Справа №345/3287/16-ц
Провадження № 2/345/66/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2017 року м.Калуш Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Назарчук І.П.

представника позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд

встановив:

що 11.12.2007р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 92/07-345з, згідно якого він отримав кредит у сумі 60500,00 грн. зі сплатою 21% річних із кінцевим терміном погашення до 10.12.2017р. У звязку із невиконанням позичальником умов кредитного договору, позивачем було подано до суду позов. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-франківської області від 26.10.2010р. позов банку було задоволено та стягнуто зі ОСОБА_2 в користь банку заборгованості по даному кредитному договору № 92/07-345з від 11.12.2007р. станом на 19.02.2010р. в сумі 68226,22грн. Борг по тілу кредиту боржником ОСОБА_2 було повністю погашено 19.02.2016р., однак у відповідача виникла заборгованість за відсотками по кредиту за період із 20.02.2010р. по 20.02.2016р. в сумі 33992,35 грн. У звязку з неповерненням кредиту, банком нарахована пеня за період із 20.02.2015р. по 19.02.2016р. у сумі 5515,18 грн. У звязку з неповерненням нарахованих відсотків по кредиту, за вказаний період, банком нарахована пеня на відсотки у сумі 20353,31 грн. Також позивачем, в силу ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховані інфляційні витрати у сумі 19485,62грн. 13.12.2007р. ОСОБА_3 дала згоду своєму чоловікові ОСОБА_2 на отримання кредиту, зазначивши, що кредит береться в інтересах сімї. Оскільки зобовязання боржником і надалі не виконуються, тому за період від 20.02.2010р. по 19.02.2016р. у ОСОБА_2 виникла заборгованість по відсотках за договором кредиту № 92/07-345з від 11.12.2007р. в сумі 79346,28грн., з яких 33992,35 грн. заборгованість по відсотках; 25868,31грн. заборгованість по пені; 19458,62грн. інфляційні витрати, тому ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося із позовом до суду про стягнення даних коштів із відповідачів та 1190,19грн. судового збору.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов заперечив, вважає заявлені суми боргу завищеними, просить суд врахувати його стан здоровя та важкий матеріальний стан.

Відповідачка ОСОБА_3 у судові засідання не зявлялася, однак була завчасно та належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи.

Суд, проаналізувавши докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи 11.12.2007р. між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 92/07-345з, згідно якого він отримав кредит у сумі 60500,00 грн. зі сплатою 14,50% річних із кінцевим терміном погашення до 10.12.2017р. (а.с. 7-9). Згідно додаткової угоди № 1 від 29.07.2008р. про внесення змін до договору кредиту № 92/07-345з від 11.12.2007р., змінена процентна ставка кредиту на рівні 21,00% (а.с. 4). Згідно умов договору про внесення змін № 2 від 28.11.2014р., якщо позичальник протягом строку дії цього договору здійснить одноразовий платіж в сумі від 1000,00 грн. до 10000,00 грн., то такий платіж направляється на погашення заборгованості за кредитом (а.с. 5). Відповідно до рішення Калуського міськрайоного суду від 26.10.2010р. зі ОСОБА_2 в користь позивача було стягнуто борг станом по 19.02.2010р. в сумі 68226,22 грн. (а.с. 9-10).

Позивач просить стягнути заборгованість по відсотках за період від 20.02.2010р. по 19.02.2016р. в сумі 79346,28грн., з яких 33992.35 заборгованість по відсотках; 25868,31грн. заборгованість по пені; 19458,62грн. інфляційні витрати, посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує своїх боргових зобовязань (а.с. 11-17).

Від ОСОБА_2 подана до суду заява (а.с. 48) в якій він просить застосувати строк позовної давності та зазначає, що позивач згідно ст. 257 ЦК України, пропустив загальний строк позовної давності та строк давності щодо стягнення пені згідно ст. 258 ЦК України. Також, згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, тому відсутні підстави для стягнення пені та інфляційних витрат. З наведених підстав просив застосувати до даних правовідносин позовну давність та задоволити позов частково, і стягнути із нього 9563,93 грн. боргу по відсотках та 100,00 грн. пені.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як вбачається із предмету позовних вимог, банк просить стягнути заборгованість по відсотках за період від 20.02.2010р. по 19.02.2016р. Із позовом банк звернувся 22.09.2016р.

Відповідно до ст. 264 ч. 1 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Із розрахунку заборгованості за кредитом (а.с. 12-13) слідує, що відповідач ОСОБА_2 періодично сплачував платежі по кредиту, зокрема останній платіж ним було здійснено 19.02.2016р., що свідчить про переривання перебігу позовної давності.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, тому приходить до висновку про відмову у застосуванні позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 92/07-345з від 13.12.2007р. вбачається, що розмір відсотків на строкову заборгованість становить 33992,35грн., розмір пені становить 5515,18грн., розмір пені за несвоєчасне погашення відсотків становить 20353,13грн., розмір інфляційних витрат за кредитом становить 19458,62грн. (а.с. 11-17).

Згідно медичної документації слідує, що відповідач ОСОБА_2 хворіє гіпертонічною хворобою ІІІ ступені та діабетом ІІ типу, що потребує постійного систематичного перебування на стаціонарному лікуванні.

Згідно кредитного договору № 92/07-345з від 13.12.2007р. слідує, що строк його дії до грудня 2017р. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 19.02.2016р. сплатив борг по тілу кредиту повністю (а.с. 19).

Відповідно до ст. 551 ч. 3 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності.

Положення ст. 551 ч. 3 ЦК України, щодо зменшення розміру неустойки суд застосовує лише до процентів, які нараховуються як пеня, оскільки вони є засобами цивільно-правової відповідальності.

Таким чином суд приходить до висновку про зменшення пені, враховуючи стан здоровя відповідача та те, що ним достроково погашено тіло кредиту, тому суд прийшов до висновку про задоволення позову частково та стягнення із відповідачів 33992,35грн. розміру відсотків за кредитом; 100,00грн. пені та 19458,62грн. інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 65 ч. 4 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

З огляду на наведене, суд вважає, що борг слід стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати.

На підставі ст. ст. 536, 541, 549, 551, 625, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити частково. Стягнути зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту № 92/07-345з від 11.12.2007р. за період від 20.02.2010р. по 19.02.2016р., з них: заборгованість по відсотках - 33 992,35 грн., по інфляційних витрат - 19 458,62грн. та 100,00 грн. пені, а також 990,00 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Головуючий: