Справа № 127/3565/16-ц
Провадження 6/127/323/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Рябошапка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржнику від інших осіб,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане подання.

Подання мотивоване тим, що на виконанні Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться зведене виконавче провадження № 52972359 від 12.09.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних та юридичних осіб коштів на загальну суму 290261,59 грн.

27.07.2016 року відкрито виконавче провадження та направлено постанову про відкриття боржнику для виконання, сторонам для відома, згідно виконавчого листа № 127/3565/16-ц від 26.05.2016 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 130070,89 грн.

02.09.2016 року відкрито виконавче провадження та направлено постанову про відкриття боржнику для виконання, сторонам для відома, згідно виконавчого листа № 127/7808/16-ц від 22.08.2016 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 83194,08 грн.

25.11.2016 року відкрито виконавче провадження та направлено постанову про відкриття боржнику для виконання, сторонам для відома, згідно виконавчого листа № 127/6091/16-ц від 10.11.2016 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 борг в сумі 77845,65 грн.

Боржнику було надано строки для самостійного виконання, але в надані строки ОСОБА_2 рішення суду не виконав.

Під час виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, а саме державної податкової служби України та Пенсійного фонду України боржник не працює, пенсію не отримує, інформацію про номери рахунків відсутня.

Згідно відповіді управління держгеокадастру у м. Вінниці Вінницької області № 9-230-99,2 2-1664/2-16, земельні ділянки не виявлено.

Згідно відповіді Держсільгоспінспекції у Вінницькій області від 01.12.2016 року сільськогосподарська техніка не виявлена.

Згідно інформації х Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, майна належного боржнику не виявлено.

Згідно відповіді МВС РСЦ за боржником зареєстровано ТЗ «ЗАЗ 968М» д.н.з. Н0374ВІ, 1987 року випуску. На ТЗ накладено арешт та оголошено в розшук згідно повідомлення НПУ ГУНП у Вінницькій області управління превентивної діяльності за № 1982/20-03-2016 від 30.08.2016 року.

Виконавцем 29.09.2016 року та 11.10.2016 року на адресу боржника надсилались виклики, щодо явки до державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив державного виконавця.

Згідно відповіді на запит з адресного бюро на запит № 32989/07-35/21 від 29.08.2016 року ОСОБА_2В був прописаний за адресою м. Вінниця просп. Юності, 75/54, виписався в м. Київ.

При виході за адресою м. Вінниці, просп. Юності, 75/57 встановлено, що боржник не проживає за цією адресою, про що свідчить акт державного виконавця від 11.10.2016. Згідно актів державного виконавця від 15.03.2017 року та 16.03.2017 року з метою перевірки майнового стану боржника в присутності сусідів які повідомили, що там живе матір ОСОБА_2, мати двері не відкрила, повідомивши, що ОСОБА_2 відсутній і не проживає за цією адресою.

У звязку з вищевикладеним державним виконавцем було направлено до Вінницького міського суду Вінницької області подання про розшук боржника.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області № 1277808/16-ц від 10.11.2016 року, подання старшого державного виконавця про розшук боржника задоволено та покладено на ГУНП у Вінницькій області .

28.03.2017 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області № 127/7808/16-ц від 10.11.2016 року, про розшук боржника, ГУНП виконано та надано пояснення ОСОБА_2

29.03.2017 року ОСОБА_2, зявився до відділу та надав пояснення, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, а за адресою вказаною у виконавчому документі проживає його матір, яку він провідує.

30.03.2017 року до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_3, про звернення до дозвільної бази органів поліції про надання інформації стосовно зареєстрованої зброї за боржником.

05.04.2017 року за вих. № 23392 направлено запит до превентивної діяльності ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про наявність зброї зареєстрованої за боржником.

24.04.2017 року до відділу надійшла відповідь з ГУНП у Вінницькій області управління превентивної діяльності за № 1687/20/01-2017 від 14.04.2017 року, про те, що боржник являється власником мисливської нарізної зброї марки «АКМСМФ», кал. 7,62 мм., № ВІ -035578 та «Marlin-60», кал. 22 LR, № ММ-168400Н та пристрою для відстрілу гумових куль марки «Форт-12Р», кал. мм.

28.04.2017 року за вихідним номером 28028/1526-25 державним виконавцем направлено лист до превентивної діяльності ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про надання інформації за якою адресою знаходиться зареєстрована за боржником зброя.

Згідно виконаної постанови доручення № 51801009 від 26.04.2017 року Хмільницьким міскрайонним відділом ДВС ГТУ у Вінницькій області, встановлено, що боржник не проживає за цією адресою, майна належного йому не виявлено про що свідчить акт державного виконавця від 17.05.2017 року.

18.05.2017 року на електронну адресу відділу надійшла відповідь № 2042/20/01-2017 з управління превентивної діяльності ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 на запит № 28028/1526-25 від 28.04.2017 року про надання інформації за якою адресою зареєстрована зброя за ОСОБА_2

Згідно наданої відповіді, станом на 16.05.2017 року по базі даних відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП у Вінницькій області зброя, яка перебуває у власності ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

При виході за адресою: м. Вінниця просп. Юності, 75/54 дверей квартири ніхто не відчинив. Зі слів сусідів ОСОБА_2 зявляється за цією адресою, провідує хвору матір, про що свідчить акт державного виконавця від 19.05.2017 року.

В судовому засіданні старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці ОСОБА_1 підтримала заяву в повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність державного виконавця на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню судом з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до ст. 11 цього Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії та має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з метою реалізації повноважень, наданих йому п. 2 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», яким до функцій органів державної виконавчої служби віднесено право звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - до виконання ним боргових зобовязань.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Дане положення спрямоване на реалізацію конституційного права особи на недоторканість житла чи іншого володіння особи, в той же час ним створюються процесуальні гарантії забезпечення прав стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на майно боржника.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження».

У справі "ОСОБА_7 проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції, саме на державу покладається обов'язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. У контексті вищезазначеного, суд зазначає, що саме на державу покладається обовязок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

Суд вважає, що заявником доведений факт ухилення боржника від виконання зобовязання, так як боржник будучи обізнаним про те, що у нього перед стягувачем є невиконані зобовязання з погашення заборгованості за наданим йому кредитом, не вчинив відповідних дій щодо погашення цього зобовязання та жодного разу не зявився до державного виконавця для вирішення питання щодо погашення заборгованості за виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали подання, враховуючи те, що незастосування заходів щодо забезпечення виконання виконавчого документу може унеможливити його виконання, факт співмірності із заявленими вимогами, факт ухилення боржника від виконання зобовязань та ігнорування вимог стягувача, суд вважає за можливе задовольнити зазначене подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржнику від інших осіб задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржнику на праві власності, для проведення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника за місцем знаходження майна ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя