Справа № 367/6379/16-ц Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/1572/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 13.06.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Лівінського С.В.

суддів: Березовенко Р.В.,

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Спеней І.С.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Ерекле, третя особа: Служба у справах дітей та сімї Бучанської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з наведеним позовом.

Вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем 09 серпня 2009 року було укладено шлюб від якого вони мають двох малолітніх дітей. Сімейне життя не склалося, шлюб між сторонами розірвано, відповідач постійно вчиняє аморальні дії, залякує, погрожує, обмежує дітей у задоволенні побутових та моральних потреб, тому просила суд визначити місце проживання двох малолітніх синів разом з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі по 1500 грн, на кожного.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2017 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 Ерекле, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в твердій грошовій сумі по 800 грн щомісячно на кожного із дітей з 18 серпня 2016 року та до досягнення ними повноліття. Розподілено судові витрати. В решті позову відмовлено.

Позивач в частині відмови в задоволенні позову з судовим рішенням не погодилася, подала апеляційну скаргу та, з посиланням на порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просила його в оскаржуваній частині скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

В іншій частині рішення сторонами не оскаржено.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такого.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції не відповідає.

Суд першої інстанції, прийшов до висновку, що судом не здобуто доказів щодо задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання малолітніх дітей та крім того, батьки і діти проживають разом.

Колегія суддів з цим висновком районного суду не погодилася.

Згідно зі ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Крім того, відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов'язковою є участь органу опіки і піклування, який також подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, суд першої інстанції ухвалив рішення за відсутності вказаного органу та його висновку.

Матеріалами справи встановлено таке.

09 вересня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх синів ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ірпінського міського суду від 15 липня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням № 443/1 від 30 листопада 2016 року Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області визначене місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 02 лютого 2010 р.н разом з матірю ОСОБА_3 за адресою Київська область м. Буча вул. Ватутіна 4 б кв. 21 та зобовязано обох батьків цих дітей, належним чином виконувати свої батьківські обовязки по відношенні до дітей та не перешкоджати один одному в участі у вихованні та утриманні дітей.

Наведені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою, що призвело до неправильного вирішення справи в частині відмови у позові щодо визначення місця проживання малолітніх дітей .

Тому, на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням в означеній частині нового рішення про задоволення позову, та визначення місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5, разом з позивачем за адресою : АДРЕСА_1. В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303-304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 січня 2017 року в частині відмови у позові та ухвалити по справі в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_3 в частині визначення місця проживання двох малолітніх синів задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

судді: Р.В. Березовенко

ОСОБА_2