Справа № 266/1526/16-ц
Провадженя№ 2/266/77/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.

при секретарі Шишхановій К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

третя особа: ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та ОСОБА_1 15.08.2015 року укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом АЕ/5256886, відповідно до якого позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність страхувальника, повязана з експлуатацією автомобіля НОМЕР_1. 24.10.2015 року в м. Черкаси по вул. Вернигори сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4 Відповідно до розгорнутої довідки ВДАІ № 75231135, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2, який керуючи забезпеченим автомобілем, порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілями НОМЕР_3. 30.10.2015 року Соснівський районний суд міста Черкас виніс постанову, відповідно до якої ОСОБА_2 визнаний винним в порушенні Правил дорожнього руху України і здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність забезпеченого автомобіля була застрахована в ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт», відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування», 12.01.2016 року позивачем було отримано регресну вимогу від Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування». 28.10.2015 року СПД ОСОБА_6, на замовлення ОСОБА_5 «ПРОСТО-страхування», було проведено автотоварознавчу експертизу, згідно якої вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля НОМЕР_4 становить 65239,24 грн. В порушення вимоги, встановленої пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач не повідомив страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем складено Страховий акт № 6381, на підставі якого та регресної вимоги від ОСОБА_5 «ПРОСТО-страхування», відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем відповідно до платіжного доручення № 6381 від 09.03.2016 р. на рахунок ОСОБА_5 «ПРОСТО-страхування» було зараховано страхове відшкодування, відповідно до умов полісу № АЕ/5256886, в розмірі 49500,00 грн. У звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 49500,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_5 «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності, до суду надала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підстав, викладених у письмових запереченнях, просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відмовити.

Третя особа ОСОБА_2, до суду не зявивсь, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність, за наявними у справі доказами.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що у задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5256886 від 15.08.2015 року, а саме автомобіля «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_5 (а.с. 9).

Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 30.10.2015 р. в діях ОСОБА_2 встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що ОСОБА_2 24 жовтня 2015р. о 16год.30хв. в м. Черкаси, по вул. Смілянський, керуючи автомобілем «ЗАЗ Ланос», державний номер НОМЕР_5, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Ніссан», державний номер НОМЕР_6, під керуванням водія ОСОБА_8 (а.с. 8).

Відповідно до довіреності від 17.08.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 керувати та розпоряджатися належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ, автомобілем марки «ЗАЗ Ланос», днз АН6831ЕТ з правом продажу його за встановленим законом порядку, обміну, страхування, здачі в оренду, передачі в позичку, заставу, зміни номерних агрегатів і вузлів, поїздок за кордон, догляду на митницях (а.с. 60).

Згідно з висновком № 89 автотоваргознавчого дослідження від 28.10.2015 року, СПД ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля НОМЕР_3 становить 65239,24 грн. (а.с. 12-31).

Відповідно до страхового акту № 6381 від 09.03.2016 р., сума страхового відшкодування ОСОБА_5 «ПРОСТО-страхування» в наслідок ДТП, яке сталося 24 жовтня 2015 року, складає 49500,00 грн. (а.с. 10).

З платіжного доручення № 457 від 11.03.2016р. вбачається, що позивач сплатив на користь ОСОБА_5 «ПРОСТО-страхування» у рахунок страхового відшкодування, згідно страхового акту № 6381 від 09.03.2016 року, грошову суму в розмірі 49500,00 грн. (а.с. 35).

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України в постанові від 16 вересня 2015 року по справі № 6-284цс15.

Згідно з нормами ст. 360-7 ЦПК України рішення ВСУ, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Позивачем не доведено, що ОСОБА_1 була повідомлена про ДТП належним чином та без поважних причин не повідомила позивача про страховий випадок.

Отже, у даному випадку відповідачка ОСОБА_1 не може нести відповідальність за завдану ОСОБА_2 шкоду в регресному порядку, а тому позовні вимоги до неї є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Аналізуючи вищевикладене, суд з врахуванням вимог законодавства, правових позицій Верховного Суду України, аналізу вищенаведених норм та обставин даної справи, не находить підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди та вважає необхідним відмовити в їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Курбанова Н. М.