Справа №: 671/613/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 червня 2017 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Павлової А.С.,

з участю: секретаря Козак Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивувала тим, що 22 червня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами виявився невдалим, тому рішенням суду від 30.01.2017 його було розірвано.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча офіційно працює на Волочиському машинобудівному заводі ПАТ «Мотор Січ». Тому, просить суд постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилась. Подала до суду заяву, де вказує, що позов підтримує і просить його задовольнити без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, судова повістка йому була вручена особисто. Заяв чи клопотань до суду від ОСОБА_2 не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає можливим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін по наявних у справі доказах та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 22 червня 2007 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 30.01.2017 (а.с. 6).

В шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).

Сторони припинили сімейні відносини. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Відповідно до частини 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

За таких обставинах, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини.

Відповідно до ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів про неможливість сплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі, а також рівність обовязку батьків з утримання дитини, суд вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів. Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, судовий збір має бути стягнений з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, та ст.ст. 5, 8, 10, 57, 60, 88, 79 ч.1, 209, 212-215, 224-226, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.04.2017 і до досягнення сином повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 гривень на користь держави.

Рішення в частині стягнення суми платежу (аліментів) на користь позивача ОСОБА_1 за один місяць з 28.04.2017 по 28.05.2017 допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Павлова А.С.