АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7146/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Коренюк А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Українець Л.Д.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідача та зазначав,що10.09.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ІКСАSНSНG.1683678.001 , відповідно до умов якого він отримав кредитні кошти у розмірі 22 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних , з кінцевим строком повернення та сплати платежів до 09.09.2016 року, на умовах забезпеченості,поворотності,строковості,платності кредитних ресурсів.

Посилаючись на неналежне виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором внаслідок чого утворилася заборгованість і станом 08 червня 2016 року складає 101215,92 грн. , позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості,яка складається з поточної заборгованості за кредитом у розмірі 50992 грн., простроченої заборгованості за кредитом - 17 135,77 грн., простроченої заборгованості за відсотками - 7 368,57 грн.,поточної заборгованості за комісією - 880 грн.,простроченої заборгованості за комісією - 21 776,49 грн., заборгованості за штрафами та/або пенею - 53 545,17 грн..

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з відповідача на користь банку 74 693,01 коп. заборгованості за вказаним кредитним договором.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції ,оскільки на його думку суд не звернув уваги на те,що позивачем не надано розрахунку заборгованості за кредитом та процентами,а наданий розрахунок містить тільки дані з приводу порядку та розрахунку заборгованості по пені, інфляційним втратам та трьом відсоткам річних. Зазначає,що суд безпідставно поклав на нього витрати за оголошення в пресі щодо судового засідання в даній справі.

Вислухавши доповідь судді,пояснення представника відповідача,обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено,що 10.09.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ІКСАSНSНG.1683678.001, відповідно до умов якого він отримав кредитні кошти у розмірі 22 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних,з кінцевим строком повернення та сплати платежів до 09.09. 2016 року,на умовах забезпеченості,поворотності,строковості,платності кредитних ресурсів.

Згідно з п.1.6 кредитного договору позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 4,00% від суми кредиту по договору,щомісяця в період сплати.

Відповідно до п. 2.5 кредитного договору повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на транзитний рахунок,зазначений в п.1.8. Погашення за цим договором здійснюється щомісяця, в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) відповідно до графіку погашення кредиту (додаток №2) для погашення заборгованості за кредитним договором,що складається із заборгованості за кредитом,відсотками,щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів.

Пунктом 2.9 зазначеного договору визначено порядок погашення заборгованості позичальником:

-в першу чергу-витрати банку, пов'язані з одержанням виконання по цьому договору;

-в другу чергу - прострочена заборгованість за процентами;

-в третю чергу - прострочена заборгованість за комісією;

- в четверту чергу - нараховані проценти;

- в п'яту чергу - нараховані комісії;

- в шосту чергу - прострочена заборгованість за основною сумою боргу;

-в сьому чергу - основна сума боргу;

-в восьму чергу - штрафи,пені та витрати/збитки банку,які виникли при супроводі кредиту передбачені в п.п. 4.2.7,6.2,6.3,6.4,6.5,6.6,6.7.договору.

Згідно з п.6.1,6.3 кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки у розмірі 36% річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення,а за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь банку 74 693,01 грн. ,суд першої інстанції встановив та виходив з того,що боржник,який прострочив виконання грошового зобов'язання,на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг. При цьому при визначенні розміру заборгованості за вказаним кредитним договором , суд послався на розрахунок заборгованості, наданий позивачем, який підставно визнаний судом відповідним умовам кредитного договору і застосувавши ч.3 ст.551 ЦК України,зменшив розмір неустойки до 25 014,26 грн.

Колегія суддів вважає,що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір,прийшов до такого висновку з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Твердження відповідача щодо неправильності наданого банком розрахунку ,оскільки на його думку він не містить розрахунку заборгованості за кредитом та процентами,а містить тільки дані з приводу порядку та розрахунку заборгованості по пені,інфляційним витратам та трьох процентів річних колегія суддів вважає надуманими.

Як вже зазначалось вище суд першої інстанції надав належну оцінку розрахунку заборгованості відповідача по вищевказаному кредитному договору і обґрунтовано зазначив в рішенні про узгодженість його з іншими доказами,наданими позивачем.

Ні суду першої інстанції.,ні суду апеляційної інстанції доказів на спростування вищезазначеного відповідач не надав.

Колегія суддів також вважає,що суд першої інстанції відповідно до вимог ч.9 ст..74 ЦПК України викликав відповідача в судове засідання на 27. 10.2016 року на 16.00 год. через оголошення у пресі, оскільки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в м. Києві ОСОБА_2 зареєстрованим по м. Києву не значиться, та стягнув з нього витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про його виклик в судове засідання у розмірі 630 грн.,застосувавши положення ст..88 ЦПК України.

В зв'язку з викладеним не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду в цій частині.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -