АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3102/17 Справа № 186/913/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4, про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у 1995 році її бабуся ОСОБА_5, придбала гараж біля буд. №21 по вул. Леніна, м. Першотравенська, Дніпропетровської області. Після її смерті вказаний гараж перейшов у її власність відповідно до волі бабусі. На той час вона знаходилась у шлюбі з ОСОБА_4, з яким у 2005 році вони фактично припинили шлюбні стосунки, а у 2008 році розірвали шлюб. Весь цей час спірним гаражем користувався її колишній чоловік ОСОБА_4 за її згоди. Згода була надана особисто йому та для його особистого користування.

Проте у 2014 році коли вона оформлювала документи на спірний гараж, вона дізналась, що цим гаражем користується ОСОБА_2 У звязку з чим 09 грудня 2014 року вона звернулась із заявою до Першотравенського МВ УМВС України про порушення її права власності та перевіркою було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 обмінявся на спірний гараж з її колишнім чоловіком ОСОБА_4 Ніяких документів на право власності відповідач не отримав. Проте, що її колишній чоловік самовільно, без її згоди розпорядився на власний розсуд належним їй майном, вона не знала, згоди на будь які угоди відносно спірного гаражу - не давала. Відповідач відмовляється звільнити спірний гараж, оскільки вважає документи на право власності недійсними.

Також позивач зазначила, що за нею належним чином зареєстровано право власності на спірний гараж та земельну ділянку під ним, а тому вважає, що її вимоги підлягають задоволенню, оскільки вона особисто ніяких угод відносно спірного гаражу з відповідачем не укладала, а відповідач користується її власністю не маючи для цього достатніх правових підстав, а також він не є добросовісним набувачем оскільки придбав спірний гараж без документів та взагалі не поцікавився про їх наявність.

Просить суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на її користь гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Шахтарської Слави (Леніна), буд.21-а на земельній ділянці кадастровий номер - :01:001:0001, та стягнути на її користь з відповідача суму сплаченого нею судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року позов задоволено та ухвалено: витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 гараж загальною площею, 20,3 кв.м., розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Шахтарської Слави (Леніна) на земельній ділянці кадастровий номер- :01:001:0001 на користь ОСОБА_3, а також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в 1995 році бабуся позивачки ОСОБА_5 придбала гараж біля будинку №21 по вул. Леніна м. Першотравенська Дніпропетровської області, після смерті якої цей гараж перейшов до володіння позивача, яка на той час знаходилася у шлюбі з ОСОБА_4, з яким у 2008 році шлюб було розірвано і з цього ж часу ОСОБА_3 розпочала процес оформлення документів на спірний гараж.

В 2014 році позивач дізналася про те, що спірним гаражем користується ОСОБА_2, якому гараж продав без її відома ОСОБА_4

Також встановлено, що згідно копії технічного паспорту від 14 листопада 2008 року гараж по вул. Леніна,21 є самовільно збудованим, володільцем якого є ОСОБА_6

Відповідно до рішення Першотравенської міської ради від 21 лютого 2014 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування гаражу, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02 грудня 2014 року, - ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки по вул. Леніна в м. Першотравенську, Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:001:0001.

Згідно розпорядження міського голови м. Першотравенська №67-р від 18 лютого 2016 року вулицю Леніна перейменовано у вулицю ОСОБА_7.

Рішенням виконавчого комітету Першотравенської міської ради №43 від 10 березня 2016 року присвоєно гаражу, який розташований по вул. Шахтарської Слави біля будинку №21 адресу: вул. Шахтарської Слави, буд.21-А, м. Першотравенськ, Дніпропетровської області.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 55692791 від 22 березня 2016 року - 15 березня 2016 року проведена державна реєстрація права власності на гараж, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 26, загальною площею 20,3 кв.м., розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Леніна на земельній ділянці кадастровий номер :01:001:0001.

Право власності ОСОБА_3 на зазначений вище гараж на час розгляду справи судом, чи іншим способом не припинено.

Згідно з правилом ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст.317 ЦК України).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. (ст.179, 181 ЦК України)

Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідність до ч.4 ст.334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Враховуючи те, що право власності на спірний гараж, в установленому законом порядку належить позивачу, а відповідач прав на цей гараж не має та доказів належного йому такого права, відповідно до ст. 60 ЦПК України, суду не надано, а тому відповідач користується ним безпідставно, у звязку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснення третьої особи, що на момент розлучення у нього та позивача було два гаража, які вони поділили добровільно, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки доказів на підтвердження даної обставини суду надано не було, а також цим обставинам судом першої інстанції дана належна оцінка.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги оскільки вони спростовуються матеріалами справи та фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, районним судом були виконані всі вимоги процесуального закону, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_8