АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3300/17 Справа № 195/175/17-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипченко Д. М. Доповідач - Куценко Т.Р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Дніпро 23 травня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча»,

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у лютому 2017 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Заповіт Ілліча» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 16 травня 2013 року між ОСОБА_3, батьком позивача, та ТОВ «Заповіт Ілліча» укладено договір оренди земельної ділянки з послідуючою реєстрацією, за умовами якого було передано товариству в оренду земельну ділянку площею 8,0041 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Зеленогайської сільської ради Томаківського району строком на десять років. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, після смерті якого позивач отримав у спадщину вказану земельну ділянку. У порушення умов договору оренди відповідач не сплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою за 2015 та 2016 роки, що є системним невиконанням умов договору. Також відповідач не надав допомоги на ритуальні послуги у зв'язку зі смертю орендодавця, що також було передбачено умовами договору. Посилаючись на порушення умов договору оренди та у зв'язку з чим виникла необхідність захисту свого цивільного права позивач звернувся до суду з зазначеними вимогами та враховуючи наведені обставини наполягає на їх задоволені /а.с.2-5/.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Розірвано договір оренди земельної ділянки № 247 від 16 травня 2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ "Заповіт Ілліча" та зареєстрований Реєстраційною службою Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 13049501 від 15 травня 2014 року. Вирішено питання щодо судових витрат /а.с.54-56/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ «Заповіт Ілліча» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про його скасування /а.с.61-65/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, відповідно до ст. 309 ЦПК України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 10 лютого 2003 року, виданого Томаківською райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі рішення Ради народних депутатів №52-р від 10 лютого 2003 року, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 8 000 га, розташована на території Зеленогайської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області /а.с.17/.

16 травня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Заповіт Ілліча» було укладено договір оренди землі строком на 10 років /а.с.8-14/.

Сторони погодили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становила - 158 849,16 грн.

Розділом 4 визначено, що орендна плата вноситься у грошовій, натуральній, відробітковій або в змішаній формі у розмірі із розрахунку 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Розмір орендної плати складає: грошова форма оплати становить 4 765 гривень або натуральна форма: фуражне зерно - 2500 кг., насіння соняшника - 100 кг., борошно - 50 кг., цукор - - 50 кг. та відробіткова форма: солома з доставкою - 1 т., доставка води - 3,8 куб.м., оранка земельної ділянки - 0,5 га.

Відповідно п. 4.7 сторони визначили строк виплати орендної плати до 31 грудня щорічно.

Також п. 4.3 договору передбачено, що у разі смерті орендодавця орендар зобов'язується надати його сім'ї допомогу на ритуальні послуги та поховання.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20 травня 2014 року, виданого за актовим записом № 94. Після смерті ОСОБА_3 позивач набув право власності на земельну ділянку, про що було видано відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом 03 грудня 2014 року /а.с.23-25/.

Відповідно п. 12.5 договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Так п. 12.2 договору передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків передбачених цим договором та чинним законодавством, в разі випадкового знищення чи пошкодження земельної ділянки, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Звертаючись з даним позовом ОСОБА_2 просив розірвати спірний договір оренди посилаючись на те, що відповідачем не було сплачено орендну плату за 2015 та 2016 рік, що на думку позивача є систематичним невиконанням умов договору та є підставою для його розірвання.

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звертався до суду з позовом до ТОВ «Заповіт Ілліча», в якому просив договір оренди земельної ділянки від 16 травня 2013 року визнати недійсним та скасувати його державну реєстрацію. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року в задоволені зазначених позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено /а.с.40-41, 46-47/.

У судовому засіданні при розгляді даної апеляційної скарги ТОВ «Заповіт Ілліча», представником відповідача було надано суду роздрукування технічного запису судового засідання від 24 червня 2016 року по вищезазначеній цивільній справі (№ 195/1577/15-ц), з якого вбачається, що ОСОБА_2 надаючи суду відповіді пояснив, що орендну плату за 2013 та 2014 рік було сплачено ТОВ «Заповіт Ілліча» та отримано позивачем та від отримання плати за 2015 рік він відмовився. Також пояснив, що заперечень щодо отримання орендної плати у позивача до товариства не було.

На дані обставини також посилається відповідач у своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, на час подання даного позову фактично орендна плата з вини відповідача не була виплачена лише за 2016 рік, оскільки від плати за 2015 рік позивач відмовився сам.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав обов'язок по виплаті орендної плати за 2015 та 2016 роки та не надав сім'ї допомоги на ритуальні послуги на поховання ОСОБА_3, що передбачено умовами договору, а тому прийшов до висновку про розірвання договору оренди земельної ділянки внаслідок систематичної несплати орендної плати.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком, з наступних підстав.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» - орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

В силу статті 15 та ч. 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату встановлюються за згодою сторін і відображається у договорі оренди.

У разі порушення сторонами цих умов, вони можуть слугувати розірванню договору у добровільному або судовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разу істотного порушення договору другою стороною та інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Також згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних відносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду. Підставами для цього є невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у тому числі несвоєчасного внесення орендної плати або не використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором.

Відповідно до п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року №6-146цс12 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Враховуючи вищезазначені норми та дослідивши обставини по справі колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції залишено поза увагою добросовісної сплати відповідачем орендної плати за 2013 та 2014 рік, та відмову позивача від отримання плати за 2015 рік.

За таких обставин суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для розірвання укладеного сторонами договору оренди землі, оскільки відсутні зі сторони відповідача істотні порушення умов договору.

Колегія суддів не вбачає підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки матеріали справи не містять доказів систематичної невиплати відповідачем орендної плати за договором.

На момент звернення до суду та на час прийняття рішення у даній справі відповідачем був не сплачений лише один платіж за 2016 рік.

Отже, з боку відповідача наявне разове порушення умов договору, що відповідно не вважається підставою в розумінні пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Інших підстав окрім для розірвання договору оренди землі позивач не заявляв, а також і не надавав будь-яких інших доказів, які свідчили про істотне порушення умов договору відповідачем.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча» - задовольнити.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року - скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

Максюта Ж.І.