Справа №504/1453/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2017 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Рідник І.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 22.02.2017 року в розмірі 39000,00 гривень

Одночасно із позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №1, розташовану за адресою: Одеська обл., Лиманський район, с. Красносілка, вул. Садова 7-А, яка відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, належить ОСОБА_2 У позивача є підстави вважати, що ОСОБА_2 передасть право власності на майно третім особам, з метою подальшого унеможливлення чи ускладнення виконання майбутнього рішення суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується у тому числі шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що квартира, зазначена позивачем обєктом для накладення арешту, належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як визначено у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно частини 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що загальна вартість нерухомого майна відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, складає 53906,00 гривень, а розмір позовних вимог складає 39000,00 гривень, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову не співмірна із заявленими позивачем вимогами.

Окрім цього, позивачем у заяві про забезпечення позову не надано доказів в обґрунтування своїх доводів, про здійснення відповідачем дій по відчуженню квартири третім особам.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №1 , розташовану за адресою: Одеська обл., Лиманський район, с. Красносілка, вул. Садова 7-А, є не співмірним, необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 22.02.2017 року відмовити

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області протягом пяти дів з моменту отримання її копії.

Суддя