У х в а л а

19 травня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя від 31 березня 2010 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВУ МВС України в Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права власності, -

в с т а н о в и л а :

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) від 04 квітня 2017 року касаційна скарга ОСОБА_2 була залишена без руху, оскільки подана з пропуском строку на касаційне оскарження, а зазначена причина пропуску строку нічим не підтверджена.

На виконання ухвали ВССУ від 04 квітня 2017 року ОСОБА_2 надіслала заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи пропуск процесуального строку тим, що оскаржувані рішення не отримувала та участі у судовому засіданні не приймала. Апеляційну скаргу вона не подавала, її підписувала та подавала представник по копії довіреності. Про існування оскаржуваних оскаржуваних рішень від 31 березня 2010 року та 27 травня 2010 року вона вперше дізналася в лютому 2017 року по іншій справі, по якій її викликали до суду на 15 лютого 2017 року.

Вивчивши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та додані до нього документи, вважаю, що ОСОБА_2 не зазначила поважну причина пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Зазначена причина пропуску строку на касаційне оскарження може бути перевірена лише шляхом витребування справи, але чинним ЦПК України не передбачено витребування справи під час вирішення питання про поновлення строку. Крім того, ОСОБА_2 не зазначає та не надає доказів, що довіреність, яку вона видавала своєму представнику, скасована або визнана недійсною на час розгляду її позову в 2010 році.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою поданою на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2010 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського РВУ МВС України в Запорізькій області про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович