У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом автогаражного кооперативу «Енергія», ОСОБА_4 до Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради Полтавської області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий інститут «Земресурс», про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 9 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року автогаражний кооператив «Енергія» та ОСОБА_4 звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 13 жовтня 2015 року між автогаражним кооперативом «Енергія», членом якого є ОСОБА_4, та товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий інститут «Земресурс» укладено договір на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. На виконання даного договору автогаражнийкооператив «Енергія» листом від 24листопада 2015 року № 14 звернувся до Управління з питань містобудування та архітектури щодо надання висновків про наявність планувальних обмежень та сервітутів на земельну ділянку площею 235 кв. м для обслуговування гаражів по вул. Південній, 8а-Г у м. Полтаві. У порушення вимог законодавства 9 грудня 2015 року та 21 червня 2016 року у задоволенні даного листа було безпідставно відмовлено.

Крім того, ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання опорно-рухового апарату, а тому тривале зволікання у реєстрації права на збудований ще у 2012 році гараж призводить до завдання фізичних та психологічних страждань, оскільки він позбавлений змоги користуватися належним йому автомобілем та гаражем. Внаслідок цього він втратив рівновагу, став дратівливим.

Ураховуючи викладене, позивачі просили суд: визнати неправомірною бездіяльність Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради, що полягає у неналежному розгляді заяв автогаражного кооперативу «Енергія» щодо надання висновків про наявність планувальних обмежень та сервітутів на земельну ділянку площею 235 кв. м; зобов'язати Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради розглянути в межах компетенції заяву автогаражного кооперативу «Енергія» та надати товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий інститут «Земресурс» висновки про наявність планувальних обмежень та сервітутів на земельну ділянку площею 235 кв. м; стягнути з Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради на користь ОСОБА_4 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 9 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Провадження у справі за позовом автогаражного кооперативу «Енергія» до Управління з питань містобудування та архітектури, третя особа- товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий інститут «Земресурс», про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії - закрито, оскільки даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Інші учасники процесу судові рішення не оскаржили.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, вірно застосувавши норми матеріального права, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позивач як член автогаражного кооперативу «Енергія» хоч і має право захищати свої права та інтереси шляхом звернення до суду, однак у даному випадку останній особисто не використовував своє право на замовлення розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, не звертався із відповідним клопотанням щодо надання висновку про наявність планувальних обмежень та сервітутів на земельну ділянку до відповідача, відмову з цього приводу не отримував.

Таким чином, автогаражний кооператив «Енергія» як юридична особа може самостійно захищати свої права та інтереси шляхом звернення до суду в частині визнання неправомірною бездіяльність Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради, але в порядку господарського судочинства.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 9 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
О.В. Закропивний С.П. Штелик