Провадження № 2/761/1903/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2, Київський міський центр зайнятості, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та виправлення записів в трудовій книжці, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 08 жовтня 2016 року звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, тимчасово виконуючий обов'язки директора ДП «НЕК «Укренерго» ОСОБА_2, Державна служба зайнятості (Центральний апарат) Міністерства соціальної політики України, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та виправлення записів в трудовій книжці.

Свої позовні вимоги Позивачка обґрунтовує тим, що вона була прийнята на роботу у ДП «НЕК «Укренерго» на посаду провідного інженера з організації експлуатації та ремонту служби експлуатації будівель, споруд та комунікацій з 10 січня 2012 року. В подальшому її було переведено на посаду провідного інженера з організації експлуатації та ремонту служби організації експлуатації інженерно-технічних споруд та комунікацій з 19.11.2013р., на посаду провідного інженера сектора реконструкції будівлі служби експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд - з 18.03.2015р., на посаду провідного інженера сектора з будівництва служби експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарчих питань - з 20.01.2016р. Вказує, що 07 липня 2016 року нею було отримано попередження про вивільнення (про зміну істотних умов праці), в якому зазначено, що відповідно до наказів ДП «НЕК «Укренерго» від 22.12.2015р. № 395 «Про введення в дію організаційної структури» та від 04.07.2016р. № 600 «Про зміни в організації виробництва і праці», її попереджено про скорочення її посади, в зв'язку з чим остання була ознайомлена з переліком вакантних посад та надала свою згоду на переведення на обрані посади. Зауважує, що 08.09.2016р. її звільнили з роботи по п.1 ст. 40 КЗпП України згідно наказу від 08.09.2016р. № 761-к, що є грубим порушенням її прав, оскільки всупереч вимогам чинного законодавства не перевели на вакантні посади, які були в наявності на підприємстві. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог (а.с. 44-46, 166, 178 т.2) Позивач просила ухвалити судове рішення, яким поновити її на посаді провідного інженера сектора будівництва служби експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарчих питань Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго»; стягнути з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09.09.2016р. по 31.05.2017р. на суму 74 261,00 грн.; виправити помилку в її трудовій книжці, а саме запис № 33 в графі 4, на підставі чого внесено запис (документ, його дата і номер) виправити наказ «№214-к» на наказ «№240-к» згідно наказу ДП «НЕК «Укренерго» про переведення на іншу роботу від 18.03.2015р. № 240-к.

В судовому засіданні 06.03.2017р. представником Позивача подано суду уточнену позовну заяву, де серед іншого, до участі у справі замість Державної служби зайнятості (Центральний апарат) Міністерства соціальної політики України залучено Київський міський центр зайнятості (а.с.108-110 т.2).

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, зазначила, що не відмовлялась від жодної із запропонованих посад та надала згоду на переведення на будь-яку з обраних нею посад.

Представники ДП «НЕК «Укренерго» в судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні з наступних підстав, зокрема, на їх думку, Позивачем пропущено місячний строк для звернення до суду, оскільки остання звернулась до суду 12.10.2016р., в той час як з наказом про звільнення вона була ознайомлена в день звільнення 08.09.2016р., тим самим місячний строк для звернення до суду сплив 09.10.2016р. Серед іншого, також зауважили, що при ознайомленні з вакантними посадами підприємства та відокремлених підрозділів станом на 04.07.2016р., 12.07.2016р.) 07.07.2016р. Позивач також погодилась з переведенням на такі посади, як начальника кошторисної служби Управління супроводу проектної документації та земельних відносин Департаменту внутрішніх інвестицій; провідного інженера кошторисної служби Управління супроводу проектної документації та земельних відносин Департаменту внутрішніх інвестицій; провідного інженера відділу кадрів і соціальних питань Управління по роботі з персоналом. Проте, за результатами тестування Позивача на відповідність її кваліфікаційним вимогам вказаних вакантних посад, кваліфікація останньої визнана такою, що не відповідає кваліфікаційним вимогам за відповідними посадами. Також, при ознайомленні 13.07.2016р. із вакантними посадами по підприємству ОСОБА_1 погодилась на переведення на вакантну посаду головного фахівця служби маркетингу Управління маркетингу та договірної роботи Департаменту закупівель, проте, відповідно до протоколу № 2 від 21.07.2016р. засідання працівників Департаменту закупівель, Позивач відмовилась від переведення на вакантну посаду головного фахівця служби маркетингу Управління маркетингу та договірної роботи Департаменту закупівель, в той же час 02.09.2016р. Позивач також відмовилась від переведення її на запропоновані вакантні посади Відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» станом на 01.09.2016р., зокрема на вакантну посаду завідувача господарства з адміністративних потреб, та письмового засвідчення відмови від запропонованих вакантних посад, про що складено акт від 02.09.2016р. Таким чином, оскільки кваліфікація Позивача не відповідає жодній із посад, на які вона погодилась в порядку переведення, вважають, що звільнення Позивача було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. Щодо вимоги про виправлення помилки в трудовій книжці, представник Відповідача зауважив, що Позивач взагалі не зверталась до роботодавця по факту виправлення помилки в трудовій книжці, тому підстави для задоволення позову в цій частині також відсутні.

В ході судового розгляду, замість третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Державну службу зайнятості (Центральний апарат) Міністерства соціальної політики України Київський міський центр зайнятості, було виключено із кола осіб, які беруть участь у справі та притягнуто до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Київський міський центр зайнятості.

Треті особи в судове засідання не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення Позивача та її представника, представників Відповідача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» від 10.01.2012р. № 10-к, ОСОБА_1 прийнято на роботу провідним інженером з організації експлуатації та ремонту служби експлуатації будівель, споруд і комунікацій з 10.01.2012р., з посадовим окладом 4079 грн. на місяць (а.с.5, 51 т.1).

В подальшому на підставі наказу ДП «НЕК «Укренерго» від 19.11.2013р. № 531-к «Про переведення на іншу роботу», ОСОБА_1 було переведено на посаду провідного інженера з організації експлуатації та ремонту служби організації експлуатації інженерно-технічних споруд та комунікацій без зміни розміру посадового окладу (а.с. 6, 52 т. 1), на підставі наказу ДП «НЕК «Укренерго» від 18.03.2015р. № 240-к - на посаду провідного інженера сектора з реконструкції будівлі служби експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд з 19.11.2013р. з посадовим окладом 4795 грн. на місяць (а.с.7, 54 т.1), на підставі наказу ДП «НЕК «Укренерго» від 20.01.2016р. № 32-к - на посаду провідного інженера сектора з будівництва служби експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарчих питань з 20 січня 2016 року з посадовим окладом 5422 грн. за місяць зі збереженням раніше встановлених надбавок і доплат (а.с.8, 62 т.1).

Наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 22.12.2015р. № 395 «Про введення в дію організаційної структури ДП «НЕК «Укренерго», з метою вдосконалення структури ДП «НЕК «Укренерго», підвищення рівня організаційної роботи та відповідальності працівників апарату управління ДП «НЕК «Укренерго» за виконання цілей та завдань підприємства, з 22.12.2015р. введено в дію організаційну структуру ДП «НЕК «Укренерго», погоджену Міністерством енергетики та вугільної промисловості України 21.12.2015р., згідно якої Управління з адміністративно-господарчих питань ліквідовано (а.с.64 т.1), та начальнику Управління корпоративної та соціальної політики ОСОБА_3 наказано привести штатний розпис працівників апарату управління ДП «НЕК «Укренерго» у відповідність із затвердженою організаційною структурою підприємства (а.с.63 т.1).

На виконання наказу ДП «НЕК «Укренерго» від 22.12.2015р. № 395 «Про введення в дію організаційної структури ДП «НЕК «Укренерго», наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 04.07.2016р. № 600-к «Про зміни в організації виробництва і праці», наказано підготувати попередження про наступне вивільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та ознайомити під підпис, зокрема і ОСОБА_1 (а.с.65-68 т.1).

Згідно ч.ч.1-3 ст. 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю,

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 КЗпП України).

Судом встановлено, що 07 липня 2016 року Позивача було ознайомлено з Попередженням про вивільнення (про зміну істотних умов праці), в якому зазначено, що відповідно до наказів ДП «НЕК «Укренерго» від 22.12.2015р. № 395 «Про введення в дію організаційної структури» та від 04.07.2016р. № 600-к «Про зміни в організації виробництва і праці» посада, яку вона займає, скорочується, в зв'язку з чим їй було запропоновано ознайомитись з переліком вакантних посад та повідомлено, що у разі відмови від переведення на запропоновані їй посади відповідно до переліку вакантних посад, відсутності будь-яких вакантних посад та/або від продовження роботи в ДП «НЕК «Укренерго» (у зв'язку із зміною істотних умов праці) Позивача буде звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України 08 вересня 2016р.

Після ознайомлення із переліком вакантних посад, 07.07.2016р. Позивач зазначила, що згодна з переведенням на такі посади, як: Начальника служби; або Провідного інженера кошторисної служби Управління супроводу проектної документації та земельних відносин Департаменту внутрішніх інвестицій; або Провідного інженера відділу кадрів і соціальних питань Управління по роботі з персоналом (а.с.10, 69 т.1). Окрім того, Позивач неодноразово зверталась до Відповідача із відповідними заявами про переведення її на посаду начальника чи провідного інженера кошторисної служби Управління проектної документації та земельних відносин Департаменту внутрішніх інвестицій (а.с.14-21 т.1).

Також, при ознайомленні зі списком вакансій станом на 12.07.2016р., Позивач 13.07.2016р. зазначила про згоду на переведення її на посаду головного фахівця служби маркетингу Управління маркетингу та договірної роботи (а.с.70 т.1).

Як вбачається із матеріалів справи, Протоколом № 1 засідання працівників Управління супроводу проектної документації та земельних відносин Департаменту внутрішніх інвестицій від 09.08.2016р. затверджено Перелік запитань для проведення тестування кандидатів на посаду начальника кошторисної служби Управління супроводу проектної документації та земельних відносин Департаменту внутрішніх інвестицій, Перелік запитань для проведення тестування кандидатів на посаді провідного інженера кошторисної служби Управління супроводу проектної документації та земельних відносин Департаменту внутрішніх інвестицій, Перелік запитань для проведення тестування кандидатів на посаду інженера І категорії відділу з питань оформлення права на земельні ділянки під існуючі об'єкти Управління супроводу проектної документації та земельних відносин Департаменту внутрішніх інвестицій (а.с.167-168 т.1).

Відповідно до Протоколу № 2 співбесіди, тестування кандидата - ОСОБА_1 на посаду начальника кошторисної служби або провідного інженера кошторисної служби Управління супроводу проектної документації та земельних відносин Департаменту внутрішніх інвестицій ДП «НЕК «Укренерго» від 16-17 серпня 2016 року, встановлено, що за результатами співбесіди, тестування, кандидат надав 11 вірних відповідей; 5 - частково вірних (неповних) відповідей; 5 - невірних відповідей; 1 - не надана відповідь; із 5 практичних завдань кандидатом було виконано 2 завдання із зауваженнями (а.с.171-183 т.1), в той час як успішним проходженням тестування вважається: на посаду начальника кошторисної служби - вірні відповіді мінімум на 20 запитань, з яких 5 практичні; на посаду провідного інженера кошторисної служби вірні відповіді - мінімум на 18 запитань, з яких - 3 практичні.

За результатами тестування та аналізу (із залученням фахівців ДП «НЕК «Укренерго» відповідно напрямку) відповідей на запитання та виконання практичних завдань згідно з переліком, затвердженим протоколом № 1 від 18.08.2016р., вирішено не рекомендувати ОСОБА_1 на посаду начальника кошторисної служби або провідного інженера кошторисної служби Управління супроводу проектної документації та земельних відносин Департаменту внутрішніх інвестицій ДП «НЕК «Укренерго». Позивач отримала копію вказаного протоколу 22.08.2016р. та вказала, що з висновками не згодна, тест вимагав багато часу для виконання практичних завдань, теоретичні питання не відповідають посадовій інструкціям зазначених посад, для підготування до тесту не було надано перелік нормативної літератури та було відмовлено в ознайомленні з проектно-кошторисною документацією. (а.с.200-202 т.1).

Протоколом № 1 засідання працівників Управління по роботі з персоналом ДП «НЕК «Укренерго» від 18.07.2016р. було затверджено Перелік запитань для проведення тестування кандидатів на посаду провідного інженера відділу кадрів і соціальних питань Управління по роботі з персоналом та порядок проведення кандидатів на вказану посаду (а.с.44-45 т.1).

Відповідно до протоколу № 2 засідання працівників Управління по роботі з персоналом від 20.07.2016р., розглянуто особисті дані зокрема ОСОБА_1 на заміщення вакантної посади провідного інженера відділу кадрів і соціальних питань Управління по роботі з персоналом та перевірено відповіді проведеного тестування кандидатів на вказану посаду, та встановлено, що Позивач відповіла з 30 питань на 25, з яких вірно на 8, 3 практичні завдання не виконані (а.с.223-235 т.1), водночас протоколом засідання працівників Управління по роботі з персоналом від 18.07.2016р. № 1 встановлено, що із 33 питань успішним проходженням тестування вважається вірні відповіді мінімум на 22 запитання, з яких 2 практичні. За результатами тестування загальна оцінка знань ОСОБА_1 є незадовільною. Позивач була ознайомлена із вказаним протоколом 21.07.2016р. та зазначила, що з висновками не згодна (а.с.221-222 т.1).

Крім того, згідно Протоколу № 2 засідання працівників Департаменту закупівель від 21.07.2016р., на якому були присутні голова: ОСОБА_4, секретар: ОСОБА_9., присутні: ОСОБА_5, запрошені: ОСОБА_6, проведено співбесіду з кандидатом на посаду головного фахівця служби маркетингу Управління маркетингу та договірної роботи Департаменту закупівель, заслухано виступ стосовно трудового стажу ОСОБА_1 (доповідач - заступник начальника відділу кадрів і соціальних питань Управління по роботі з персоналом ОСОБА_5.), виступ ОСОБА_1 стосовно ознайомлення її з посадовими обов'язками головного фахівця служби маркетингу Управління маркетингу та договірної роботи Департаменту закупівель, після чого вона відмовилася від проходження тестування та даної посади, та ухвалено відмовити кандидату ОСОБА_1 у зв'язку з її власною відмовою (а.с. 219 т.1).

Разом з тим, зі змісту вказаного протоколу вбачається, що на засіданні працівників Департаменту закупівель від 21.07.2016р. Позивач присутня не була, жодного документу, за підписом ОСОБА_1, який би свідчив про її відмову від переведення на посаду головного фахівця служби маркетингу Управління маркетингу та договірної роботи Департаменту закупівель в матеріалах справи не міститься, тому суд критично оцінює докази, на які посилається Відповідач на підтвердження відмови Позивача від переведення на вказану посаду.

Також, згідно Акту засвідчення відмови працівника від переведення на запропоновану вакантну посаду від 02.09.2016р., ОСОБА_3, в.о. начальника Управління по роботі з персоналом, ОСОБА_7, начальник відділу кадрів і соціальних питань Управління по роботі з персоналом, та ОСОБА_8, головний фахівець відділу кадрів і соціальних питань Управління по роботі з персоналом, склали акт про те, що ОСОБА_1, 02.09.2016р. відмовилась від переведення її на запропоновані вакантні посади ВП «Укренергосервіс» станом на 01.09.2016р., зокрема, на вакантну посаду завідувача господарства з адміністративних потреб, та письмового засвідчення відмови від запропонованих вакантних посад (а.с. 220 т.1).

Водночас, представник Позивача зауважив, що жодної відмови ані усної, ані письмової від переведення на посаду завідувача господарства з адміністративних потреб ВП «Укренергосервіс» Позивач не висловлювала, вказаний Акт від 02.09.2016р. складався за її відсутності, тому відповідний акт не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ на підтвердження відмови ОСОБА_1 від переведення на відповідну посаду.

За ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Разом з тим, на засіданні колективу профспілкового комітету первинної організації ДП «НЕК «Укренерго», ПГХ «Енергетик» та ВП «ІТЦ» 07.09.2016р. розглянуто подання стосовно надання згоди на звільнення працівника з роботи (а.с.207-208 т.1) та було прийнято рішення про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (протокол № 48 від 07.09.2016р.) (а.с.204-205 т.1).

Так, наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 08.09.2016р. № 761-к «Про звільнення» ОСОБА_1, провідного інженера сектора з будівництва служби експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарчих питань, звільнено з роботи 08 вересня 2016 року у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі попередження про вивільнення від 07.07.2016р., згоди первинної профспілкової організації ДП «НЕК «Укренерго» від 07.09.2016р. № 48 (а.с.11,199 т.1).

Водночас, згідно ч.ч.1-3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника на іншому підприємстві чи після розірвання з працівником трудового договору відповідно до вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України не є обов'язком роботодавця.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України у своїх постановах від 01.04.2015р. у справі № 6-40цс15, від 23.03.2016р. у справі № 6-2487цс15, від 25.05.2016р. у справі № 6-3048цс15.

Згідно із п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевірити їх відповідність законові.

Розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч. 3 ст. 36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи (п. 19 Постанови Пленуму від 06.11.1992р. № 9).

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, відповідно до частини 6 статті 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням того, що Відповідачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження того, що Позивач відмовилась від переведення на запропоновані та обрані нею посади, суд дійшов висновку, що звільнення Позивача відбулося з порушенням діючого трудового законодавства.

Крім того, варто також зауважити, що в силу положень ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, звільнення працівника допускається при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, разом з тим, Відповідач не перевів Позивача на жодну із обраних нею посад через невідповідність нібито кваліфікації Позивача, обраним нею посадам, мотивуючи результатами проведення тестування. При цьому жодного наказу (розпорядження, положення) про порядок проведення такого тестування представники Відповідача суду не надали та за їх інформацією, такого внутрішнього документу у Відповідача не існує, що, в свою чергу, дає підстави суду вважати що вказана обставина також порушила права Позивача, як працівника, оскільки вона завчасно не була ознайомлена ні з переліком усіх питань за вакантними посадами, які вона обрала, а ні з порядком проведення такого тестування.

При цьому суд також не приймає до уваги застереження сторони Відповідача в частині пред'явлення позову з порушенням строку, визначеного законом, оскільки із матеріалів справи вбачається, що Позивачем було пред'явлено позов 08 жовтня 2016 року шляхом здачі його на пошту, та у канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва позов було зареєстровано 12 жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно позовних вимог, Позивач просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 66 000 грн.

Разом з тим, судом здійснено розрахунок суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 8 лютого 1995 року № 100, а тому з урахуванням суми заробітної плати Позивача за один робочий день та кількості робочих днів прогулу (155 днів) вимоги щодо стягнення середнього заробітку підлягають частковому задоволенню, зокрема, у сумі 53 478,10 грн. (з індексацією, відповідно до діючого законодавства (стаття 95 Кодексу законів про працю України) та з відрахуванням податку з доходів та інших обов'язкових платежів), які підлягають стягненню із Відповідача на користь Позивача у судовому порядку (у липні-серпні 2016р. Позивач мала відпрацювати 22 робочих днів та 22 робочих днів, відповідно. Розмір заробітної плати за вказаний період склав 10 005 грн. 50 коп., таким чином, середньоденний заробіток Позивача складає 345 грн. 02 коп. (10 005,50 грн. : 44 робочих днів = 345,02 грн. Кількість днів прогулу складає 155 днів (155 дні х 345,02 грн. = 53 478,10).

У зв'язку з чим вказана позовна вимога підлягає задоволенню частково.

Щодо позовних вимог в частині про виправлення помилки в трудовій книжці Позивача, суд виходить з того, що оскільки порядок внесення виправлень до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993р. № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за № 110, а Позивач не зверталась до Відповідача із заявою про внесення відповідних виправлень до її трудової книжки в частині номеру наказу про переведення на іншу посаду, вказані позовні вимоги є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

В силу положень п. 4 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в частині щодо поновлення Позивача на посаді провідного інженера сектора з будівництва служби експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарчих питань Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з 08 вересня 2016 року та в частині щодо присудження виплати заробітної плати у межах платежу за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, на підставі статтей 8, 43 Конституції України, статтей 21, 40, 43, 49, 235 Кодексу законів про працю України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-215, 294, 296, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2, Київський міський центр зайнятості, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та виправлення записів в трудовій книжці - з а д о в о л ь н и т и частково.

Поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на посаді провідного інженера сектора з будівництва служби експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарчих питань Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з 08 вересня 2016 року.

Стягнути із Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 53 478 (п'ятдесят три тисячі чотириста сімдесят вісім) гривень 10 коп. (сума зазначена з урахуванням податків та обов'язкових платежів), з індексацією.

У задоволенні іншої частин позовних вимог - в і д м о в и т и.

Стягнути із Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (Код ) користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного інженера сектора з будівництва служби експлуатації будівель та інженерно-технічних споруд Управління з адміністративно-господарчих питань Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з 08 вересня 2016 року та в частині щодо присудження виплати заробітної плати у межах платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :