Апеляційний суд Житомирської області
Справа №294/547/17 Головуючий у 1-й інст. Мандро О. В.
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом. Позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 29556,25 грн.В обґрунтування заявлених вимог Банк зазначав, що відповідно до укладеного договору від 15.09.2011 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві.Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31.12.2016 року має загальну заборгованість 29556,25 грн., яка складається з: 763,97 грн. заборгованості за кредитом; 22758,65 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом; 4150 грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1383,63 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено у звязку зі спливом строку позовної давності.

У поданій апеляційній скарзі Банк, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги Банку. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові, оскільки кошти за кредитним договором відповідачем не повернуто, правовідносини сторін є дійсними, тому проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами 15 вересня 2011 року був укладений кредитний договір, за умовами якого Банк надав відповідачці кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-33)

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.525,526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України і одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Банком пропущено строк звернення до суду.

При цьому судом враховано, що згідно зі ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) один рік ( ст.ст.257,258 ЦК).

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4.ст.267 ЦК).

В даному випадку позивачкою 19.04.2017 року подано заяву про застосування строку позовної давності (а.с.67).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справі №6-1174цс16 від 02.11.2016 року, на підставі ст.ст.526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша сттатті 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Із змісту правового висновку Верховного суду України у справі №6-154цс15 від 30.09.2015 року випливає, що перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення права особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору встановлено окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

В даному випадку, за умовами договору погашення кредиту передбачено здійснювати позичальником частинами до 25 числа кожного місяця. Тому суд правильно вважав, що початок перебігу строку позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобовязання.

Оскільки останній платіж за договором відповідачка внесла 22.12.2012 року, то строк позовної давності слід обраховувати з 26.01.2013 року.

За наведених обставин, звернення Банку до суду з цим позовом 16.02.2017 року суд першої інстанції обґрунтовано визнав таким, що мало місце поза межами строку позовної давності.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" відхилити.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: