РІШЕННЯ

іменем України

"13" червня 2017 р. 145/1483/16-ц

2/145/56/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Довгополівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Вінниця померла її сестра ОСОБА_6.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 та земельна частка(пай) розміром 3,85 в умовних кадастрових гектарах на території Довгополівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Вказаний житловий будинок та право на земельну частку (пай) його сестра набула в порядку спадкування після смерті їхньої матері, ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Довгополівка Тиврівського району Вінницької області. За життя її сестра належним їй майном не розпорядилася, заповіту не залишила.

Вона є спадкоємицею другої черги спадкування за законом після неї. Спадкоємці першої черги спадкування після смерті ОСОБА_6, які б прийняли спадщину відсутні.

Вона прийняла спадщину після смерті сестри в силу положень ст. 549 ЦК України 1963 року (чинного на час відкриття спадщини), шляхом фактичного вступу до шести місяців з часу відкриття спадщини у володіння та управління спадковим майном.

З метою оформлення прийнятої спадщини вона звернулася до Тиврівської держнотконтори, однак одержати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок немає можливості через відсутність правовстановлюючого документа на нього.

Житловий будинок з господарськими спорудами було збудовано в період з 1939 -1968 років.

На час будівництва житлового будинку та господарських споруд правовідносини щодо набуття права власності на таке майно регулювались зокрема ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРС 13.04.1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРС 12.05.1985 року №5-24-26 та ін.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування, зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Згідно записів в погосподарській книзі Довгополівської сільської ради, житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_6.

Станом на час спорудження житловий будинок відносився до групи «колгоспний двір».

Станом на 15 квітня 1991 року єдиним членом колгоспного двору була її мати ОСОБА_7.

В подальшому право на вказане нерухоме майно перейшло до її сестри, ОСОБА_8, однак вона його на себе не переоформила, правовстановлюючих документів не виготовила.

За таких обставин право на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами входить до складу прийнятої нею після смерті сестри спадщини.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт, що складається БТІ.

На вказаний житловий будинок з господарськими спорудами заборона відсутня.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок, з господарськими спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Вінниця Вінницької області.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позовні вимоги збільшили, просять встановити факт, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Вінниця Вінницької області була сестрою позивачки; встановити факт, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї сестри, ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Вінниця Вінницької області; визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», 1939 року забудови, а також на ганок, сарай «Б», убиральню «Г», погріб з шиєю « Д », погріб «Е», хвіртку № 1, ворота № 2, які розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Вінниця Вінницької області.

Відповідачка ОСОБА_4 та представник відповідача Довгополівської сільської ради в судове засідання не з'явилися. Відповідачі подали заяви, в яких просить справу розглянути у їх відсутності, позов визнають.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Вінниця померла ОСОБА_6 (а.с.4).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, що стверджується довідкою Довгополівської сільської ради №396 від 15.08.2016 р (а.с.11), рішенням Довгополівської сільської ради 4 сесії 7 скликання №41 від 08.02.2016 (а.с.15).

Вказаний житловий будинок з господарськими спорудами було збудовано в період з 1939 -1968 років, ОСОБА_6 набула в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Довгополівка Тиврівського району Вінницької області (а.с.5).

Станом на час спорудження жилого будинку, він відносився до групи «колгоспний двір», майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 563 ЦК України (в редакції 1963 року) в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалося та відкривалося після смерті останнього члена двору.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.13 Постанови № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширювалася на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривалася після смерті кожного з його колишніх членів.

Колгоспні двори були законодавчо ліквідовані з 15.04.1991 року в зв'язку з введенням в дію Закону "Про власність" (697-12).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Станом на 15 квітня 1991 року єдиним членом колгоспного двору була ОСОБА_7.

В подальшому право на вказане нерухоме майно перейшло до ОСОБА_6, однак вона його на себе не переоформила, правовстановлюючих документів не виготовила, а тому право на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами входить до складу прийнятої нею спадщини.

Позивачка - спадкоємиця другої черги в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6

Факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 була сестрою позивачки стверджується виписками з погосподарських книг Довгополівської сільської ради за 1967-1970 рр., 1971-1973 рр., з яких вбачається, що до складу сім'ї ОСОБА_9 входили дочка ОСОБА_8, її чоловік ОСОБА_10, свідоцтвом про народження позивачки, а також показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, оскільки до шести місяців з часу відкриття спадщини вступила у володіння та управління спадковим майном, здійснювала ремонт житлового будинку, обробляла земельну ділянку.

Заборони на спадкове майно немає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215, 223, 256, 259, ЦПК України, ст.ст. 1218, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст.549, 563 ЦК 1963 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Вінниця Вінницької області була сестрою ОСОБА_3.

Встановити факт, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї сестри ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Вінниця Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок, позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», 1939 року забудови, загальною площею приміщень підрахованою за формулами розрахунку площ 47,5 кв.м, загальною площею 47,5 кв.м, житловою площею 19,2 кв.м., допоміжною площею 28,3 кв.м. (який складається з коридору 1 площею 5,2 кв.м., житлової кімнати 2 площею 12,1 кв.м., житлової кімнати 3 площею 7,1 кв.м., кухні 4 площею 9,6 кв.м., кладової 5 площею 7,0 кв.м., кладової 6 площею 6,5 кв.м.), а також на ганок, сарай «Б», убиральню «Г», погріб з шиєю « Д », погріб «Е», хвіртку № 1, ворота № 2, які розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Вінниця Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.