Справа № 307/3426/16-ц
Провадження № 2/307/336/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в наслідок затоплення житлового будинку та стягнення моральної шкоди. В позовній заяві, зазначила, що вона є власницею домоволодіння, що розташоване в смт. Тересва по вул Армійській, 89 Тячівського району, де і проживає. А власник сусіднього будинку № 91 ОСОБА_2 неодноразово підтоплює її будинок і на зауваження з цього приводу не реагує. Коли йдуть дощі, то води з даху будинку відповідача стікають на її будинок, від чого в будинку завівся грибок, що пошкодив покриття підлог та дерев'яні двері.

Відповідно до локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1, складеного спеціалістами ТОВ «Ріалті-О», відповідач затопленням домоволодінням позивачки заподіяв матеріальні збитки на загальну суму 5234.46 гривень і вказана сума необхідна для відновлення фактичного стану житля до моменту затоплення. Добровільно відшкодовувати шкоду відповідач не бажає.

Також внаслідок підтоплення їй заподіяна моральна шкода, яка виразилася в тому, що їй довелося мешкати в будинку, який пошкоджений і має поганий вигляд, необхідно робити ремонт приміщення, порушений уклад її життя. Це все призвело до виникнення у неї переживаннь з цього приводу. Моральну шкоду спричинену їй оцінює в 10 000 гривень.

Просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в суму 5234.46 гривень, 10000 гривень моральної шкоди та 800 гривень витрат по справі за складання кошторису.

Відповідач ОСОБА_2 подав суду заперечення протии позову, у якому зазанчив, що житловий будинок ним не будувався, а дістався від батька за договором дарування від 28.07.1972 року і з моменту отримання вказаного будинку у власність він жодних перебудов не здійснював. На будівлях ним встановлені водовідвідні ринви.

Також вказує, що внаслідок спору між ним та позивачкою інспекцією державного-будівельного контролю було здійснено огляд та видано акт, відповідно до якого порушень ним правил містобудування не виявлено. Сама ж позивачка відповилася надати голові селищної ради будь-які правовстановлюючі документи на будівлю літньої кухні.

Крім цього відповідач зазначив, що вул.Армійська в смт.Тересва двічі підтоплювалась під час повеней в 1998 та 2001 роках, про що свідчить слід підтоплення смугою на будівлі літньої кухні поряд з якою самою позивачкою підвезено та підсипано грунтом, а на самій будівлі позивачки відсутні водовідвідні ринви.

Також, на його думку, позивачкою не надано жодних доказів того, що з його вини дії чи бездіяльності їй спричинено матеріальну та моральну шкоду. Просить в задоволенні позову відмовити повінстю.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю посилаючись на викладені в позовні заяві обставини та додатково пояснила, що порушення будівництва допустила не вона, а відповідач. Ніяких документів про право власності на будинок та земельну ділянку в неї не має. Вважає , що є небезпека, що хлів відповідача може впасти на її дворогосподарство. В її дворогосподарстві проживає тільки її син, а донька проживає окремо. Раніше, десь 18 років тому, донька з сім'єю проживала в літній кухні. Доньку звати ОСОБА_3, а називати її прізвище не вважає за потрібне. Однак чи отримувала донька матеріальну допомогу внаслідок паводку вона не знає.Просить позов задоволити повністю.

Представник позивачки ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, так як згідно поданої заяви просив справу розглянути у його відсутності за участю його представника ОСОБА_5, проти позову заперечив та просить в задоволенні позову відмовити повністю, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судововму засіданні проти позову заперечив посилаючись на викладені в письмовому запереченні обставини та посилаючись на те, що позивачка не надала жодних доказів на підтвердження позовних вимог. Крім того в неї не має правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, а літня кухня позивачки , на його думку, побудована на межі дворогосподарств.

ОСОБА_2 же отримав майно від свого батька і жодних перебудов не здійснював. До цього донька позивачки проживала там, і в 1998-2001 роках була включена в списки осіб на матеріальну допомогу як потерпіла внаслідок паводку. Просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, і відповідно є фактичним користувачем вказаного дворогосподарства( а.с. 98).

Власником суміжного дворогосподарства, що розташоване в смт. Тересва по вулиці Армійській за № 91 є відповідач ОСОБА_2( а.с.63, 69-74).

Розташування та загальний вигляд будівель в дворогосподарствах встановлено з наданих сторонами фото таблиць( а.с. 59, 62, 77-85)

Згідно акут обстеження дворогосподарства № 89 по вул. Армійській в смт. Тересва від 15.11.2016 року, проведенного спеціалістом ТОВ «Ріалті-О», встановлено, що:

1) Ділянка, на якій розташовані будівлі дворогосподарства № 89, як і сусідня ділянка № 91, мають нахил від вулиці в сторону господарських будівель обох дворогосподарств.

2) Розрив між господарськими будівлями дворогосподарства № 89 та № 91 становить до 100 см.. Дахи господарських будівель обох дворогосподарств мають нахил в сторону межі між ними.

3) В результаті підсипання території двору дворогосподарства № 89 (а вочевидь і території двору домогосподарства № 91), проміжок вздовж межі між господарськими будівлями обох номерів став заниженим по відношенню до решти території, де й збираються води, що стікають з дахів будівель, та частково з рельєфу.

4) Водовідвідні системи із дахів сусіднього дворогосподарства № 91 не забезпечують повного відведення дощових вод за межі дворогосподарства № 89.

Наявні пошкодження будівель дворогосподарства №89:

1) З причин низької посадки літньої кухні та стояння стічних вод під стіною кухні з боку двогосподарства № 91, має місце проникнення вологи в засипку під підлогами кухні. В приміщення кухні завівся грибок, який пошкодив дощаті покриття підлоги та дерев'яні двері. Є загроза зараження грибком всіх дерев'яних речей, що заходяться в приміщенні літньої кухні.

2) При сильних зливах система водовідведення з будинку № 91 не забезечує перехват стоків з даху, стоки періодично замочують стіну літньої кухні, що спричинило часткове пошкодження стіни літньої кухні двогосподарства № 89.

На думку виконавця обстеження, відповідальність за спричинені пошкодження допоміжним будівлям домогосподарства № 89 лягає:

1) За пошкодження стіни літньої кухні, на власника сусіднього дворогосподарства № 91 (вартість робіт по відновленню стіни).

2) За пошкодження домашніх підлог, дверей та інших конструктивних елементів літньої кухні, а також окремих конструктивних елементів решти господарських споруд дворогосподарства № 89, на власників дворогосподарства № 89 та № 91 в однаковій мірі).

Рекомендації виконавця обстеження:

1) Власнику будинку № 91 удосконалити систему водовідведення з даху будинку та споруди, що примикає до нього, щоб виключити перелив стоків з дахів, та замочення стіни літньої кухні дворогосподарства № 89.

2) Власникам дворогосподарств № 89 та № 91 спільними зусиллями виконати заходи по відведенню стоків з дахів споруд, що безпосередньо можуть, усунути можливість збиранню та стоянню води між стінами суміжних будівель. (а.с. 3-6 ).

З письмового повідомлення Тересв'янської селищної ради від 18.01.2017 року за № 24/02-35 встановлено , що дворогосподарство ОСОБА_2, що розташоване в смт.Тересва, вул.Армійська, 91, житловий будинок та навіс не відповідають вимогам та нормам будівництва, а літня кухня, хлів, гараж, навіс відповідають нормам та правилам будівництва, на всіх будівлях встановлені ринви;

Дворогосподарство ОСОБА_1, що розташоване в смт.Тересва по вул. Армійській, 89, літня кухня знаходиться на межі з дворогосподарством ОСОБА_2 та відсутні ринви, житловий будинок знаходиться на відстані 8 метрів від дворогосподарства ОСОБА_2

ОСОБА_1 не представила документів на будівлі і тому не можливо встановити , яка з будівель була побудована раніше, так як в селищі відсутні погосподарські книги( а.с. 65).

Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18.08.2016 року за №474/1007 встановлено, у 2012 році Держбудінспекцією була проведена позапланова перевірка домоволодіння в смт. Тересва, по вул. Армійській, 91, якою порушень не виявлено та з дня проведення перевірки будівельні роботи не здійснювалися (а.с.67).

Згідно до письмового повідомлення архівного відділу Тячівської райдержадміністрації від 25.05.2017 року за № 01-11/111 у списках осіб, потерпілих від паводку 4-6 березня 2001 року селища Тересва, віднесених до категорії «А» або категорії «Б» за адресою вул. Армійська, 89, смт.Тересва включена сім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.97).

Згідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів зазначені у частині другій цієї статті.

Вибраний позивачкою спосіб захисту цивільних прав стосується вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

А згідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Як встановлено в судовому засіданні всі позовні вимоги позивачки ґрунтуються на її твердженні про затоплення майна внаслідок дій відповідача. При цьому вона посилається виключно на Акт обстеження дворогосподарства від 15.11.2016 року, проведенного спеціалістом ТОВ «Ріалті-О», встановлено, у якому зазначено, що ділянка, на якій розташовані будівлі дворогосподарства № 89, як і сусідня ділянка № 91, мають нахил від вулиці в сторону господарських будівель обох дворогосподарств; розрив між господарськими будівлями дворогосподарства № 89 та № 91 становить до 100 см.; дахи господарських будівель обох дворогосподарств мають нахил в сторону межі між ними; в результаті підсипання території двору дворогосподарства № 89 (а вочевидь і території двору домогосподарства № 91), проміжок вздовж межі між господарськими будівлями обох номерів став заниженим по відношенню до решти території, де й збираються води, що стікають з дахів будівель, та частково з рельєфу; водовідвідні системи із дахів сусіднього дворогосподарства № 91 не забезпечують повного відведення дощових вод за межі дворогосподарства № 89.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст.60 цього Кодексу кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А згідно до ст. ст. 58, 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача, належними і допустимими доказами не стверджені.

Зокрема, всі позовні вимоги позивачки ґрунтуються на її твердженні про затоплення майна внаслідок дій чи бездіяльності відповідача. При цьому в акті обстеження однозначно стверджено, що в результаті підсипання території двору дворогосподарства № 89 (а вочевидь і території двору домогосподарства № 91), проміжок вздовж межіміж господарськими будівлями обох номерів став заниженим по відношенню до решти території, де й збираються води, що стікають з дахів будівель, та частково з рельєфу.

Зазначений акт суд оцінює в сукупності з іншими наданими сторонами доказами.

При цьому суд констатує, що позивачкою не надано жодних належних і допустимих доказів, які б вказували, що забудова дворогосподарства №89 по вулиці Армійська в смт. Тересва відповідає встановленим нормативам, і що вона є власником зазначеного дворогосподарства та відповідно має право на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок підтоплення розташованих на ньому споруд. Надана нею довідка виконкому селищної ради від 24 жовтня 2016 року за №3718 вказує на факт проживання позивачки у даному дворогосподарстві і не є доказом її права власності на це дворогосподарство.

Крім цього позивачкою і її представником не спростовано викладені в Акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18.08.2016 року за №474/1007( а.с.67), яким встановлено, що у 2012 році Держбудінспекцією була проведена позапланова перевірка домоволодіння в смт. Тересва, по вул. Армійській, 91, якою порушень не виявлено та з дня проведення перевірки будівельні роботи не здійснювалися.

Також суд бере до уваги як доказ письмове повідомлення архівного відділу Тячівської райдержадміністрації від 25.05.2017 року за № 01-11/111( а.с.97) , за змістом якого у списках осіб, потерпілих від паводку 4-6 березня 2001 року селища Тересва, віднесених до категорії «А» або категорії «Б» за адресою вул. Армійська, 89, смт.Тересва включена сім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

При цьому позивачка послалася на те, що її донька дійсно у зазначений період проживала у вказаному дворогосподарстві разом з сім'єю, однак чи отримувала від держави матеріальну компенсацію як потерпіла від паводку їй не відомо.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальних збитків слід відмовити.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб Така шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9 цієї ж постанови звернуто увагу суддів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Матеріалами справи не доведено факт заподіяння протиправними діями відповідача такої шкоди позивачці, а тому в задоволенні позову в цій частині слід також відмовити.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі у звязку з його недоведеністю.

Судові витрати в частині сплаченого судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 95, 103 ЗК України, ст.ст. 13, 16, 22, 23, 386, 391, 1166, 1167 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: М.М.Розман