Справа № 456/872/17
Провадження № 2-о/456/60/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Шрамка Р. Т.

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за заявою ОСОБА_1, зацікавленої особи ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 18 лютого 2000 року заявник уклав договір купівлі - продажу, згідно якого купив у громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4, двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. У договорі виявив помилку: замість ОСОБА_1 вказано ім'я «ОСОБА_1». Зареєстрована квартира у МБТІ також на ім'я «ОСОБА_1». На даний час, через цю помилку заявник не може відчужити квартиру, а тому змушений звернутись до суду .

В судове засідання заявник та його представник - адвокат ОСОБА_5, не з'явились, однак подали до суду заяви згідно яких просили розглядати справу за їхньої відсутності та заяву задоволити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності та заяву задоволити.

Відповідно до ст.. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.02.2000р., ОСОБА_3, та ОСОБА_6, з однієї сторони, а з другої сторони ОСОБА_1, уклали договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться АДРЕСА_1.

В даний час у заявник бажає відчужити квартиру та подарувати її своєму синові, який зі своєю сім'єю, яка складається з двох неповнолітніх дітей та дружини проживає в цій квартирі.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

Згідно копії паспорта громадянина України, ім'я заявника - ОСОБА_1.

Згідно договору про купівлю - продаж квартири від 18.02.2000р., ОСОБА_1, купив квартиру № АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1, та суд вважає можливим встановити факт належності договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 18.02.2000 року на ім'я - ОСОБА_1 та зареєстрованого в Стрийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації за реєстром №11636 від 15.03.2000р.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212 - 215, 256, 259 ЦПК України, приймаючи до уваги позицію Верховного Суду України, викладену у листі від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд, -

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 18.02.2000 року укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Мірчук Л.І., зареєстрованого в реєстрі за №617.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. Т. Шрамко