Справа № 182/1506/17
Провадження № 2/0182/2057/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2017 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

за участю позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Вона з 20.02.2010 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому вважає подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливим. Зазначила, що шлюбні відносини припинені з жовтня 2016 року, спільне господарство не ведеться.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Пояснила, що причиною для розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачем перестали розуміти один одного, що привело до втрати між ними почуття любові. Примирення вважає неможливим. Уточнила, що до 14.03.2017 року вони проживали за однією адресою, але шлюбні відносини між ними були припинені з жовтня 2014 року, з того часу спільне господарство ними не ведеться, кожний живе своїм життям та має окремий бюджет. З 14.03.2017 року вони проживають за різними адресами. У разі розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею. Майнового спору не виникає.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суду пояснив, що погоджується з поясненнями позивача наданими нею в судовому засіданні в обґрунтування вимог позову. Примирення не бажає. Зазначив, що шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2014 року. Дитина залишиться проживати з позивачем. Майнового спору немає.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони 20.02.2010 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3,4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з жовтня 2014 року через непорозуміння один одного, через втрату почуття любові. До 14.03.2017 року сторони проживали за однією адресою, з 14.03.2017 року - проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. З пояснень сторін вбачається, що примирення між ними неможливе, кожен з них заперечував проти надання строку на примирення. Майнового спору не виникає. Також не виникає і спору щодо місця проживання дитини. Дитина залишиться проживати з матірю, що підтвердилося в судовому засіданні поясненнями сторін. За таких обставин зберегти сім'ю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 20.02.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 74, від якого є одна малолітня дитина - розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_3 залишити прізвище „Пенська, громадянину ОСОБА_4 залишити прізвище „Пенський.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1