Справа № 344/4509/17
Провадження № 2-о/344/118/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, після смерті його матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи тим, що 18.10.1996 року остання склала заповіт, яким заповіла йому належну їй земельну ділянку, яка знаходиться в урочищі "Гори" на території Загвіздянської сільської ради. Постановою від 28.03.2017 року нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Спадщину він фактично прийняв, так як навесні 2000 року зорав та засадив зазначену земельну ділянку, тобто вступив в управління та володіння спадковим майном та продовжує користуватися ним до цього часу.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, в якій заяву підтримав, просив задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі (а.с. 14).

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої не заперечив проти задоволення заяви та просив розглядати справу без його участі (а.с.29).

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2, актовий запис №5 від ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 років (а.с. 3).

Як вбачається з копії заповіту від 18.10.1996 року, складеного та посвідченого в/о секретаря виконкому Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Костишин О.Д. та зареєстрованого в реєстрі за №27, ОСОБА_7 на випадок смерті зробила таке заповітне розпорядження: земельну ділянку, що знаходиться на урочищі "Гори" і розташована на території Загвіздянської сільської ради заповідала ОСОБА_1 (а.с. 2).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2017 року, винесеної державним нотаріусом Тисменицької районної державної нотаріальної контори Колтун С.В., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв'язку з пропущеним строком для прийняття спадщини згідно ст.1270 ЦК України (а.с. 7).

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_3, виданого Загвіздянською сільською радою народних депутатів та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0977, переданої для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Загвіздянської сільської ради (а.с. 5).

Згідно довідки Загвіздянської сільської ради Тисменицького району №497 від 21.03.2017 року ОСОБА_1 веде особисте підсобне господарство на земельній ділянці його покійної матері ОСОБА_3, площею 0,0977 га в с. Загвіздя на урочищі "Гори", яка перебувала в її приватній власності на підставі державного акта на право приватної власності серії НОМЕР_3 (а.с. 6).

Статтею124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню всіх обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Відповідно дост.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство.

У відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що заявник після смерті матері вступив в управління спадковим майном, а саме: веде особисте підсобне господарство на зазначеній земельній ділянці.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем земельної ділянки площею 0,0977, розташованої на урочищі "Гори" на території Загвіздянської сільської ради, яка належала померлій ОСОБА_3 на праві приватної власності, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, подані заявником докази дають підстави вважати що він прийняв спадщину після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

На підставі наведеного та ст.ст. 525, 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 234, 235, 256, 257, 258 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення", керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 213-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини - задоволити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючим за адресою: АДРЕСА_1, спадщини після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Пастернак І.А.