Справа № 466/2408/14 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/145/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 26 січня 2016 року у справі за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 про зобовязання до вчинення дій,

встановила:

У квітні 2014 року Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом (а.с.1-2 т.1), в якому просила зобовязати відповідача ОСОБА_3 звільнити коридор загального користування під літерою XХІ/4,5 кв.м. та надати доступ мешканцям будинку №52 на вул. Шевченка до коридору і балкону загального користування на другому поверсі цього будинку.

Позовні вимоги Шевченківська районна адміністрація обгрунтовувала тим, що відповідач ОСОБА_3 власник квартири №7 в будинку №52 на вул.Шевченка у м.Львові, самочинно встановив на площі коридору загального користування другого поверху будинку двері з ключовим замком та не надає доступу до коридору та балкону загального користування в будинку, чим порушив правила користування приміщеннями житлових будинків, за що постановою адміністративної комісії №5/11 від 20.02.2014 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП у виді штрафу у розмірі 51 грн., який сплатив 27.02.2014 року. Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації від 08.02.2014 року №63 «Про звільнення коридору загального користування та надання доступу мешканцям будинку до коридору та балкону загального користування» відповідача було зобовязано в місячний строк з дня отримання цього розпорядження звільнити коридор загального користування та надати доступ мешканцям будинку до коридору та балкону загального користування на другому поверсі будинку, проте відповідач у добровільному порядку не виконав розпорядження, про що 31.03.2014 року було складено відповідний акт ЛКП «Янів-405».

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 26.01.2016 року вказаний позов задоволено.

Зобовязано ОСОБА_3 звільнити коридор загального користування під літерою ХХІ/4,5 кв.м. та надати доступ мешканцям будинку №52 по вул. Шевченка до коридору та балкону загального користування на другому поверсі будинку.

Стягнуто з ОСОБА_3 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 14.04.2016 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення суду залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2, просить його скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що їхньою стороною оскаржувались у порядку адміністративного судочинства розпорядження Шевченківської районної адміністрації від 08.02.2014 року, дії та бездіяльність районної адміністрації, однак, під час розгляду справ у порядку адміністративного судочинства судами було порушено вимоги закону та їхні процесуальні права і, як наслідок, ухвалювались незаконні судові рішення.

В судове засідання сторона позивача не зявилася, про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.54 т.2), клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у відсутності його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що будинок №52 на вул.Шевченка у м.Львові належить до комунальної власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради і знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Янів-405».

Відповідач ОСОБА_3 є власником квартири №7 на другому поверсі вказаного будинку (а.с.5-6 т.1).

Відповідач ОСОБА_3 самочинно встановив на площі коридору загального користування другого поверху будинку двері з ключовим замком, чим унеможливив доступ інших мешканців будинку до коридору та балкону загального користування, за що постановою адміністративної комісії №5/11 від 20.02.2014 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51 грн., який сплатив 27.02.2014 року (а.с.8-9 т.1).

Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації №63 від 08.02.2014 року «Про звільнення коридору загального користування та надання доступу мешканцям будинку до коридору та балкону загального користування» відповідача ОСОБА_3 було зобовязано в місячний строк з дня отримання цього розпорядження звільнити коридор загального користування під літерою ХХІ/4,5 кв.м. та надати доступ мешканцям будинку до коридору та балкону загального користування на другому поверсі будинку (а.с.4 т.1).

Відповідач у добровільному порядку не виконав розпорядження, про що 31.03.2014 року було складено відповідний акт ЛКП «Янів-405» (а.с.7 т.1).

Дане розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 08.02.2014 року є чинним і не було скасоване в судовому порядку.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється на місцевому рівні місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3.6 розділу VІ Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №3704 від 08 липня 2010 року, чинного на момент звернення районної адміністрації до суду з вказаним позовом, до повноважень районної адміністрації міської ради у галузі будівництва належало, зокрема, розгляд питань та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самовільного будівництва.

Крім цього, у п. 3.1 Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, яке затверджене рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року №835, визначено, що розгляд питань за фактами здійсненого самочинного будівництва обєктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснюється самочинне будівництво. Дія положення поширюється на всі підприємства, установи та організації (п. 1.2 положення).

Таким чином, звертаючись із даним позовом до суду, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради діяла як орган, уповноважений державою на здійснення контролю у сфері містобудівної діяльності.

Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками державного й громадського житлового фонду, а також приватного житлового фонду та утримання їх здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями.

У пункті 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45, передбачено, що власник, наймач (орендар) приміщень житлових будинків має право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Пунктом 1.4. Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2002 року №76, передбачено, що переобладнання та перепланування жилих будинків, жилих і нежилих в будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Власник наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого в жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, зобовязаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Враховуючи те, що відповідач самочинно відгородив біля своєї квартири частину коридору загального користування шляхом встановлення на його площі дверей з ключовим замком без дозволу органу місцевого самоврядування на таке перепланування (переобладнання), чим порушив названі вище правила користування приміщеннями житлових будинків та унеможливив доступ інших мешканців будинку до приміщень загального користування, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову районної адміністрації та зобовязання відповідача звільнити коридор загального користування з метою забезпечення доступу мешканців будинку №52 по вул. Шевченка до коридору та балкону загального користування на другому поверсі будинку.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, які сторони подали в обгрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Ніткевич А.В.

ОСОБА_4