Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2017

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Білик Н.В.,

з участю секретаря Хижук Л.І.

розглянуши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Літинського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Кожухівської сільської ради про поділ спадщини між спадкоємцями та визнання права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позвом до ОСОБА_3, Кожухівської сільської ради про поділ спадщини між спадкоємцями та визнання права власності на спадкове майно.

В позові зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_8 помер їх дід - ОСОБА_4, який проживав в АДРЕСА_1. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим виконавчим комітетом Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області 27 липня 2015 року. Після смерті ОСОБА_4 вікрилась спадщина на належне покійному майно, а саме:житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1

Вінницької області, та земельна ділянка площею 1,5554 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області та належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 17 серпня 2006 року, та земельна ділянка площею 1,5551 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області та належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 17 серпня 2006 року.

На час смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав АДРЕСА_1 разом із ним були зареєстровані та проживали позивачі, які є онуками покійного та його дружина - ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_5 померла. 10 листопада 2009 року, ОСОБА_5 було складено заповіт, відповідно до змісту якого, все своє майно вона заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у рівних долях кожному. Згідно запису секретаря Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області від 24 січня 2017 року, вказаний заповіт є не змінено та не скасовано. Мати позивачів (дочка ОСОБА_4 та ОСОБА_5) - ОСОБА_3, спадщини після смерті батьків не приймала та на її прийняття не претендує. Інших спадкоємців, окрім позивачів, які б претендували на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, немає. Разом з тим, прийняти спадщину у нотаріальній конторі позивачі позбавлені можливості, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин, вони вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Просять визнати за ними право власності в рівних частках на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1. Та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,5554 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кожухівської сільської ради Літинського району Вінницької області, а за за ОСОБА_2 визнати право власності на земельну ділянку площею 1,5551 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кожухівської^ сільської ради Літинського району Вінницької області.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися. До суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Окрім того, у вказаних заявах вони уточнили свої позовні вимоги та просили визнати за ними в рівних частках право власності лише на спадковий житловий будинок.

Представник Кожухівської сільської ради Літинського району в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають, при ухваленні рішення покладаються на думку суду.

Відповідач, ОСОБА_3 теж не з'явилася в судове засідання. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Дослідивши докази, які є у справі, взявши до уваги позиції сторін, викладені у заявах, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами існують цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням.

Копія свідоцтва про смерть (а.с.7) свідчить, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8, в с.Лісне Літинського району Вінницької області. Копія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-10) підтверджує, що у даному документі право власності на житловий будинок зареєстровано 1967 року за ОСОБА_5 Наявна відмітка про відсутність правовстановлюючих документів. Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13), згідно якого встановлено, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_9. Копія заповіту (а.с.14) свідчить, що ОСОБА_5 заповіла усе своє майно позивачам по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках. Із копії свідоцтва про одруження (а.с.16) встановлено, що ОСОБА_5 була дружиною покійного ОСОБА_4. Довідки видані виконкомом Кожухівської сільської ради (а.с.17-18) підтверджують той факт,що ОСОБА_4, 1938 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, до дня смерті дійсно проживав та був зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1. Разом з ним за вищевказаною адресою були зареєстровані: дружина - ОСОБА_5, та внуки - ОСОБА_1, 1986 р.н., ОСОБА_2, 1992 р.н. ОСОБА_5 проживала за вказаною адресою до дня смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_9. Виписка з погосподарських книг (а.с.21) свідчить, що ОСОБА_4 був власником домогосподарства в АДРЕСА_1.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги спадкодавець своє право власності в БТІ не зареєстрував.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ураховуючи те, що спірний будинок було побудовано у 1967 році, виписка з погосподарської книги підтверджує, що ОСОБА_4 являлася власником даного житлового будинку, а позивачі є єдини спадкоємцями після смерті покійного, тому наявні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.3,10.60,213-215 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 392 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності в рівних частках на житловий

будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 загальною площею 61,5 кв. м., житловою площею 32,0 кв. м., зазначений на плані під літерою «А» , з відкритою верандою «а», сараєм «Б», літньою кухнею «В», сараєм «Г», погребом з шийкою «П/В», огорожею № 1, воротами з хвірткою № 2 та огорожею № 3, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до Апеляційного суду Вінницькї області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна