Справа № 372/1459/17
провадження № 2-1005/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Обухівська районна державна адміністрація Київської області, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою та просили визнати за ними право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) розміром 2,0400 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в межах земель Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року - ОСОБА_5, згідно з Державним актом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Обухівською районною державною адміністрацією Київської області 12 травня 2006 року на підставі розпорядження голови Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 820 від 09 грудня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності па землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0362.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їхній батько - ОСОБА_5, якому вищезазначена земельна ділянка була виділена внаслідок розпаювання сільськогосподарських земель, переданих у власність Семенівській сільській раді Обухівського району Київської області та належала на підставі державного акта, однак за життя батько не встиг отримати його за життя. Позивачі звернулись для оформлення спадщини після смерті батька до Обухівської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказану земельну ділянки їм було відмовлено у зв'язку з тим, що вони не надали правовстановлюючі документи про належність майна спадкодавцеві.

Позивачі в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили позов задовольнити і розглядати справу за їхньою відсутністю.

Відповідач, Семенівська сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, надіслав до суду лист, в якому просить розглянути справу без участі представника сільської ради, при цьому зазначив, що позов просить задовольнити в повному обсязі.

Третя особа, Обухівська районна державна адміністрація Київської області, в судове засідання свого представника не направила, її представник надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутність і прийняти рішення згідно з нормами чинного законодавства та при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Треті особи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви, в яких просять позов задовольнити та розглядати справу у їхню відсутність.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивачів, ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2, виданим Виконкомом Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис 4 зроблений 28 березня 2006 року (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на земельну частку (пай) розміром 2,0400 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в межах земель Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року - ОСОБА_5, згідно з Державним актом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Обухівською районною державною адміністрацією Київської області 12 травня 2006 року на підставі розпорядження голови Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 820 від 09 грудня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0362.

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5, за життя ним не було складено заповіт та спадкоємцями за законом його майна є його дружина ОСОБА_3 та діти ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, які в установлений законом строк, вчасно звернулись до державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом.

Відповідно до наявних в матеріалах справи заяв до компетентних органів від 16 липня 2017 року, дружина померлого ОСОБА_3 та син ОСОБА_4, відмовились від прийняття спадщини після ОСОБА_5 на користь позивачів.

Державний нотаріус Обухівської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, оскільки у спадкоємців відсутні підтверджуючі право власності спадкодавця - ОСОБА_5 та рекомендовано звернутись до суду за захистом свого цивільного права (а.с.8).

З довідки № 28 від 07.02.2017 року, виданої виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області, вбачається, що відповідно до розпорядження голови Обухівської РДА № 439 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право приватної власності на землю громадянам для заміни виданих їм земельних сертифікатів в межах Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області» від 19.07.2004 року та рішення ХХІV сесії № 3 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки, надані власникам земельних часток (паїв) в межах Семенівської сільської ради» від 21.06.2005 року, громадянин ОСОБА_5 дійсно зазначений у списку на заміну виданих земельних сертифікатів на державний акт для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно зі ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, з викладених вище обставин вбачається, що батько позивачів мав право власності на земельну ділянку (пай), сертифікат на яку ним був переданий для заміни його державним актом на земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Обухівською районною державною адміністрацією Київської області 12 травня 2006 року на підставі розпорядження голови Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 820 від 09 грудня 2005 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0362 було виготовлено після смерті спадкодавця.

Спадкоємцями, згідно зі ст. 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, такими є позивачі по справі, в зв'язку з чим суд вважає, що позивачі є належними особами та спадкоємцями за законом, а їхнє звернення до суду є правомірним.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно з п. 1 ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Частиною 2 цієї статті визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є визнання права.

Як вбачається зі змісту статей 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права власності на земельну ділянку (пай).

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку спадкодавцем ОСОБА_5 набуто право власності на земельну частку (пай) розміром 2,0400 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в межах земель Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області, а тому за позивачами має бути визнано право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом для захисту їх прав.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню, оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті їх батька за законом, прийняли спадщину після смерті батька, в тому числі право на земельну ділянку (пай). Позивачі не мають можливості підтвердити своє право власності на спадщину на земельну ділянку у зв'язку з передачею сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім'я батька для заміни його на державний акт для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який в свою чергу був виготовлений після смерті спадкодавця.

Керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 212-214, 218, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) розміром 2,0400 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в межах земель Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року - ОСОБА_5, згідно з Державним актом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Обухівською районною державною адміністрацією Київської області 12 травня 2006 року на підставі розпорядження голови Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 820 від 09 грудня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0362.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяБолобан В. Г.