Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп», товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер - ВВ», ОСОБА_11, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_13 -на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15 травня 2008 року між ним та акціонерним банком «Таврика» був укладений договір №192/К про участь у фонді фінансування будівництва, за умовами якого він передав у довірчу власність банку грошові кошти у розмірі 2 760 750 грн з метою отримання у власність об'єкта інвестування: нежитлове приміщення загальною площею 184,05 кв. м, секція друга за адресою: АДРЕСА_1.

25 листопада 2008 року він отримав довідку № 4869 про 100 % інвестування ним будівництва, яка є документом, що підтверджує його право на отримання у власність закріплений за ним об'єкт інвестування. Він неодноразово звертався до забудовника із вимогою підписати акт приймання-передачі об'єкта інвестування, натомість акт приймання-передачі об'єкта інвестування забудовником не був оформлений, як і не було передано технічний паспорт об'єкта інвестування. У подальшому йому стало відомо, що право власності на нежиле приміщення (офіс), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, було оформлено на інших осіб (відповідачів у справі).

Посилаючись на викладене, ОСОБА_6 просив суд витребувати спірне нерухоме майно з чужого незаконного володіння та визнати за ним право власності на нього.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2016 року та направлення справи на новий апеляційний розгляд, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Заявник оскаржує ухвалу апеляційного суду у справі з підстав неналежного повідомлення апеляційним судом про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Висновку про можливість розгляду справи без участі позивача (заявника за апеляційною скаргою) апеляційний суд дійшов посилаючись на те, що ОСОБА_6 та його представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належнимчином. До суду направили заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що апелянту не було відомо про час і розгляду справи по суті, а його представник зайнята у іншому суді в іншому судовому засіданні. Колегія суддів встановила, що з боку апелянта подається вже друга заява про відкладення розгляду справи, з тексту якої видно, що апелянту відомо про час та місце розгляду справи, та він особисто міг з'явитись у судове засідання, але цього не зробив, документів на підтвердження поважності причин його неявки суду не надав. Щодо неявки його представника, то колегії суддів не було надано належного підтвердження поважності відсутності представника у судовому засіданні.Колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю доказів поважності причин неявки у судове засідання апелянта та його представника.

Із таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Згідно ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Таким чином, на підставі ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи у двох випадках: 1) якщо у судове засідання не з'явилася особа, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки; 2) якщо належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи особа надіслала клопотання про відкладення розгляду справи.

Тобто, першочергове значення для вирішення питання про відкладення розгляду справи апеляційним судом має саме належність повідомлення осіб у справі про час та місце її розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що вперше розгляд справи в апеляційному суді призначено на 27 квітня 2016 року (т. 2 а. с. 20). Судову повістку-повідомлення із вказаною інформацією ОСОБА_6 отримав 15 квітня 2016 року, а його представник - 08 квітня 2016 року (т. 2 а. с. 21-23).

25 квітня 2016 року представник ОСОБА_6 звернувся до суду із письмовою заявою про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, розгляд справи було відкладено на 11 травня 2016 року не за результатами розгляду заяви представника ОСОБА_6, а у зв'язку з відпусткою головуючого судді Гаращенка Д.Р. (т. 2 а. с. 31).

Судову повістку-повідомлення про розгляд справи 11 травня 2016 року ОСОБА_6 отримав в день судового засідання (11 травня 2016 року), а відомості про це вручення надійшли до апеляційного суду лише 13 травня 2016 року (т. 2 а. с. 34). Надіслана представнику ОСОБА_6 судова повістка-повідомлення повернулася до суду за закінченням строку зберігання.

Зазначене вручення судової повістки-повідомлення не можна вважати завчасним у розумінні ст. 74 ЦПК України, воно є неналежним, крім того, суд не мав відомостей щодо результатів цього вручення на дату ухвалення судового рішення. Під розписку про наступне засідання розгляду відкладеної справи ОСОБА_6 і його представник не повідомлялися, а тому наявність заяви представника ОСОБА_6 від 10 травня 2016 року про відкладення розгляду справи, із якої вбачається, що про дату судового розгляду заявник дізнався із веб-сайту суду, не впливає на обов'язок суду відкласти розгляд справи у зв'язку з неявкою заявника за апеляційною скаргою, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки.

Неналежне повідомлення про час та місце розгляду справи в апеляційному суді позбавило ОСОБА_6 права доводити перед судом обґрунтованість поданої ним апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що апеляційний суд розглянув справу по суті внаслідок порушення вимог ст. 305 ЦПК України, постановлена ним ухвала підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_13 - задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 травня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик