печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року суддя Печерького районного суду м. Києва

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Березовській К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. від 04.07.2017 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №43980756,-

В С Т А Н О В И В :

13.07.2017 заявник звернувся до суду із вказаною скаргою, просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. від 04.07.2017 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №43980756 та зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімову А.Н. зменшити суму заборгованості боржника у виконавчому провадженні №43980756 у зв'язку з частковим погашенням заборгованості поза межами виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначає, що оскаржувана постанова про накладення арешту на майно боржника винесена в порушення вимог ст.ст. 18, 26, 48 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки розмір суми, в межах якої було накладено арешт не відповідає дійсному розміру заборгованості за кредитним договором, яка складає 176393,20 доларів США. Таким чином, вважає вказану постанову неправомірною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини та доводи, просив скаргу задовольнити. Додатково до викладеного просив визначити повну і достовірну суму заборгованості боржника перед стягувачем у виконавчому провадженні №43980756 станом на дату звернення.

У судовому засіданні представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заперечив проти задоволення скарги. Вважав скаргу безпідставною та необгрунтованою. Заперечуючи проти задоволення скарги, представник зазначив, що рішення Ризького окружного суду від 01.10.2012 у справі №С04511211 (С-1288/6 2010) не виконано, а тому відсутні правові підстави для зняття арешту, накладеного оскаржуваною постановою. Посилання боржника на наявність підстав для зняття арешту у зв'язку частковим погашенням заборгованості є безпідставними, оскільки по суті ці посилання не можуть слугувати підставою відповідно до вимог Закону України « Про виконавче провадження» для зняття арешту.

Представник стягувача у судовому засіданні також заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на відсутність підстав відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» для зняття арешту.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, представнкиа стягувача, дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження №43980756 приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2014 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сищуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43980756 з примусового виконання виконавчого листа №757/27563/13-ц, виданого 15.05.2014 Печерським районним судом м.Києва про стягнення з ТОВ «Єврогольф» та ОСОБА_1, солідарно на користь АТ «Балтік Інтернешнл Банк» суму позики усього 1 485 982,92 долари США, що згідно офіційно встановленого курсу НБУ станом на 26.03.2014 складає 15 715 458 грн. 17 коп.; стягнення з ТОВ «Єврогольф» та ОСОБА_1 на користь АТ «Балтік Інтернешнл Банк» судових витрат за сплачене державне мито в розмірі 1.312,07 латів, що згідно офіційно встановленого курсу НБУ станом на 26.03.2014 складає 20 643 грн. 00 коп. з кожного, та витрат пов'язаних з розглядом справи, в розмірі 2,75 лати, що згідно офіційно встановленого курсу НБУ станом на 26.03.2014 складає 43 грн. 27 коп. з кожного; встановлення АТ «Балтік Інтернешнл Банк» права на отримання відсотків за використання кредиту за період до виконання рішення (для проведення торгів) від ТОВ «Єврогольф» та ОСОБА_1, солідарно, у розмірі 10% від суми основного боргу 1 323 488 доларів США, що станом на 26.03.2014 складає 13 996 944 грн. 39 коп.( а.м. 169-171)

04.07.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. винесено постанову про арешт майна, належного боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 15 715 458 грн. 17 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі-Закон) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За змістом ч.3 ст.56 Закону арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Статтею 59 Закону передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту державним виконавцем.

Так, відповідно до ч.4 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, зокрема з наданого стягувачем АТ «Балтік Інтернешнл Банк» заяви про уточнення заборгованості боржника ОСОБА_1, в якому зазначено, що станом на 23.08.2017 заборгованість ОСОБА_1 перед «Балтік Інтернешнл Банк» складає 308 742,00 доларів США, що еквівалентно 3 263 402 грн. 94 коп. та 20 643 грн. 00 коп. судових витрат, згідно виконавчого листа №757/27563/13-ц, виданого 15.05.2014 Печерським районним судом м.Києва. (а.с.197-198)

Означена заява була пред'явлена до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України згідно штемпеля на заяві про погашення заборгованості 11.07.2017, тобто після винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про арешт майна.

Інших даних, які б свідчили про наявність підстав відповідно до ст. 59 Закону для зняття арешту, накладеного оскаржуваною постановою державного виконавця суду не надано і такі дані матеріали виконавчого провадження №43980756 не містять.

Посилання боржника ОСОБА_1 та його предствника про часткове погашення заборгованості, що на їх думку, свідчить про наявність підстав для зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця від 04.07.2017 є безпідставними, оскільки базуються на власний розсуд і не грунтуються на вимогах ст.59 Закону «Про виконавче провадження».

Таким чином, відсутні підстави стверджувати про неправомірність дій державного виконавця щодо винесення вказаної постанови у зв'язку з частковим погашенням заборгованості, оскільки на момент її прийняття державним виконавцем даних, які б свідчили про фактичне в повному обсязі виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду Ризького окружного суду від 01.10.2012 у справі №С04511211 (С-1288/6 2010р.), з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів матеріали виконавчого проводження №43980756 не містили.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку, що дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. при винесенні постанови про арешт майна боржника від 04.07.2017 відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", направлені на примусове виконання рішення суду та здійсненні останньою в межах покладених на державного виконавця обов'язків, а тому оскаржувана постанова є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Щодо інших заявлених заявником вимог про зобов'язання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. зменшити суму заборгованості боржника у виконавчому провадженні №43980756 у зв'язку з частковим погашенням заборгованості поза межами виконавчого провадження, то слід зазначити, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки виходячи з положень ст. 387 ЦПК України до компетенції суду не входить вирішення питання про покладення обов'язку на державного виконавця вчинити вказані дії.

За вказаних обставин, суд вважає, що скарга є безпідставною, не обґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.383, 386, 387 ЦПК України, ст.ст.56, 59 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. від 04.07.2017 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №43980756.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Печерського

районного суду м. Києва К.О. Москаленко