Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/2025/16-ц Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 58 Доповідач Коломієць О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4», третя особа без самостійних вимог - Відділ державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 березня 2017 року

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом, в якому просило звільнити з-під арешту іпотечне майно, що належить ОСОБА_3, а саме : житловий будинок та земельну ділянку площею 2500 кв. м., розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Двірець, вул. Чапаєва, буд. 10, який був накладений постановами ВДВС Житомирського районного управління юстиції від 23 травня 2013 року та від 22 вересня 2011 року.

Обґрунтовуючи позов, зазначає, 07 березня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір про іпотечний кредит №ZRZ0GI. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, між банком та ОСОБА_3 07 квітня 2008 року було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого Банку в забезпечення виконання зобовязань було передано вищевказане майно.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 20.12.2012 року задоволено вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» та в рахунок заборгованості за кредитним договором в розмірі 245716 грн. 12 коп. звернуто стягнення на предмет застави.

Вказує, що накладенням ВДВС Житомирського районного управління юстиції арешту на спірне майно та забороною його відчуження порушуються його майнові права, оскільки позивач як іпотекодержатель має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог шляхом реалізації іпотечного майна.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ПАТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне зясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що позивач як іпотекодержатель має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, а накладення арешту на спірне майно є порушенням його майнових прав та інтересів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав, як іпотекодержателя, які були повязані з правом власності на майно чи з правом володіння ним, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути застосований до даних правовідносин.

Проте такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 березня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит №ZRZ0GI.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 07.04.2008 року укладено іпотечний договір №ZRZ0GI, предметом якого була передача ОСОБА_3 в іпотеку позивачу нерухомого майна: житлового будинку загальною площею 74.20 кв.м та земельної ділянки площею 2500 кв.м. з кадастровим номером :06:001:0056, які розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Двірець, вул. Чапаєва, буд. 10, заставна вартість якого за згодою сторін становить 121 200 грн. (а.с. 4-5).

07 квітня 2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 Житомирського районного нотаріального округу на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з посвідченням іпотечного договору до Єдиного реєстру заборони відчуження були внесені відомості про обтяження нерухомого майна (а.с.11).

Відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 20.12.2012 року, яке вступило в законну силу 30.01.2013 року, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором №ZRZ0GI від 07.04.2008 року в розмірі 245716 грн. 12 коп. звернуто стягнення на будинок загальною площею 74.20 кв.м та земельну ділянку площею 2500 кв. м., які розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Двірець, вул. Чапаєва, буд. 10 та виселено громадян ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а.с.6-7).

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 28850750 від 22.09.2011 року згідно виконавчого листа Житомирського районного суду Житомирської області № 2-719 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь ПАТ «ВАБ-Банк» боргу в сумі 16171,34 грн. накладено арешт на все належне боржнику ОСОБА_3 майно та оголошено заборону на його відчуження, в тому числі і на нерухоме майно, що знаходиться в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк».

Також постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 37362562 від 23.05.2013 року згідно виконавчого листа Житомирського районного суду Житомирської області № 2-1308 про стягнення з ОСОБА_3 та користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 2564,46 грн. накладено арешт на все належне боржнику ОСОБА_3 майно та оголошено заборону на його відчуження, в тому числі і на нерухоме майно, яке передано в іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вказані обтяження зареєстровано за №11705100 від 22.09.2011 року та №1051885 від 23.05.2013 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №70304145 від 12.10.2016 року (а.с.66-68).

Також під час судового розгляду встановлено, що відбулося перейменування вулиці Чапаєва в с. Двірець Житомирського району Житомирської області на вулицю Висілкова, де знаходяться вищезазначені житловий будинок № 10 та земельна ділянка, які належать відповідачу ОСОБА_3 (а.с.119-121).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим законом.

Згідно зі ст. 3 цього закону у разі порушення боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечити нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

З вказаного випливає, що заставодержатель має переважене право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не врахував, що обтяження спірного нерухомого майна іпотекою було зареєстроване в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 07 квітня 2008 року. При цьому обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 на підставі постанов державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 22 вересня 2011 року та від 23 травня 2013 року зареєстровано, відповідно 11 жовтня 2011 року та 24 травня 2013 року, тобто після обтяження спірного нерухомого майна іпотекою.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином висновок суду, що обраний позивачем спосіб захисту його права як іпотекодержателя не може бути застосований до спірних правовідносин є невірним, оскільки в інший спосіб, крім пред'явлення до суду вимоги про звільнення майна з-під арешту, позивач не може захистити своє право на продаж спірного майна.

Крім того, за положеннями ч 5. ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках, крім тих, що передбачені ч.4 вказаної статті, арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Відповідно до п.2 ст. Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином, безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яке приймається на підставі відповідного рішення суду.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача належить стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою ним судового збору, в розмірі по 1446 грн. 90 коп. з кожного, а з відповідача ОСОБА_3 на корись ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати, повязані з публікацією оголошення в газеті про її виклик до суду в розмірі 600 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» до ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4», третя особа без самостійних вимог - Відділ державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту.

Зняти арешт та заборону відчуження з житлового будинку загальною площею 74,2 кв.м. та земельної ділянки площею 2500 кв. м., кадастровий номер :06:001:0056, які розташовані за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Двірець, вул. Чапаєва, буд. 10, що належить на праві власності ОСОБА_3 та є предметом іпотеки, накладений :

- постановою Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 28850750 від 22.09.2011 року (номер запису про обтяження 11705100);

- постановою Відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 37362562 від 23.05.2013 року (номер запису про обтяження 1051885);

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» понесені судові витрати в розмірі 2046 грн. 90 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_4» на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» понесені судові витрати в розмірі 1446 грн. 90 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий : Судді :