У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківської міської ради, голови м. Івано-Франківськ, Івано-Франківського комунального підприємства «Обласне бюро технічної інвентаризації» про визнання дій та бездіяльності неправомірними, визнання рішення та технічного паспорту на нежитлове приміщення недійсним, визнання права власності, зобов'язання видати правовстановлюючі документи, укласти договір оренди на нежитлове приміщення, усунути перешкоди у користуванні майном, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати неправомірними дії та бездіяльність виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та міського голови міста Івано-Франківська щодо виконання умов договору оренди гаража по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0025 га, визнати за нею право власності на зазначені вище земельну ділянку та гараж, припинивши право власності територіальної громади у спільному майні на суму 1 583 грн, зобов'язати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради видати їй свідоцтво про право власності на них, усунути перешкоди у здійсненні права власності на гараж та земельну ділянку шляхом знесення металевого гаража, який перешкоджає виїзду та реалізації інших прав власника нерухомості, стягнути з виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 17 тис. грн отриманих доходів та 7 тис. грн моральних збитків.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2014 року, яка ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2016 року визнана неподаною та повернута заявнику на підставі ст. 121 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою місцевого суду, ОСОБА_4 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2016 року апеляційна скарга залишена без руху з підстав несплати судового збору у розмірі 275 грн 60 коп. та надано строк п'ять днів із дня отримання копії ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, встановлених ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, справу направити до апеляційного суду для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги, апеляційний суд, із дотриманням норм процесуального права, керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, врахувавши роз'яснення, викладені у п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», обґрунтовано виходив із того, що заявник не усунула недоліки апеляційної скарги у визначений ухвалою від 25 листопада 2016 року строк.

Колегія суддів погоджується із таким висновком.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді даної справи апеляційним судом допущені порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Між тим, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до апеляційного суду з апеляційною скаргою на загальних підставах, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта