Справа № 638/8159/17
Провадження № 2/638/3585/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 суддя Дзержинського районного суду міста Харкова НАУМОВА С.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності з виплатою грошової компенсації ,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності з виплатою грошової компенсації.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням п. ст. Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011, згідно якої ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру , яка подана фізичною особою, встановлюється 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, позивач до позовної заяви додала клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтовуючи це складним матеріальним станом

Частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, на які посилається позивач, не можуть бути підставою для звільнення сплати судового збору, оскільки позивачем не надано належних доказів для звільнення від сплати судового збору. Суд не знаходить підстав для задоволення заяви про звільнення від сплати судового збору. До того ж позивач не відноситься до жодної категорії осіб, зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», які звільняються від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановлено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України «Про судовий збір», з власної ініціативи.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Відповідно до статті 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Суд надає позивачу строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В клопотанні ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності з виплатою грошової компенсації залишити без руху, надавши позивачу 5-тидений строк з моменту отримання ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважити неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Наумова