УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Відділ Державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Відділ Державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, мале приватне підприємство Фірма «Одеса-Бласко», ОСОБА_6, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - Відділ Державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, у якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просила судвизнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0087 га., кадастровий № НОМЕР_1, по АДРЕСА_1 (далі - земельна ділянка площею 0,0087 га.), а також зняти арешт з такої земельної ділянки.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтувала тим, що 03 жовтня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу вона придбала у малого приватного підприємства Фірма «Одеса-Бласко» земельну ділянку площею 0,0087 га. Вказана земельна ділянка входила до складу загальної земельної ділянки малого приватного підприємства Фірма «Одеса-Бласко» площею 0,9710 га. по АДРЕСА_2 з кадастровим НОМЕР_2.

Під час оформлення державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,0087 га. позивач дізналася, що Державною виконавчою службою 27 липня 2012 року було накладено арешт на належну малому приватному підприємствузагальну земельну ділянку площею 0,9710 га., у тому числі і земельну ділянку площею 0,0087 га., набуту позивачем за чинним договором купівлі-продажу.

Накладення арешту на належну ОСОБА_4 земельну ділянку порушує її право власності. Крім того, таке право не визнається іншими особами, оскільки в оформленні права власності на землю ОСОБА_4 було відмовлено уповноваженими на такі дії особами.

Ці обставини і стали підставою для звернення останньої до суду із вказаним позовом, який ОСОБА_4 просила суд задовольнити.

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, у якому просив суд визнати недійсними: вказаний вище договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0087 га. від 03 жовтня 2008 року; договір купівлі-продажу адміністративної будівлі загальною площею 54,84 кв. м. по АДРЕСА_1, укладений між покупцем ОСОБА_4 та продавцем ОСОБА_6

Свої зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтував тим, що вищевказані договори купівлі-продажу нерухомого майна є недійсними, оскільки їх вчинено під час існування арешту, накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2006 року з метою забезпечення позову ОСОБА_7, правонаступником якого є ОСОБА_5, до малого приватного підприємства Фірма «Одеса-Бласко»про стягнення боргу.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 15 лютого 2016 року, за заявою ОСОБА_4 від 15 лютого 2016 року, первісні позовні вимоги про визнання за останньою права власності на земельну ділянку площею 0,0087 га. залишені без розгляду.

Ухвалою цього ж суду від 15 лютого 2016 року зустрічна позовна заява ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу адміністративної будівлі та земельної ділянки залишена без розгляду з підстав, передбачених нормами ч. ч. 2, 3 ст. 169 ЦПК України.

Питання законності та обґрунтованості вказаних вище ухвал суду першої інстанції від 15 лютого 2016 року не було предметом розгляду в апеляційному порядку.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 15 лютого 2016 року первісний позов ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна задоволено.

Знято арешт з належної ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0087 га., яка є складовою земельної ділянки загальною площею 0,9710 га. з кадастровим НОМЕР_2.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2016 року рішення Іванівського районного суду Одеської області від 15 лютого 2016 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення Іванівського районного суду Одеської області від 15 лютого 2016 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про зняття арешту з належної ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0087 га., яка є складовою земельної ділянки загальною площею 0,9710 га. з кадастровим НОМЕР_2, районний суд виходив з того, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем такої земельної ділянки площею 0,0087 га. на підставі чинного договору купівлі-продажу, оскільки в момент укладення договору відомості в Єдиному реєстрі заборон про обтяження відносно предмета договору були відсутні.

Судом встановлено наявність реальної небезпеки порушення права власності чи законного володіння позивача, яка тривалий час не може реалізувати своє право на набуту нерухомість внаслідок накладення оспорюваного арешту, та зроблено висновки про необхідність захисту порушеного права ОСОБА_4 шляхом звільнення такого майна з-під арешту.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками районного суду не погодилася, обґрунтовано пославшись на норми ст. ст. 334, 391 ЦК України, роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 4 постанови № 6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», те, що правом на звернення до суду з позовом про виключення майна з-під арешту наділений лише власник майна, а ОСОБА_4 факт наявності у неї права власності на спірну земельну ділянку площею 0,0087 га. не доведено, оскільки державна реєстрація такого права відсутня.

За таких встановлених обставин апеляційний суд дійшов висновків про передчасність позову ОСОБА_4 про виключення майна з під арешту та відмовив у його задоволенні.

Доводи касаційної скарги та наявні у матеріалах справи документи висновків апеляційного суду про безпідставність позову не спростовують, а тому колегія суддів касаційного суду вважає, що ухвалене у справі судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим і касаційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Т.Л. Ізмайлова

В.О.Кузнєцов

Г.І. Мостова