Справа № 2ц-863/08 Провадження № 22-ц/772/1197/2017Головуючий в суді першої інстанції Хитрук В.М.
Категорія 20 Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Нікушина В.П.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 30.07.2008 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання правочину купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2008 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він та відповідачі мали право на майновий пай члена ПОП «За Мир» с. Супівка Барського району. Рішенням загальних зборів співвласників майна ПОП «За Мир» йому та відповідачам виділено в натурі зерносклад бетонний вартістю 30 000 грн., який розташований на території господарського двору в с. Супівка Барського району. Позивачем зазначено, що він викупив у відповідачів належну кожному частку приміщення, так як останні не мали наміру займатись підприємницькою діяльністю та повністю розрахувався з відповідачами за частки належного кожному з них майнового паю, однак не може зареєструвати за собою належне йому майно, оскільки угода купівлі-продажу не посвідчена нотаріально, а тому просив визнати правочин купівлі-продажу приміщення зерноскладу бетонного в с. Супівка Барського району дійсним та визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 30.07.2008 року позов задоволено.

Визнано правочин купівлі-продажу приміщення зерноскладу бетонного, вартістю 30 000 грн., який розташований на території господарського двору - зернотоку в с. Супівка Барського району, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, дійсним.

Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на приміщення зерноскладу бетонного, вартістю 30 000 грн., який розташований на території господарського двору - зернотоку в с. Супівка Барського району Вінницької області.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2, з посиланням на порушення його прав та інтересів, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини, а також апеляційну скаргу підтримала відповідач ОСОБА_11.

ОСОБА_3 та його представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, при цьому представником подано клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на її участь у розгляді іншої справи, однак судова колегія вважає за необхідне відмовити в задоволенні поданого клопотання на визнати за неповажну причину неявки позивача та його представника в судове засідання, оскільки справа двічі призначалась до судового розгляду, про що позивач був вчасно та належним чином повідомлений та відповідно мав можливість вжити заходів для участі у розгляді справи.

Інші сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, при цьому правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, однак позивач не міг офіційно зареєструвати куплене ним приміщення, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, відтак останній був позбавлений можливості вільно розпоряджатись придбаним майном.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, тому суд апеляційної інстанції на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 має право на пайовий фонд майна КСП ПОП «За мир» с. Супівка Барського району, при цьому його частка становить 830,00 грн..

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_3 заявлено вимогу про визнання правочину купівлі-продажу приміщення зерноскладу бетонного, розташованого на території господарського двору - зернотоку дійсним, а також визнання за ним права власності на вказане майно, обґрунтовуючи її тим, що він викупив у відповідачів належну кожному частку приміщення, при цьому не може посвідчити даний правочин нотаріально.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Із протоколу зборів співвласників майна ПОП «За мир» с. Супівка від 12.04.2008 року видно, що збори вирішили заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 задовольнити та виділити їм в натурі зерносклад бетонний вартістю 30 000,00 грн..

Із довідки №18 від 30.06.2015 року, виданої Супівською сільською радою, вбачається, що по списку основних засобів майна складу бетонного не рахується, а рахується навіс на зерно вартістю 50 200,00 грн..

Крім того, згідно довідки №253 від 30.06.2015 року, виданої виконкомом Супівської сільської ради Барського району, збори співвласників майна ПОП «За мир» с. Супівка Барського району 12.04.2008 року не відбувались; майно в натурі не виділялось; навіс на зерно вартістю 50 200,00 грн. в натурі не виділявся.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 31.10.2016 року у справі №125/2104/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_16 та інших, за участю третіх осіб без самостійних вимог: Супівської сільської ради Барського району Вінницької області, ОСОБА_17, про визнання недійсним рішення зборів співвласників майна, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 27.01.2017 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2017 року, позов задоволено та визнано недійсним рішення зборів пайовиків ПОП «За мир» с. Супівка від 12.04.2008 року про часткове виділення майна в натурі.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 209 ЦК України, в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України, в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення, передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Крім того, пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Задовольняючи вимогу щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу, суд першої інстанції застосував положення ч. 2 ст. 220 ЦК України, однак колегія суддів звертає увагу що, в даному випадку договір купівлі-продажу повинен був бути укладений в письмовій формі та бути нотаріально засвідченим, виходячи із положень ст. 655, 657 ЦК України.

Таким чином, судова колегія вважає, що заявлена позивачем вимога про визнання правочину купівлі-продажу дійсним не відповідає вимогам закону та відповідно задоволенню не підлягає, а також похідною від вказаної вимоги і такою, що не підлягає задоволенню, є вимога про визнання права власності на приміщення зерноскладу.

На підставі наведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішеннясуду першої інстанції, яке не ґрунтується на вимогах закону, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, а також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з позивача на користь ОСОБА_2 мають бути стягнуті понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 408,00 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 30.07.2008 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про визнання правочину купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 408,00 грн..

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ В.П. Нікушин

Згідно з оригіналом: