Провадження № 2/761/8650/2017
У Х В А Л А

Іменем України

14 грудня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ради відокремленого угрупування Київського товариства політв'язні та жертв репресій КТПЖР про скасування змін до статуту,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2017 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Ради відокремленого угрупування Київського товариства політв'язні та жертв репресій КТПЖР про скасування змін до статуту.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона має бути повернута позивачу, оскільки подана та підписана особою, яка не має повноважень на ведення справи, що передбачено п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 42 ЦПК України визначено, що повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

Разом з тим, як вбачається з позовної заяви, її підписано та подано до суду представником позивача ОСОБА_2 12.12.2017 року.

Водночас, строк дії доданого до позовної заяви доручення на право ведення ОСОБА_2. справи в суді закінчився 26.05.2017 року.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається позивачу у випадках коли заяву від імені позивача, подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

При цьому, відповідно до ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

У зв'язку з зазначеним, повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, адже після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із позовом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 121, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ради відокремленого угрупування Київського товариства політв'язні та жертв репресій КТПЖР про скасування змін до статуту - повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: