АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1642/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Олійник М. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Ювшина В. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 30 травня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 01 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7100,00 грн. із терміном повернення, що відповідає строку дії картки, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості. Однак, ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував у зв'язку з чим утворилася заборгованість перед банком.

Просив стягнути з ОСОБА_6 заборгованість у розмірі 33 658,43 грн. за кредитним договором, яка складається з: 7052,65 грн. заборгованість за кредитом; 22389,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2137,39 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1578,97 грн. штрафу (процентна складова).

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 30 травня 2017 року позов ПАТ «КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 31579,46 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

ПАТ КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу не подавав.

Заслухавши доводи сторін, які з»явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення виходячи із наступного.

Ст. 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що переглядається відповідає визначеним критеріям та вимогам.

Судом встановлено, що 01 серпня 2007 року між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, у відповідності до якого останні отримав кредит у розмірі 2000 грн. (у подальшому, а саме 02 серпня 2013 року кредитний ліміт був збільшений до 7100 грн. (а.с.45)) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником за всіма правами та обов'язками ЗАТ КБ «ПриватБанк», згідно рішення Загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року.

Договір складається із заяви клієнта, пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку (а.с.11).

Підписана ОСОБА_6 заява разом з вказаними документами становлять між банком та клієнтом договір, про що зазначено у заяві з підписом ОСОБА_6

ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником за всіма правами та обов'язками ЗАТ КБ «ПриватБанк», згідно рішення Загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року.

Відповідно до п.9.12 умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання ( а.с.15).

Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_6 не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 33 658,43 грн., яка згідно з наданого розрахунку складається з: 7052,65 грн. заборгованість за кредитом; 22389,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2137,39 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1578,97 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 7-9).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 625, ч.1 ст.1050, ст. 1070 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, а також процентів за ним, про які було зазначено у договорі.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміни умов зобов'язання; сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст.. 611 ЦК України ).

Ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання одним із видів порушення зобов»язання є прострочення невиконання зобов»язання в обумовлений сторонами строк.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_6 належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає до стягнення на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 31579,46 грн.

Також, вірним є посилання, що позовна давність у даному випадку не може бути застосована внаслідок переривання перебігу позовної давності у зв'язку з вчиненням ОСОБА_6 дій, що свідчать про визнання ним свого боргу, зокрема, погашення заборгованості за кредитом 06 листопада 2015 року в сумі 12,61 грн., а перед цим 09 серпня 2014 року в сумі 200 грн., що стверджується розрахунком заборгованості та випискою з банківської картки. З позовною заявою звернувся до суду 09 березня 2016 року, а тому суд першої інстанції вірно не застосував до даних правовідносин наслідки спливу позовної давності. А із наданої банком довідки по рахунках /пластикові картки, депозити, поточні рахунки/ щодо карток виданих ОСОБА_6 вбачається що після закінчення дії картки в 2013 році / № НОМЕР_1/, строк дії якої закінчився в березні 2013 року, останньому була видана інша банківська картка, строк дії якої встановлено до березня 2021 року.

Колегія суддів не може прийняти до уваги позицію ОСОБА_6 про те, що строк дії картки закінчився більше ніж три роки і вона була вилучена у нього Банком, оскільки із матеріалів справи вбачається, що замість картки строк дії якої закінчився в 2013 році, ОСОБА_6 в тому ж 2013 році була видана інша картка, строк дії якої закінчується в 2021 році. Сам ОСОБА_6 підтвердив, що дійсно в нього є банківська картка, яка в даний час знаходиться дома.

Твердження апелянта про те, що кредитний договір на суму 7100 гривень він з Банком не укладам. колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки зміна, в тому числі і збільшення кредитного ліміту по картці відноситься до повноважень Банку, на що клієнт ОСОБА_6 дав свою згоду. Позиція ОСОБА_6 про те, що наданий банком розрахунок боргу не відображає правильність проведення нарахувань також не може бути прийнята судом до уваги, оскільки розрахунок наявного боргу посвідчений Банком, свого розрахунку заборгованості, який би ОСОБА_6 вважав правильним, останній суду не надав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим на зібраних по справі доказах, які надали суду сторони. Відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду, суд дав їм належну оцінку і вони не дають підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 30 травня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :