Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/632/15 Головуючий у 1-й інстанції: Шалагінова А.В.
Провадження № 22-ц/778/2015/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі Бурима В.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду Запорізької області від 17 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за зустрічним позовом ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес», ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який згодом було уточнено.

В обґрунтування позову зазначено, що 10.01.2014 року о 09:20 ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Мазда-6», державний номер НОМЕР_1, по вул. Істоміна навпроти електроопори № 218, виїжджаючи з прилеглої території з пров. Зоряний в м. Запоріжжя, не надав перевагу автомобілю «Опель Кадет», державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача, внаслідок чого сталася ДТП. В результаті ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. Вартість ремонту становить 47 070 грн. Також зазначав, що ним понесені витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 400 грн., та витрати на оплату судово-медичної експертизи 185,27 грн. ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» виплатила йому суму страхового відшкодування в сумі 10 994,28 грн. без урахування франшизи у розмірі 1 000 грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача становить37 660,99 грн.

Крім того, йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 30 000 грн.

Враховуючи вищенаведене просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 37660,90 грн. та моральну шкоду у розмірі 30 000 грн., а також судові витрати.

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, треті особи: ПрАТ «СК «Юнівес», ОСОБА_6 який згодом було уточнено.

В обґрунтування позову зазначено, що з вини ОСОБА_4 він зазнав матеріальних збитків, оскільки на його автомобіль «Мазда6», який він мав намір продати, і вже отримав завдаток, було накладено арешт в порядку виконавчого провадження щодо виконання рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до нього, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та витрат на лікування. В результаті накладення арешту продаж автомобіля не відбувся, він змушений був повернути завдаток в подвійному розмірі. Розмір завданих йому збитків становить 17 945,10 грн.

Крім того, зазначив, що ДТП сталася як з його вини, так і з вини ОСОБА_4, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження та висновком судової авто технічної експертизи № 679/15 від 07.07.2015 року.

В результаті ДТП йому як власнику автомобіля «Мазда-6», державний номер НОМЕР_1, завдано матеріальну шкоду на суму 39 700грн.

Враховуючи вищенаведене просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь збитки в сумі 17945,10 грн., матеріальну шкоду в сумі 39700 грн. та судові витрати.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2015 року позовна заява ОСОБА_5 в частині позовних вимог про відшкодування збитків в сумі 17 945,10 грн. повернуто позивачу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2016 у звязку зі смертю відповідача ОСОБА_5 до участі у справі залучено його правонаступника ОСОБА_3

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2017 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, яка є правонаступником ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 14 591,38 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнути з ОСОБА_3, яка є правонаступником ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 145,92 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 10 січня 2014 року о 09:20 год. по вул. Істоміна у м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда-6», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, та автомобіля «Опель Кадет», державний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були травмовані.

Вина водія ОСОБА_5 та протиправність його поведінки підтверджується постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2014 року у справі № 337/379/14-п, згідно з якою ОСОБА_5 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. З вказаної постанови також вбачається, що дії ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху України. Отже, дії ОСОБА_5 знаходились у причинному звязку із заподіяною шкодою ОСОБА_4

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Наявність шкоди, завданої позивачу ОСОБА_4, підтверджується актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 16.01.2014 з доданою фототаблицею, згідно з яким автомобіль «Опель Кадет», державний номер НОМЕР_3, отримав низку механічних пошкоджень (том № 2 арк. справи 5458).

Позивач ОСОБА_4 відремонтував автомобіль, сплативши за ремонт суму в загальному розмірі 47 070,00 гривень, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт від 27.05.2014, видатковими накладними на придбання запчастин, калькуляцією вартості поновлювального ремонту, заказ-нарядом, квитанцією до прибуткового касового ордеру (том № 1 арк. справи 2123, том № 2 арк. справи 105106, 135). Крім того, позивачем були понесені витрати на евакуацію автомобіля до СТО на суму 400,00 гривень (арк. справи 16), а також витрати на проведення судово-медичного обстеження та консультації у сумі 185,27 гривень (арк. справи 12).

Разом з тим суд першої інстанції правильно визначився при розгляді справи встановлені наявність та розмір шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Мазда-6» під керуванням ОСОБА_5, а саме 39 700 грн., що підтверджується актами виконаних робіт від 01.04.2015 і квитанцією до прибуткового касового ордеру № 37 від 01.04.2015 (том № 1 арк. справи 274276), проте, за відсутності доказів вини ОСОБА_4 та протиправності його поведінки, а також причинного звязку між такою поведінкою та завданням шкоди ОСОБА_5 ОСОБА_4, зустрічний позов ОСОБА_5, правонаступником якого є ОСОБА_3, не може бути визнано судом обґрунтованим.

Відповідно до вимог статей 22, 1192 ЦК України шкода повинна відшкодовуватись згідно реальної вартості пошкодженого майна.

Вирішуючи питання про розмір шкоди, який підлягає відшкодуванню, суд врахував що ОСОБА_4 було сплачене страхове відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест». Відповідно до матеріалів страхової справи, зокрема, страхового акту № ГО-1097/ЗП від 15.04.2014 (том № 2 арк. справи 35), розмір страхової виплати склав 10 594,28 грн. (з урахуванням зменшення на розмір франшизи 1 000 грн.). Також позивачеві було відшкодовано вартість евакуації автомобіля від місця ДТП 400,00 грн. (том № 2 арк. справи 66), витрати на лікування та моральна шкода у сумі 1 164,48 грн. (том № 2 арк. справи 69).

Відповідно до звіту № 17/02/14 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власникові КТЗ, складеного СПД ОСОБА_7 субєктом оціночної діяльності, станом на 16.01.2014 ринкова вартість автомобіля «Опель Кадет» до пошкодження становила 23 600,00 грн., вартість відновлювального ремонту становив 44 141,46 грн., тому розмір майнової шкоди визначено оцінювачем на рівні ринкової вартості автомобіля до пошкодження 23 600,00 грн. (том № 2 арк. справи 4650).

За розясненнями, наданими у п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

З урахуванням того ,що ринкова вартість автомобіля, яким керував ОСОБА_4 на момент ДТП, до пошкодження складала 23 600,00 гривень, а вартість відновлювального ремонту вдвічі перевищила його ринкову вартість, тому при визначенні розміру шкоди районний суд правильно виходив саме із ринкової вартості автомобіля, а не з вартості відновлювального ремонту, як вказує позивач ОСОБА_4 в своєму позові.

Відшкодовану страховою компанією сума складає 10 594,28 грн., ОСОБА_4 належить відшкодувати суму 14 591,38 грн., яка розрахована таким чином: 23 600,39 грн. /ринкова вартість автомобіля/ - 10 594,28 грн. /розмір отриманого ОСОБА_4 страхового відшкодування/ + 1 000 грн. /франшиза/ + 400,00 грн. /витрати на евакуацію автомобіля з місця стоянки до СТО, які не відшкодовані страховиком/ + 185,27 грн. /витрати, повязані з судово-медичним обстеженням/ = 14 591,38 грн. Тому, позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню саме у такому розмірі.

Суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги посилання представника відповідача (правонаступника відповідача) на те, що позивач мав оспорювати розмір страхового відшкодування, а не предявляти вимоги до відповідача та його правонаступника, оскільки страхова компанія при здійсненні страхової виплати керувалась вимогами статті 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та правовідносини, якими врегульовано здійснення страхової виплати, є договірними. В цей же час, правовідносини, з яких виник спір, є деліктними, а тому ОСОБА_4 не позбавлений права предявити вимоги безпосередньо до особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідач ОСОБА_5 до ухвалення судового рішення по справі помер 27 грудня 2015 року. Спадкоємцем після його смерті є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 29.06.2016 № 1059, 1060.

До спадкоємця переходить невиконане спадкодавцем зобовязання відшкодувати майнову шкоду та збитки в силу ч. 1 ст. 1231 ЦК України, якою покладається обовязок відшкодувати будь-яку майнову шкоду, завдану спадкодавцем, в тому числі й шкоду, яка витікає із деліктних правовідносин, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Виходячи зі змісту свідоцтв про право на спадщину від 29.06.2016 (том № 2 арк. справи 9196), ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 успадкувала нерухоме майно (будинок та квартиру). Розмір встановленої судом шкоди 14 591,38 грн. не виходить за межі вартості майна, одержаного у спадщину.

Що стосується моральної шкоди, яку ОСОБА_4 оцінює у 30 000 грн., то, не спростовуючи наявність підстав для її відшкодування, суд вірно визначився , що моральна шкода не підлягає відшкодуванню з правонаступника відповідача в силу вимог частини другої статті 1281 ЦК України, за якою до спадкоємця переходить обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. За життя судом не було присуджено до стягнення зі спадкодавця моральної шкоди на користь ОСОБА_4, а тому позов ОСОБА_4 у цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.307,308.317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2017 року у цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: