Номер провадження: 22-ц/785/2477/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі судового засідання Поліхранової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИЛА:

11.06.2015 року ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави (т. 1 а.с. 2-4), вимоги по якому у подальшому 03.08.2016 року були змінені, за якими позивач остаточно просив звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки «Lexus IS250», 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію ТЗ ВНС039168 від 08.06.2007 року, що належить ОСОБА_2, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах (аукціон), за ціною визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним субєктом оціночної діяльності, яку буде призначено в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», за рахунок вартості майна, на яке звернуто стягнення задовольнити вимоги позивача за кредитним договором від 08.06.2007 року, яка складається з заборгованості з привернення коштів у розмірі 5 676,52 дол. США, пені у розмірі 159 120,55 грн., штраф у розмірі 5 000 грн. (т. 1 а.с. 106).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2015 року позов ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави було задоволено (т. 1 а.с. 55-59).

29.04.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2015 року (т. 1 а.с. 72-75), яка була задоволена ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2016 року (т. 1 а.с. 99-100).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 було відмовлено (т. 1 а.с. 168-172).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 26.12.2016 року ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 засобами поштового звязку направило до суду апеляційну скаргу, яка була зареєстрована судом першої інстанції 30.12.2016 року, по якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог, вирішити питання про стягнення судових витрат, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 178-181).

Зокрема, апелянт посилається на те, що 18.12.2015 року боржник ОСОБА_2 здійснив оплату заборгованості за кредитним договором, яку було стягнуто в судовому порядку, у розмірі 164 622,09 грн., які банк отримав 15.01.2016 року, та через різницю в курсі гривні до долару, банком було отримано 6 873,35 дол. США.

Крім того, апелянт посилається на те, що боржником не було погашено заборгованість у повному обсязі, а тому судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у стягненні пені з відповідача.

Одночасно, апелянт посилався на те, що рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором не є перешкодою для звернення стягнення на предмет застави.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу. Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

В процесі розгляду справи було витребувано для огляду матеріали цивільної справи

№ 522/8265/14 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, які зявились, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині мотивування відмови через наступне.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для звернення стягнення на предмет застави, так як сума заборгованості за кредитом вже була погашена боржником за рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові, проте вказане процесуальне рішення повинно бути до мотивовано з врахуванням наступних обставин.

Так, як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції, що 08.06.2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0033/07/08-А, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 55800,00 доларів США на строк користування коштами до 06.06.2014 року включно, зі сплатою 11,5 % річних, а також 06.08.2010 року між сторонами був укладений додатковий договір № 1 до кредитного договору № 0033/07/08-А, яким винесені зміни до умов погашення кредиту: до п.п. 2.3 та 2.7, згідно з яким позичальник зобовязався щомісячно до 20 числа місяця наступного за розрахунковим повертати частково кредит в сумі не менше ніж 665 доларів США та сплачувати проценти, нараховані виходячи з залишку суми кредиту за фактичну кількість днів користування (т. 1 а.с. 8-11).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 08.06.2007 року між сторонами був також укладений нотаріально посвідчений договір застави, за яким відповідач передав в заставу Банку автомобіль марки «Лексус IS250», 2007 року випуску (т. 1 а.с. 15-16).

Для всебічного та обєктивного розгляду справи, судом апеляційної інстанції були витребувані матеріали цивільної справи № 522/8265/14 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, з яких вбачається наступне. Так, через неналежне виконання відповідачем ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, 13.05.2014 року ПАТ «Банк Форум» звернулось до суду з позовними вимогами про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості, які у подальшому, 19.11.2014 року були збільшені позивачем шляхом нарахування додатково пені на заборгованість по тілу кредиту і процентів за період з 16.05.2013 року по 29.10.2014 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року позов був задоволений, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0033/07/08-А від 08.06.2007 року в сумі 276085,38 грн., з яких: прострочена заборгованість з повернення тіла кредиту у розмірі 10 508,78 дол. США, що еквівалентно 136 118 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 2 041,09 дол. США, що еквівалентно 26 437,81 грн.; пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань у розмірі 108 529,47 грн. та штраф за невиконання умов по страхуванню обєкта забезпечення у розмірі 5000 грн., стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 2760 грн. (т. 1 а.с. 19-20). При цьому, строк дії договору (тобто заплановане повернення всієї суми кредиту) завершився, оскільки він був визначений сторонами як 06 червня 2014 року (п. 1.2. договору, а.с. 10), тобто позивач звертаючись до суду 13.05.2014 року заявив до стягнення все тіло кредиту за договором.

Зазначене рішення суду першої інстанції було змінено рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.03.2015 року, в якому ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.04.2015 року була виправлена описка (т. 1 а.с. 21-22, 23). Так, за вказаним рішенням суду апеляційної інстанції розмір пені був зменшений до 7 066,28 грн. та відповідно зменшений розмір загальної суми стягнення до 164 622,09 грн., з яких: тіло кредиту 10 508,78 дол. США, або 136 118 грн.; нараховані проценти 20 141,09 дол. США, або 26 437,81 грн., пеня 7 066,28 грн., штраф 5000 грн.

Крім того, заборгованість, яка була стягнута за рішенням суду апеляційної інстанції виникла станом на 30.10.2014 року.

На виконання рішення суду про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості у розмірі 164 622,09 грн., 30.04.2015 року Приморським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист.

З постанови Приморського ВДВС ОМУЮ про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2015 року вбачається, що вимоги виконавчого документу виконано в повному обсязі в строк для самостійного виконання, у звязку з чим закінчено виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа від 30.04.2015 року про стягнення заборгованості у розмірі 164 622,09 грн. (т. 1 а.с. 82).

Крім того, сплата заборгованості ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» у розмірі 164 622,09 грн. підтверджується меморіальним ордером від 18.12.2015 року (т. 1 а.с. 141).

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 вказаного Закону, який діяв на момент виконавчого провадження, визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до ч. 1 ст. 52 вказаного Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Положеннями ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно.

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час процедури виконавчого провадження, а також на момент звернення позивача до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості, допускають звернення стягнення на предмет застави під час процедури виконавчого провадження без наявності відповідного рішення, в межах процедури стягнення коштів з заставодавця на користь заставодержателя.

У разі якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет застави, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження» першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності - на об'єкти нерухомості.

Звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 року № 6-28цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що розмір заборгованості, яка була стягнута за рішенням суду та сплачена боржником ОСОБА_2, складався, зокрема, й з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 508,78 дол. США (еквівалент 136 118 грн.).

Таким чином, тіло кредиту ОСОБА_2 була сплачено.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту призводять до подвійної відповідальності відповідача, що є неприпустимим.

Якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Аналогічна позиція закріплена в ухвалі ВССУ від 13.04.2016 року по справі № 6-34420ск15.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про заставу» та ст. 572 ЦК України застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, на момент повторного звернення до суду з позовом до суду сторона мала право на стягнення санкцій з боржника в порядку ст. 625 ЦК України (такі вимоги не заявлялись). Питання щодо стягнення збитків (у вигляді курсової різниці), про що фактично вказував представник позивача, не підлягають стягненню, оскільки рішення суду від 21.01.15 року прийнято з визначенням чіткого еквіваленту в гривнях. Отже, оскільки на момент ухвалення рішення ОСОБА_2 в повному обсязі виконав зобовязання за кредитним договором № 0033/07/08-А від 08.06.2007 року, то нарахування банком заборгованості за період з 18.12.2015 року по 31.07.2016 року є безпідставним, то і підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки не має.

Таким чином, оскаржуване рішення підлягає зміні в частині мотивування на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи. В іншій частині рішення суду відповідає встановленим вимогам, а доводи апеляційної скарги не спростували вірних по суті висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2016 року змінити в частині мотивування, в іншій частині, яка оскаржується - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

06.06.2017 року м. Одеса