АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кравцова Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року

по справі за позовом неповнолітнього ОСОБА_3, законний представник ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи Реєстраційна служба ОСОБА_5 міського управління юстиції, Державний нотаріус Сьомої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори ОСОБА_6, територіальна громада м. Дніпропетровська, Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_3, законний представник ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи Реєстраційна служба ОСОБА_5 міського управління юстиції, Державний нотаріус Сьомої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори ОСОБА_6, територіальна громада м. Дніпропетровська, Орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року позовні вимоги неповнолітнього ОСОБА_3, законний представник ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи реєстраційна служба ОСОБА_5 міського управління юстиції, державний нотаріус Сьомої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори ОСОБА_6, територіальна громада м. Дніпропетровська, орган опіки та піклування Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволено

Встановлено факт, що померла ОСОБА_7 є матірю померлої ОСОБА_8.

Визнано за ОСОБА_3 (ІПН №) право власності у порядку спадкування за законом на ? частини квартири №404 будинку №60 по Запорізькому шосе у м.Дніпропетровську, після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Павліни.

Визнано за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за законом на ? частини квартири №404 будинку №60 по Запорізькому шосе у м.Дніпропетровську, після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Павліни.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно інформаційного листа № 2219/10.9-20 від 07.12.2012 року відділу державної реєстрації смерті ОСОБА_5 міського управління юстиції у Дніпропетровській області 20 листопада 2011 року померла - ОСОБА_8

03 липня 2012 року померла ОСОБА_7, яка була матірю ОСОБА_8, згідно інформаційного листа відділу державної реєстрації смерті ОСОБА_5 міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 06.09.2012 року, № 1592/10.9-20 щодо актового запису про смерть ОСОБА_7

Після їх смерті відкрилася спадщина на належне їм майно, а саме на квартиру № 404 будинку 60 по Запорізькому шосе у м. Дніпропетровську, яка належала їм на праві спільної часткової власності.

При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю документів, які підтверджують факт родинних стосунків між ОСОБА_3 і ОСОБА_7 та з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів про належність вказаної спадщини спадкодавцеві.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування встановлено, що позивач ОСОБА_3 є правнуком ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_8

Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавців є відповідач ОСОБА_2, яка є дочкою ОСОБА_8, та позивач ОСОБА_3, по спадковій трансмісії за померлим 20.03.2007 року його батьком ОСОБА_10, який свою чергу був сином ОСОБА_8

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився.

Та підставні копієї свідоцтва про право власності від 15.12.2006 року виданого Управлінням житлового господарства ОСОБА_5 міської ради згідно розпорядження № 2/1382-06, зареєстрованого в реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним №8367109, довідкою Комунального підприємства «ОСОБА_5 Міжміського Бюро Технічної Інвентаризації» ОСОБА_5 обласної ради від 04.06.2015 року № 6066, встановлено належність вищезазначеної квартирі покійним ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Проте оригінали зазначених документів у позивача відсутні, а отримати їх дублікати він не має змоги.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1261 ЦК Україні у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Пункт 1 ст.357 ЦК України передбачає, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом..

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом

Згідно зі ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1,2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що оскільки встановлений факт родинних відносин між померлою ОСОБА_7 та померлою ОСОБА_8, яка була її донькою, позивач є спадкоємцем за спадковою трансмісією після смерті свого батька ОСОБА_10, відповідач у справі також є спадкоємцем ОСОБА_8, як її дочка, тому за ними слід визнати право власності у порядку спадкування за законом по 1/2 частині квартири №404 будинку №60 по Запорізькому шосе у м.Дніпропетровську, після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_11