Справа № 466/4941/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/2829/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря: Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ СК «Українська страхова група» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ПАТ СК «Українська страхова група» до ОСОБА_2, з участю третьої особи: СТзДВ «Домінанта», про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ СК «Українська страхова група» до ОСОБА_2, з участю третьої особи: СТзДВ «Домінанта», про стягнення страхового відшкодування.

Рішення суду оскаржило ПАТ СК «Українська страхова група», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що 27 грудня 2011 року між позивачем та ПП «ВІП РЕНТ» укладено договір добровільного страхування №28-0199-2700/13 AVIS, яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов»язані з експлуатацією наземного транспортного засобу-легкового автомобіля «Шкода Супер-Б», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Вказує, що 3 березня 2014 року. Внаслідок даної ДТП автомобіль ПП «ВІП-РЕНТ» отримав механічні пошкодження. Стверджує, що потерпілий вчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. З моменту виплати, позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Право на судовий захист передбачено ст.55 Конституції України.

Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у визначений законом спосіб.

Встановлено, що 3 березня 2014 року сталася ДТП за участю транспортних засобів: «ВАЗ 210934-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та «Шкода Супер-В», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження відповідно до довідки ДАІ, акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 4 березня 2014 року.

Винним у ДТП визнано ОСОБА_2

27 грудня 2011 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПП «ВІП- РЕНТ» було укладено договір добровільного страхування № 28-0199-2700/1 З-AVIS, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Шкода Супер-В», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, складала 19 361 грн. Ці кошти позивачем сплачені 4 квітня 2014 року ПП «Віп -Рент», що стверджується платіжним дорученням № 9001.

Є встановленим, що на момент ДТП автомобіль «ВАЗ 210934-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, був застрахований за договором добровільного страхування в СТзДВ СТ «Домінанта» (поліс № АС/7496295).

Відповідальність страховика регулюється Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 5 цього Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що СК "Домінанта" відмовляла у виплаті страхового відшкодування позивачу.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічні вимоги містить ст. 993 ЦК України.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про які питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрівняти поняття "регрес" ту "суброгація". Наприклад у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року (справа № 6-112 цс 13), яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

У порядку суброгації страховик може стягувати із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положенья ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

На підставі наведеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивач невірно обрав спосіб захисту порушеного права, пред'явивши до відповідача регресний позов, оскільки в даному випадку дізнавшись, що відновідальність відповідача застрахована за договором добровільного страхування у СТзДВ СТ «Домінанта», слід було пред»явити позов в порядку суброгації до страхової компанії.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ СК «Українська страхова група» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: