_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/3445/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Огренич І.В.

при секретарі - Бусленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Київська райадміністрація, як орган опіки та піклування про визнання договору іпотеки недійсним та застосування наслідків недійсності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просить визнати договір іпотеки №546 від 30.03.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сенюк М. В. та зареєстрований в реєстрі під №546 недійсним, а також застосувати наслідки недійсності правочину. При цьому позивач посилається на те, що він проживає з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 та мають трьох спільних малолітніх дітей: ОСОБА_4 (6 років) ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 (10 років) ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 (13 років) ІНФОРМАЦІЯ_3, який є інвалідом 1 групи підгрупи А. Нещодавно ОСОБА_1 дізнався, що ОСОБА_5, без його відому, без дозволу органу опіки та піклування, 30.03.2012 року уклала з ТОВ «Фінансова компанія «Народна Позика» кредитний договір №3003002/000-КФК/12 та Договір іпотеки від 30.03.2012 року, згідно якого передала в іпотеку, для забезпечення виконання Кредитного договору, трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, в якій безпосередньо зареєстровані та проживають троє неповнолітніх дітей, в подальшому ТОВ «Народна позика» наполягала на виселенні всіх проживаючих в спірній квартирі, в тому числі і неповнолітніх дітей, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що за попередньою домовленістю з ТОВ «Народна позика», 19.04.2013 року ОСОБА_5 погасила заборгованість в повному обсязі, шляхом внесення повної суми заборгованості до каси ТОВ «Народна позика», на що їй була видана довідка №10-01/13 від 19.04.2013 року про відсутність заборгованості за кредитним договором та відсутність жодних претензій з боку ТОВ «Народна позика». Однак, не зважаючи на виконання Кредитного договору ТОВ «Народна позика» звернув стягнення на Предмет іпотеки і набув право власності на нього, на підставі рішення від 17.03.2015 року виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Тетяною Павлівною, яке зареєстровано в реєстрі під №181 та наполягає на виселенні неповнолітніх дітей, а тому представник відповідачки просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика», у задовленні позову просила відмовити, зазначив, що при укладанні Договору іпотеки від 30.03.2012 року права неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 порушені не були.

3-я особа: представник Київської райадміністрації, як орган опіки та піклування відповідачки до судового засідання не з'явився, повідомлявся, надав до суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, при прийняті рішення просив врахувати інтереси дітей.

Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради проти задоволення позову не заперечував, при цьому зазначив, що укладеним договором іпотеки між ОСОБА_5 та ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» інтереси неповнолітніх дітей ОСОБА_2, який є інвалідом, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не були враховані та були порушені.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, свідка, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 30 березня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та ОСОБА_5 у забезпечення виконання зобов'язань, що виникли у останньої на підставі кредитного договору №3003002/000-КФК/12 від 30 березня 2012 року, був укладений договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_5 передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що договір іпотеки від 30 березня 2012 року укладався на підставі анкети позичальника, довідки ОСББ «Промінь-3» від 27.03.2012 року, згідно якої в квартирі АДРЕСА_1, зареєстрована лише ОСОБА_5

Однак, з матеріалів справи та оригіналів реєстраційних карток, оглянутих у судовому засіданні, вбачається, що на день укладання договору іпотеки - 30 березня 2012 року в квартирі АДРЕСА_1, крім ОСОБА_5 були зареєстровані та проживали неповнолітні ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_9, яка працює паспортисткою в ОСББ «Промінь-3» у судовому засіданні також пояснила, що довідку про склад сім'ї від 27.03.2017 року вона не видавала, всі довідки, які видаються ОСББ «Промінь-3» про склад сім'ї мають вихідний номер, крім того вона не могла видати таку довідку оскільки знає, що в даній квартирі зареєстровані та проживають троє малолітніх дітей, а також наголосила, що почерк і підпис в довідці не її.

Таким чином, судом встановлено, що на момент укладення договору іпотеки в спірній квартирі проживали ОСОБА_5, ОСОБА_1 та троє їх неповнолітніх дітей, які зареєстровані в законному порядку.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки і піклування поміж іншого вчиняти такі правочини щодо її майнових прав, як укладення договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" - батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Сторони підтверджують той факт, що при укладанні договору іпотеки жодна із сторін не зверталась до органу опіки та піклування для отримання дозволу на укладення договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, є підставою для недійсності правочину

Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 28 Конвенції «про права осіб з інвалідністю» ратифіковано Законом № 1767-VI від 16.12.2009 Держави-учасниці визнають право осіб з інвалідністю на достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей, що включає достатнє харчування, одяг та житло, і на безперервне поліпшення умов життя й вживають належних заходів для забезпечення та заохочення реалізації цього права без дискримінації за ознакою інвалідності.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Даного висновку дійшов Верховний суд України в своїй постанові N 6-1024цс16від 22 червня 2016 року зазначивши, що «Вчинений батьками (усиновлювачами) правочин стосовно нерухомого майна, право власності на яке чи право користування яким мають діти, за відсутності обов'язкового попереднього дозволу органу опіки та піклування може бути визнаний судом недійсним (частина шоста статті 203, частина перша статті 215 ЦК України) за умови, якщо буде встановлено, що оспорюваний правочин суперечить правам та інтересам дитини: звужує обсяг існуючих майнових прав дитини та/або порушує охоронювані законом інтереси дитини, зменшує або обмежує її права та інтереси щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження права дитини на житло».

Відповідно до витягу ЕАУ 959617 від 17.03.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1, є ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика», яке на даний час як власник, ставить питання про виселення всіх неповнолітніх дітей зі спірної квартири, оскільки в довідці про склад сім'ї від 27.03.2017 року вони не зазначені.

При таких обставинах та враховуючи, що договір іпотеки від 30 березня 2012 року укладався між ТОВ «Фінансова компанія «Народна позика» та ОСОБА_5 на підставі довідки, яка ОСББ «Промінь-3» не видавалась, крім того при укладанні договору були порушені майнові права неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є інвалідом 1 групи підгрупи А, що призвело до зменшення та обмеження прав та інтересів неповнолітніх дітей щодо жилого приміщення, суд вважає вимоги ОСОБА_1, який дії в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,158,209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати договір іпотеки №546 від 30.03.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сенюк М. В. та зареєстрований в реєстрі під №546, - недійсним.

Застосувати наслідки недійсності правочину у вигляді:

- скасувати Рішення (нотаріальний напис) №181 від 17.03.2015 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Манюковою-Кручиною Т.П.;

- скасувати проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Манюковою-Кручиною Т.П., державну реєстрацію права власності НОМЕР_1 на трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровану на власника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика»;

-скасувати заборону відчудження накладену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сенюк М.В., на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та зареєстровано в реєстрі під №547;

-поновити реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, за ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.