Справа № 591/2112/17
Провадження № 2-з/591/48/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 рокум. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Кривцова Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «ОСОБА_2», треті особи: державний реєстратор відділу державної реєстрації Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Сумської міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення загальних зборів щодо зміни керівника.

08 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову, в якій просить постановити ухвалу про заборону керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «ОСОБА_2» ОСОБА_2 та уповноваженим ним особам вчиняти дії, направлені на відчуження майна товариства, а саме: автомобілів Mersedes-Benz 100D 1993 року випуску, Hyundai Tucson 2.0 та нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 4, що належить відповідачу ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «ОСОБА_2». В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на 1 Протокол до Конвенції про захист прав людини, саму Конвенцію, національне законодавство, та вказує, що оскільки частка його померлої матері, спадкоємцем якої є заявник, в майні підприємства є значною, а він оскаржує в судовому порядку рішення загальних зборів про зміну директора підприємства, якому відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб надано необмежені повноваження щодо розпорядження майном товариства, то він вважає, що незабезпечення позову може утруднити в майбутньому отримання ним спадку.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову складена без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Так, виходячи із змісту даної статті, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути (зменшитись, погіршитись) на момент виконання рішення.

При цьому в заяві про забезпечення позову не наведено достатнього обґрунтування, що невжиття заходів забезпечення позову дійсно може унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, статтею 152 ЦПК України визначено можливість забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії, направлені на відчуження майна.

Однак в заяві позивача ОСОБА_1 відсутнє будь-яке обґрунтування щодо забезпечення позову саме таким шляхом.

Посилання позивача на ту обставину, що існує певна загроза незаконного відчуження майна товариства, внаслідок якого зменшиться частка майна, яка належить заявнику після смерті матері, не є достатньою підставою для застосування такого виду забезпечення як заборона вчиняти дії.

Посилання позивача на рішення господарських судів за 2007 та 2008 роки не можуть бути підставою для вирішення питання забезпечення позову на даний час, оскільки стосуються подій, що сталися в минулому.

Посилання позивача на те, що нинішній керівник намагається перевести майно товариства у власність своєї сімї є лише припущеннями. Зокрема, в заяві про забезпечення позову заявник не наводить доказів, що нинішній керівник ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «ОСОБА_2» має дійсні наміри щодо відчуження вказаного нерухомого майна та автомобілів.

В порушення вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в заяві про забезпечення позову обґрунтування необхідності забезпечення позову не підкріплено доказами.

Вказана позиція повністю узгоджується з Постановою Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає необхідним повернути позивачу ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Торгівельна фірма «Магазин «ОСОБА_2», треті особи: державний реєстратор відділу державної реєстрації Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Сумської міської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення загальних зборів щодо зміни керівника, в звязку з недодержанням вимог статті 151 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Г.В.Кривцова