_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3279/17
Провадження № 2/520/7047/17
УХВАЛА

14.06.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору, в якій позивач просить суд:

- в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» відповідно до кредитного договору 50011626 від 23.01.2014р., на загальну суму 715298,64 грн., звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки «WV», модель «Golf VII», кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1395 куб. см., рік випуску 2013, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом його реалізації на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість у розмірі 231 285,60 грн. згідно Договору застави транспортного засобу від 27.01.2014р.;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судові витрати.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 27.03.2017 року на підставі вищевказаної позовної заяви відкрито провадження по справі та призначено до попереднього судового засідання.

В попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - ОСОБА_4 заявив заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на транспортний засіб марки «WV», модель «Golf VII», кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1395 куб. см., рік випуску 2013, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставною вартістю 231285 гривень 60 копійок., який належить на праві власності ОСОБА_3;

- заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження транспортного засобу марки «WV», модель «Golf VII», кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1395 куб. см., рік випуску 2013, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Інші сторони по справі у попереднє судове засідання не зявились, про дату та місце проведення якого повідомлялись належним чином.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа ОСОБА_5 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У випадку, коли заяву про забезпечення позову подано до відкриття провадження у справі, така заява має бути розглянута впродовж двох днів та лише у випадку коли порушується питання про захист прав інтелектуальної власності, у іншому випадку вирішення питання про забезпечення позову до відкриття провадження у справі вбачається не можливим. Таким чином вимоги позивача про забезпечення позову розглянуті невідкладно після відкриття провадження у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Подана представником позивача заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч. ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 1, 2 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Позивач звертаючись до суду з зазначеною заявою зазначив, що ним подано позов до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» відповідно до Кредитного договору 50011626 від 23.01.2014р., на загальну суму 715298,64 грн., звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки «WV», модель «Golf VII», кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1395 куб. см., рік випуску 2013, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом його реалізації на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість у розмірі 231 285,60 грн. згідно Договору застави транспортного засобу від 27.01.2014р.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 23.01.2014 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (Позивач) та ОСОБА_3 (Відповідач) було укладено кредитний договір №50011626, за умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 150335,64 грн., що є еквівалентом 17745,00 доларів США на дату укладання договору, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки «WV», модель «Golf VII», кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1395 куб. см., рік випуску 2013, сірого кольору, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачеві кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту, а також інші платежі відповідно до умов кредитного договору.

Також, 28.01.2015 року між сторонами було укладено договір про внесення змін (додаткову угоду №1 до кредитного договору №50011626 від 23.01.2014р.,), згідно з яким позивач надав відповідачу додатковий кредит у розмірі 141960,00 грн., що еквівалентно 5460,00 доларів США, з цільовим призначенням для сплати страхових платежів відповідно до договору страхування №мк7626а5ф від 28.01.2015р., укладеного відповідачем з АТ «АХА Страхування», а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання додаткового кредиту та інші платежі відповідно до умов договору.

Згідно п. 1.6. Умов кредитування, виконання зобов'язання відповідача за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу від 27.01.2014р., за яким відповідачем було передано у заставу транспортний засіб марки «WV», модель «Golf VII», кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1395 куб. см., рік випуску 2013, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставною вартістю 231285,60 грн.

Представник позивача також посилався на те, що згідно з ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статті 19, 20 Закону України «Про заставу» встановлюють, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язань, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Пунктом 3.2.1. Умов кредитування передбачено, що у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць, позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору.

Відповідно п. 5.4. договору застави укладеного між сторонами, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису.

Як зазначає позивач, у зв'язку з систематичним порушенням умов кредитного договору, позивач був вимушений звернутись до Київського районного суду м. Одеси з позовом про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості відповідача у розмірі 715 298,64 грн.

Позивач зазначає, що йому невідомо де саме перебуває предмет застави та в якому він стані, відповідач продовжує незаконно користуватись автомобілем не сплачуючи грошових коштів. Систематичне порушення відповідачем своїх зобов'язань відповідно до договору та вимог чинного законодавства, вже призвело до значних матеріальних збитків позивача, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет застави.

Представник позивача також вважає, що вид забезпечення позову, а саме накладення арешту на предмет застави та заборони вчиняти будь-які дії щодо продажу предмета застави, відповідає позовним вимогам, оскільки за рахунок предмета застави позивач зможе задовольнити свої позовні вимоги.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, саме пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Докази суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З урахуванням вищевикладеного, посилань представника позивача, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір стосовно невиконання відповідачем умов кредитного договору від 23.01.2014 року та умов додаткової угоди №1 до кредитного договору №50011626 від 23.01.2014р.; у звязку з чим позивач був вимушений звернутись до суду з цим позовом, предметом якого є звернення стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки «WV», модель «Golf VII», кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1395 куб. см., рік випуску 2013, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, належний відповідачеві на праві власності, в рахунок погашення заборгованості відповідача за вказаними договорами в сумі 715298,64 грн.; тому вказані вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, оскільки на підставі вищевикладених обставин зазначених позивачем суд вважає, що є існування загрози невиконання та утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду, у звязку з чим, суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - ОСОБА_2 про забезпечення позову є обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №520/3279/17 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору, а саме:

- Накласти арешт на транспортний засіб марки «WV», модель «Golf VII», кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1395 куб. см., рік випуску 2013, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставною вартістю 231285 гривень 60 копійок., який належить на праві власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3);

- Встановити заборону ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3) вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження (у тому числі дії щодо зняття транспортного засобу з реєстраційного обліку, перереєстрації транспортного засобу, тощо) транспортного засобу марки «WV», модель «Golf VII», кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1395 куб. см., рік випуску 2013, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Копію ухвали направити для виконання до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області та ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Головуючий Калініченко Л. В.