Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4090/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

31.08.2017 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого - судді Шиповича В.В.

секретаря Євтушенко М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування житлом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Житлово-будівельний кооператив №102, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в травні 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування житлом, - квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на підставі договорів дарування частини квартири від 01.06.2012 та від 13.07.2012 вона є власником квартири АДРЕСА_1. Крім того, в даній квартирі зареєстровані: її мати - ОСОБА_4, її батько - ОСОБА_5 та дружина її батька - ОСОБА_3. З відповідачем по справі вони не спілкуються, місце її перебування не відоме, з дня реєстрації та до цього часу відповідач жодного разу не з'являлася і не проживала у АДРЕСА_1. Перешкод у користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинила. ОСОБА_3 добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад 13 років без поважних причин, її особисті речі в квартирі відсутні, а отже на думку позивача є такою, що втратила право користування вказаною квартирою. Реєстрація відповідача у квартирі впливає на розмір оплати за комунальні послуги та можливість оформити субсидію.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 надала заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, обставини викладені в позові підтвердила повністю та просила його задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги та підтвердила обставини викладені у позові. Додатково пояснила, що батько позивачки - ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року. За життя ОСОБА_5 зареєстрував у квартирі АДРЕСА_1 свою дружину ОСОБА_3, але вона жодного разу не з'являлася і не проживала у даній квартирі, уже понад 13 років нею не користується без поважних причин, її особисті речі в квартирі відсутні, а отже вона є такою, що втратила право користування вказаною квартирою.

Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу №102 будучи повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився.

Справу розглянуто за відсутності відповідача ОСОБА_3, повідомленої про час та місце розгляду справи в порядку визначеному ЦПК України шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, стосовно якої суд не має відомостей про причину неявки та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд заслухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до Договору дарування частини квартири від 01.06.2012, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а також Договору дарування частини квартири від 13.07.2012, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, остання є власником квартири АДРЕСА_1

Право власності ОСОБА_2 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 8).

Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №220 від 18.05.2017, яка видана головою правління ЖБК № 102 уповноваженому власнику житлового приміщення - ОСОБА_2, вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: батько власника - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; мати власника - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина батька власника - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, що підтверджено Свідоцтвом про смерть №304728 від 06.07.2017 року.

За даними Акту опитування сусідів № 5 від 18.05.2017, посвідченого головою ЖБК № 102, встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 23.01.2004, але понад 13 років за вказаною адресою не проживає (а.с. 10).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що тривалий час мешкають у будинку АДРЕСА_1 та добре знайомі із сім'єю ОСОБА_3. Підтвердили, що ОСОБА_3 у квартирі №64 ніколи не проживала, а самостійно обрала собі інше місце проживання.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 379 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члені сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживає в АДРЕСА_1 без поважних причин понад 1 рік, її особисті речі у квартирі відсутні, комунальні послуги не сплачує, не приймає участь в утриманні житла.

Договір найму житла між власником квартири ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 з іншої сторони відсутній.

Відповідач ОСОБА_3 не надала суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували такі заперечення.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ч.1 ст.88 ЦПК, яким передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі ст. 317, 319, 321, 379, 383, 391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 10-11, 60-61, 88, 169, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування житлом за адресою АДРЕСА_1

Стягнути із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: В. В. Шипович