АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Усика Г.І.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», треті особи: ОСОБА_4, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Тетяна Павлівна, про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/6121/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3 про забезпечення позову про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_1, земельну ділянки, площею 0,25 га, кадастровий НОМЕР_1, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Леніна, в селі Путрівка Васильківського району Київської області, а також заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з домоволодіння АДРЕСА_1, та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження права ОСОБА_2 і ОСОБА_3 користуватися АДРЕСА_1.

Не погодившись із такою ухвалою суду ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «ФК «Народна позика» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову. Зазначає, що накладення арешту на домоволодіння та земельну ділянку буде перешкоджати господарській діяльності ТОВ «ФК «Народна позика». Вказує, що ТОВ «ФК «Народна позика» набуло право власності на зазначене майно 22 вересня 2015 року, проте не вчиняло жодних дій, спрямованих на відчуження вказаного нерухомого майна. Вважає, що припущення про можливість здійснення відчуження нерухомого майна не підтверджується жодними доказами, а обрані заходи забезпечення позову не відповідають заявленим позовним вимогам.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «ФК «Народна позика» апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що заходи забезпечення позову вжиті судом правомірно.

В судове засідання ОСОБА_4, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Т.П. не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зщволротні повідомлення про вручення поштових відправлень, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2017 року ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Народна позика», треті особи: ОСОБА_4, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мінюкова-Кручина Т.П., в якому просила визнати недійсним та таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, що вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.2-8).

Одночасно з вчиненням зазначених процесуальних дій, ОСОБА_2 просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на домоволодіння АДРЕСА_1, земельну ділянки, площею 0,25 га, кадастровий НОМЕР_1, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Леніна, в селі Путрівка Васильківського району Київської області, а також заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з домоволодіння АДРЕСА_1, та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження права ОСОБА_2 і ОСОБА_3 користуватися вищевказаним домоволодінням (а.с.43-49).

Суд першої інстанції дійшов висновку наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог

Згідно п. 4 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відтак, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа є спеціальним заходом забезпечення позову у разі оскарження боржником такого виконавчого документа. При цьому, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» є обов'язковою підставою для зупинення виконавчого провадження.

Предметом позову ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3, є оскарження виконавчого напису що вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П. щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відтак, ураховуючи предмет спору, слід дійти висновку про те, що заявлений ОСОБА_2 спосіб забезпечення позову у виді накладення арешту на майно та заборони вчиняти певні дії не відповідає змісту заявлених позовних вимог.

За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в обраний нею спосіб.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_3, про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року скасувати та постановити нову.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

Г.І. Усик