150 від 15 травня 2015р. вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «ВMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого 10 березня 2015р., на дату дослідження становить 39757грн.82коп. (том 1 а.с.152-165).

З ОСОБА_3 огляду транспортного засобу від 30 квітня 2015р., складеного експертами ТОВ «Хавк Холдинг», за участю представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та позивача ОСОБА_2, вбачається, що при огляді застрахованого автомобіля марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2009 року випуску, було виявлено, що «карти дверей 2007 року випуску», в той час, як автомобіль 2009року випуску (том 1 а.с.159).

Крім того, з пояснювальної записки до вказаного Звіту №30415150 від 15 травня 2015р., вбачається, що при дослідженні автомобіля марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було зясовано, що дата виготовлення вказаного автомобіля визначається як 01 грудня 2009р., а дата виготовлення елементів облицювання визначена 2007роком. Також виявлені пошкодження розташовані виключно на зйомних елементах кузову транспортного засобу та були утворені від удару взаємодії з обєктом круглої подовженої форми збільшуючого поперечного перетину, що має міцність більшу міцності металу зовнішніх панелей дверей транспортного засобу. Що при аналізі ремонтної історії вказаного транспортного засобу було встановлено, що раніше, а саме в період 01 липня 2012р. вже проводився розрахунок вартості відновлювального ремонту саме зазначеного транспортного засобу, тому ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» рекомендовано проведення додаткових перевірок.

З висновку №0103 експертного дослідження пошкоджень автомобіля марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складеного 16 травня 2015р. спеціалістом «ЕК «Індекс» на замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в рамках страхового розслідування, вказано, що виходячи з аналізу наданих фотознімків, є підстави вважати, що за зовнішніми ознаками автомобіль марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, виконаних під час зовнішнього огляду при укладанні договору добровільного страхування наземного транспортного засобу А.М. №085197 від 20.05.2014р., відрізняється від автомобіля марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який, згідно заяви страхувальника, був пошкоджений невідомою особою після укладення договору страхування. На підставі виявлених розбіжностей можливо стверджувати, що при страхуванні на огляд до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», надавався один автомобіль, а при заявлені про настання страхового випадку на огляд міг бути наданий інший схожий автомобіль (том 1 а.с.148-151).

Листом №3662 від 04 червня 2015р. з урахуванням вищевказаного висновку №0103 від 15 травня 2015р., ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відмовила ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 13.1.3. Договору страхування від 20 травня 2014р.

Безпідставними є доводи позивача ОСОБА_2, що страхова компанія необґрунтовано відмовила у виплаті страхового відшкодування, порушив його права, як споживача, оскільки відповідно до п. 9.4.7. Договору страхування від 20.05.2014р., Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування за Договором страхування у випадках, передбачених чинним законодавством України, цим Договором та/або відповідними Правилами страхування Страховика.

Відповідно до п. 13.1.3 Договору страхування від 20.05.2014р., підставою для відмови Страховика у здійсненні виплат страхового відшкодування, є випадки, передбачені чинним законодавством України, відповідними чинними Правилами страхування Страховика та цим Договором, а також: подання Страхувальником свідомо неправдивих відомостей про застрахований транспортний засіб та/або факт настання страхового випадку, а також зазначення Страхувальником неправдивих відомостей в заяві на страхування, що є невідємною частиною цього Договору, при укладенні Договору страхування.

Пунктом 13.1.11 Договору страхування від 20.05.2014р. також передбачено підстава для відмови Страховика у здійсненні виплат страхового відшкодування неповідомлення Страховика про суттєві зміни, що сталися з застрахованим транспортним засобом (відповідно до п. 9.2.5. цих ЗУС).

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В ході судового розгляду було проведено експертизу, та згідно Висновку експерта КНДІСЕ №4644/16-35 від 10 червня 2016р. за результатами проведення фототехнічної судової експертизи, встановлено, що автомобіль марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, за своїми зовнішніми ознаками, зафіксованими у фотозображеннях, виконаних під час зовнішнього огляду при укладанні договору добровільного страхування наземного транспортного засобу АМ №085197 від 20.05.2014р., відрізняється від автомобіля марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що зображений на фотознімках виконаних згідно заяви про настання події, а саме: у частині будови заднього лівого ліхтаря та наявності пошкоджень елементів корпусу у другому випадку. Також експерт зазначив, що встановити, чи один й той самий автомобіль зафіксований на фотознімках від 20.05.2014р. та на фотознімках, виконаних згідно заяви про настання події, неможливо у звязку з відсутністю достатньої кількості ознак, що дозволяють однозначно ідентифікувати автомобіль у двох випадках, що розглядаються.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги Висновок №116/15 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «ВMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, складений 24 червня 2015р. СПД «ОСОБА_3П.» за замовленням позивача, так як огляд застрахованого автомобіля проводився за відсутності власника вказаного автомобіля та представника ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», що суперечить умовам Договору страхування від 20 травня 2014р.

Судом також було встановлено, що технічний стан застрахованого автомобіля марки «BMW-X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, дійсно зазнавав змін, що підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками вказаного автомобіля, Висновком №0103 експертного дослідження від 16.05.2015р., Висновком експерта КНДІСЕ №4644/16-35 від 10.06.2016р., ОСОБА_3 огляду транспортного засобу від 30.04.2015р., однак про такі зміни Страховика ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», всупереч умов Договору страхування від 20.05.2015р., застрахована особа ОСОБА_2 страхову компанію не повідомив.

Суд першої інстанції враховуючи положення закону про свободу договору (ст. 627 ЦК України) та положення ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, те що позивачем було порушено положення умов договору страхування щодо неповідомлення Страховика про суттєві зміни, що сталися з застрахованим транспортним засобом, що на підставі п. 13.1.11 договору є підставою для відмови страховиком страхувальнику у виплаті страхового відшкодування, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач ОСОБА_2 не надав суду першої та суду апеляційної інстанції допустимі та належні докази, як на підтвердження свого позову, так і на спростування встановлених обставин у Звіті №30415150 від 15.05.2015р. та Висновку №4644/16-35 від 10.06.2016р.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2017р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: В.А. Станкевич

ОСОБА_4