АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/1719/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Олещук Б.Т.
Провадження № 22-ц/789/731/17 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

з участю секретаря Бріль В.Л.,

сторін та представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Збаразького районного суду від 3 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Збаразького районного суду від 3 травня 2017 року позов задоволено частково:

стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та змінити, задовольнивши позов в повному обсязі, виходячи з того, що рішення суду є незаконне, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказала, що відповідач окрім офіційної роботи має також іншу неофіційну роботу, яка приносить йому дохід.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що відповідач працює посезонно опалювачем і крім цього має мінливі доходи від тимчасових заробітків (ремонтує машини), а тому має можливість надавати утримання дочці у розмірі 1 000 грн щомісячно.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив та пояснив, що він, працюючи кочегаром, отримував мінімальну заробітну плату. Ремонтом автомобілів не займається, оскільки всі інструменти залишились у позивачки. Проживає за рахунок коштів, що залишились за час роботи в зимовий період та коштів матері, яка на заробітках. Він кожного тижня зустрічається з дочкою, дає їй по 50 грн, купляє їй фрукти, солодощі, одяг, взуття. Просить не збільшувати розмір аліментів, оскільки він також хоче купляти дочці одяг, речі та через відсутність коштів не зможе це робити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач просила стягувати аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 30% від всіх видів доходу відповідача, але не менше 1 000 грн, посилаючись на те, що дочка перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач не надає коштів на її утримання.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції підставно виходив з їх часткової доведеності та обґрунтованості з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 листопада 2009 року сторони уклали шлюб, від якого у них 4 вересня 2010 року народилася донька, ОСОБА_3.

ОСОБА_3 проживає разом із матірю і перебуває на її утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 працює сезонно в ДНЗ №2 «Дзвіночок» на посаді опалювача, його загальна сума доходу за 04.10.2016р. по 31.12.2016р. становить 6205,56 грн.

В суді апеляційної інстанції з пояснень сторін встановлено, що відповідач добровільно кожного тижня при спілкуванні з дочкою дає їй по 50 грн. Крім цього купляє речі, одяг, взуття.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно визначив розмір аліментів в 1/4 частці від заробітку (25% від заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Збаразького районного суду від 3 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4