Справа № 199/3628/17
УХВАЛА

20.06.2017 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Руденко В.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Зі змісту даної заяви видно, що відкрилась спадщина і постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 від 26 квітня 2017 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, ОСОБА_1 необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років.

Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до розяснень викладених у п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З заяви поданої ОСОБА_1 вбачається, що йому державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Як вже було вище зазначено для вирішення даного питання визначено порядок звернення до суду в рамках позовного провадження, оскільки в даному випадку вбачається спір про право, що у свою чергу виключає розгляд вказаної заяви в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України розгляд в окремому провадженні питань, повязаних з спором про право, не допускається. В порядку ст. 256 ЦПК України судами розглядаються справи за заявами про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, процесуальний закон передбачає умови, за яких у окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов'язано із вирішенням спору про право.

Виходячи з наведених норм закону не підлягають розгляду в судовому порядку заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у відкритті провадження по справі за його заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

При зверненні до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн.

За таких обставин, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір слід повернути.

Керуючись ст. 122 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суддя-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Зобовязати Управління державної казначейської служби України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпрі повернути ОСОБА_1 сплачений 26 травня 2017 року за квитанцією № 7298.12029 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. в ПАТ АБ «РАДАБАНК».

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання в 5-денний термін з дня її отримання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги.

Суддя