Провадження № 22-ц/780/1924/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 15.06.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Суханової Є.М.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання недійсними умов договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ПАТ АК «Укргазбанк» звернулося до суду із вказаним позовом, який мотивував наступним:

09 січня 2015 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків шляхом подання заяви на приєднання (акцептування публічної пропозиції банку) та видано платіжну картку. Відповідно до умов вказаного договору банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 9264, щомісячний оборот за «Ощадним» рахунком складав до 50000 грн.

Банк, діючи на підставі вимог ст. ст. 641, 644 ЦК України взяв на себе зобовязання перед фізичними особами, які її приймуть (акцептують), надавати банківські послуги в порядку та на умовах, передбачених договором. Банк виконав взяті на себе зобовязання за заявою на приєднання, відкрив клієнту «Ощадний» рахунок, виконав розрахунково-касове обслуговування клієнта за кредитною схемою та надав клієнту кредитні кошти у встановленому заявою на приєднання лімітом, підтвердженням чого є виписка з особового рахунку клієнта за період з 9 січня 2015 року по 24 жовтня 2016 року.

Зважаючи на наведене, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків від 09 січня 2015 року в сумі 4889 грн. 87 коп., що складається з: 3015 грн. 51 коп. - заборгованість за овердрафтом, 1874 грн. 36 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та прострочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання недійсними умов договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків. Вказувала, що на підставі вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» пункти 6.3, 6.4, 6.5, 6.6 та 6.7 укладеного між сторонами договору від 09 січня 2015 року не відповідають нормам чинного законодавства, порушують її права як споживача. У звязку з наведеним просила суд визнати недійсними вказані пункти договору.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року позовні вимоги ПАТ «Укргазбанк» задоволено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовити, а її зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Обґрунтувала скаргу тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним доказам у справі. Вказує, що у заяві-анкеті нею було зазначено про намір відкрити ощадний рахунок на умовах тарифного плану «Про-запас» та вказано джерело надходження коштів власні заощадження, а банківські послуги, якими вона планувала користуватися є розрахунково-касове обслуговування. Таким чином з наміром отримати кредит чи користуватися кредитними коштами за кредитною схемою вона до банку не зверталася. Зазначає, що суд дійшов хибного висновку про те, що позовні вимоги банку є обґрунтованими. Вважає, що є усі правові підстави для задоволення її зустрічного позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду не в повній мірі відповідає наведеним вимогам.

Задовольняючи первісний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги банку ґрунтувалися на умовах укладеного між сторонами договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків, який за своєю суттю є договором приєднання. Зокрема положеннями розділу 6 вищезгаданого договору передбачено можливість виникнення «овердрафту» (кредиту) по рахунку клієнта, який той зобовязаний погасити на передбачених договором умовах. Оскільки таке погашення відповідачем здійснене не було, суд першої інстанції й задовольнив вимоги банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за овердрафтом та нарахованими на нього відсотками. Знаведеною позицією суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обовязок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

Як було встановлено в ході розгляду справи, 09 січня 2015 року ОСОБА_2 до банку було подано заяву-анкету № AYT-9373-15-PRO на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків. З тексту вказаної заяви вбачається, що відповідач звернулася до банку з метою відкриття та обслуговування ощадного (накопичувального) рахунку. Жодної умови про можливість чи бажання заявника на отримання будь-яких кредитних коштів від банку вказана заява не містить.

Застереження про можливість виникнення за рахунком клієнта «овердрафту», врахування такої операції як кредитної з обовязком погасити у визначені строки та порядку, як і про нарахування на такий «овердрафт» відсотків, містяться лише у розділі 6 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків, до умов якого за твердженнями позивача й приєдналася відповідач шляхом подання відповідної заяви. В той же час вказані умови договору, на які посилався позивач, не були підписані відповідачем. Через відсутність підпису заявника на умовах договору (зокрема на тих, що передбачають можливість виникнення «овердрафту») неможливо встановити, чи саме з цими умовами відповідача було ознайомлено при подачі ним до банку вищезазначеної заяви, відтак чи з приводу саме таких умов між сторонами було досягнуто згоди при укладенні договору. Зважаючи на наведене, умови, що не були підписані обома сторонами, не можуть регулювати взаємовідносини між ними, оскільки в даній частині договір не може вважатися укладеним. Дана правова позиція була висловлена й Верховним Судом України в ряді постанов, зокрема у справі №6-16цс15. Інших підстав для нарахування заборгованості відповідача за «овердрафтом» та відсотками за ним позивач до суду не представив, відтак його вимоги в цій частині є необґрунтованими та не можуть бути прийняті судом.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про недоведеність та безпідставність вимог банку щодо стягнення з відповідача нарахованої заборгованості, відтак передбачені законом підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. В той же час суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, що й потягло ухвалення рішення, яке не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги в частині оскарження вирішення судом першої інстанції первісного позову. В той же час (враховуючи вищевикладені висновки суду щодо того, що не підписані сторонами умови договору не можуть вважатися укладеним) вимоги зустрічного позову не підлягають до задоволення, оскільки правочин, який фактично не був укладений, визнаний недійсним бути не може.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2017 року в частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб-власників «Ощадних» рахунків скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: О.П. Коцюрба

ОСОБА_3