Справа № 302/366/17
У Х В А Л А

(в повному обсязі)

12.06.2017 р.смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі судді Кривка В.П.,

секретар Гажук Н.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

представник позивачки - адвокат ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в райсуді в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

04.05.2017 р. позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя загальною вартістю 1005500 грн. і з вимогою стягнути на її користь компенсацію спільно придбаного майна в сумі 502 тис.600 грн., а також зобов'язати відповідача повернути її особисті речі, подаровані її батьками, на суму 7550 грн. (4 теплі одіяла орієнтовною вартість по 300 грн. коже; 4 подушки вартістю 100 грн. кожна; переносний мангал - 1000 грн.; сковорідка фірми "Емвей" - 1200 грн.; статуетка Божої Матері висотою 80 см., вартість якої 800 грн.; дитяче каченя - 70 дол. США, що становить 1050 грн.; годувальний столик - 500 грн., шарніри та тумбочка до дитячого ліжечка - 1000 грн.)

В судовому засіданні сторони подали заяву про укладення мирової угоди з клопотанням визнати укладену ними мирову угоду, за якою: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовились та погодились із тим, що їхні частини при поділі майна є рівними. ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_1 грошову суму у загальному розмірі 400000 грн., як компенсацію вартості належної ОСОБА_1 частини спільно придбаного майна подружжя шляхом її перерахування на банківський рахунок ОСОБА_1 відкритий в ПАТ КБ "ПриватБанк". Вказані в мировій угоді кошти ОСОБА_2 сплачує в наступному порядку:

- грошова сума в розмірі 100000 грн., сплачується ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 протягом одного місяця з моменту набрання законної сили ухвали суду про затвердження даної мирової угоди;

- залишок грошової суми в розмірі 300000 грн., яка станом на день укладення даної мирової угоди становить еквівалентна 1142 дол.США, сплачується відповідачем на користь позивачки протягом 5 місяців з моменту набрання законної сили ухвали суду про затвердження мирової угоди. Підтвердження повного розрахунку між сторонами по даній мировій угоді здійснюється заявою ОСОБА_1, посвідченою нотаріально.

До підписання цієї мирової угоди ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 належні їй особисті речі, на загальну суму 7550 грн..

Оцінивши зміст мирової угоди, суд дійшов висновку, що клопотання про визнання угоди підлягає відхиленню з огляду на таке.

Ст.175 ЦПК України передбачено:

- ч.1 - мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову;

- ч.2 - сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву, якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи;

- ч.3- до ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення;

- ч.4 - у разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі;

- ч.5 - закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

За змістом мирової угоди відповідач повернув позивачці особисті речі позивачки і їх сина на суму 7550 грн., а також зобов'язався компенсувати частину вартості спільного майна на суму 400 тис. грн. (без конкретизації майна і його вартості як індивідуально визначеної речі) в порядку розстрочки, а саме 100 тис. грн. - протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили, а решту суми - 300 тис. грн. (еквівалентну 11420 дол. США) за офіційним курсом НБУ станом на день укладення угоди - 02.06.2017 р.) - протягом п'яти місяців з моменту набрання законної сили ухвалою суду про визнання мирової угоди з підтвердженням повного розрахунку заявою ОСОБА_1, посвідченою нотаріально.

Отже, позивачка відмовляється від одержання індивідуально визначеного за родовими ознаками майна (речі) і дає згоду на компенсацію частини (менше половини) спільного майна в грошовому виразі. Натомість сторони не вказали в мировій угоді перелік майна, яке вони визнають спільною сумісною власністю подружжя. По суті, позивачка погодилась на припинення своєї частки у спільному майні подружжя, тобто не бажає володіти, користуватись і розпоряджатись своєю часткою, тобто рухомим і нерухомим майном, зазначеним у позовній заяві.

Ст. 365 ЦК України передбачено:

- ч.1 - право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї;

- ч.2 - суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Ст.370 ЦК України передбачено: співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

Ст.372 ЦК України передбачено:

ч.1 - майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом;

ч.2 - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення;

ч.3 - у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється;

ч.4 - договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ст. 364 ч.2 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, зміст мирової угоди, яку сторони просять визнати суперечить вимогам закону, а саме: ст.370 ч.3, 364 ч.2, 365 ч.2, 372 ч.4 ЦК України, а тому підстав її визнавати не має.

Керуючись ст.ст.209,210, 293, 218, 205 ч.1 п.4, 206 УПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у визнанні мирової угоди про поділ спільного сумісного майна подружжя, укладеної ОСОБА_1 Юрієвною і ОСОБА_2 02 червня 2017 р., за якою ОСОБА_2 сплачує на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 400 тис. грн., як компенсацію вартості належної ОСОБА_1 частини спільно придбаного майна подружжя.

Продовжити судовий розгляд справи

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_4