Справа № 147/487/17
Провадження № 2/147/452/17
31.08.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Волошина І.А.,
за участі секретаря Чудак Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на її утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.08.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час відповідач із сім'єю не проживає, діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільних дітей та на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки отримує заробітну плату, працюючи трактористом в с.Капустяни. ОСОБА_1 не має можливості самостійно працювати, оскільки перебуває у декретній відпустці. Будь-якого заробітку для задоволення власних потреб не має та у неї погіршилось матеріальне становище, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на своє утримання аліменти в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дочкою ОСОБА_4 трирічного віку.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, за обставин, викладених в позові, просила їх задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечила.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином судовою повісткою, надісланою за місцем його проживання. Причини неявки суд не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано.
Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, діслідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає до задоволення.
Так, судом встановлено, що у сторін, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_8 народився син ОСОБА_5, та ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася дочка ОСОБА_6, батьком яких є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с.4,5).
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Капустянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №338 від 15.05.2017 року до складу сім'ї ОСОБА_1 входить дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 6).
Згідно довідки № 05-1303 від 21.06.2017 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення тростянецької РДА, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримає одноразову допомогу при народженні на дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1075,00 грн., ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 860,00 грн. щомісячно.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
ОСОБА_2 в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.
Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено.
Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України.
Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.
При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Суд також враховує, що дитина проживає з матір'ю, яка має обмежені можливості їх утримувати, а забезпечення потреб дітей вимагає значних витрат.
Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений з 01 січня 2017 - 1355 грн., з 01 травня - 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн.
Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).
Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти.
Доказів того, що у відповідача на утриманні перебувають інші діти, непрацездатні батьки, що мають значення для визначення розміру аліментів, суду подано не було.
Частиною другою статті 182 СК України в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду, було встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 08.07.2017 Законом від 17.05.2017 № 2037 вказана частина викладена в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
За приписом частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.
Виходячи з вищевикладеного та враховуючи законодавчі зміни, внесені до частини другої статті 182 Кодексу, з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 25.05.2017 року. При цьому, в період з 25 травня по 07 липня 2017 року включно розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а починаючи з 08.07.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний та може надавати на утримання сина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 щомісячно аліменти і саме такий розмір аліментів не суперечитиме інтересам дітей.
Також позивач ОСОБА_1 просить про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дочкою трирічного віку.
В силу ст. ст. 75, 84 ч.2 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище позивачки та матеріальне становище відповідача.
Згідно ст. 80 ч.1, 2 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
За таких обставин, виходячи із засад справедливості, враховуючи, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти як на утримання сина, так і на утримання дружини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на утримання дружини у розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягання дочкою ОСОБА_4 трирічного віку.
Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 84, 180, 181-184 Сімейного кодексу України, та ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 158 ч.2, 197, 209, 212 - 215, 224, 367 ЦПК України, -
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого трактористом-машиністом в ПП Агрофірма «Вікторія» на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходів) відповідача, щомісячно, починаючи з 25.05.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В період з 25 травня по 07 липня 2017 року включно розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а починаючи з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого трактористом-машиністом в ПП Агрофірма «Вікторія», на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 25.05.2017 року, до досягнення дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Рішення суду в частині стягнення суми аліментного платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя