Справа № 202/3000/16-ц
Провадження № 2/202/162/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1В звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 08 липня 2011 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. 24 серпня 2015 року у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 Гіоргі, батьком дитини є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 гривень щомісячно. Відповідач постійно проживає на території Грузії, є громадянином цієї держави. Наразі сторони не ведуть спільного господарства, малолітній син знаходиться на повному утриманні у матері. Відповідач не надає допомогу на утримання дитини, у звязку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 Гіоргі, 24 серпня 2015 року, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, а також аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 2500 гривень до досягнення дитиною трьох років, починаючи з 24 серпня 2015 року.

Представник позивачки в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву за якою просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення доручення про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій на території Грузії, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, відповідно до статей 224 - 225 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі частиною 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Судом встановлено, що 08 липня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-КИ №194655, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу дружині присвоєно дівоче прізвище «Дідик».

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 гривень щомісячно.

24 серпня 2015 року у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_2 Гіоргі, батьком дитини є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серії №7, виданим Тбіліською службою РАЦСАРДС.

На даний час діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її повному утриманні.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Оскільки відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_2 Гіоргі, який проживає разом з позивачкою, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню.

Позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак, не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає.

Так, згідно з частиною 1 статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Разом із цим, відомості про місце роботи відповідача, його дохід, наявність рухомого та нерухомого майна відсутні.

Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним, може надавати допомогу, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення на користь позивачки з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 Гіоргі, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13 травня 2016 року.

Щодо позовних вимог у частині стягнення аліментів з дня народження дитини, а саме, з 24 серпня 2015 року, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 3000 гривень, суд також приходить до висновку про часткове задоволення позову у цій частині з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з частини 4 статті 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 6 статті 84 Сімейного Кодексу України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частиною 2 статті 80 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи усі вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, аліменти на її утримання у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 13 травня 2016 року до моменту досягнення їх сином ОСОБА_2 Гіоргі, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до 24 серпня 2018 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно Закону України «Про судовий збір» позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 10,11,60,88,174, 212-215, 224-226 , пунктом 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 Гіоргі, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 13 травня 2016 року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 13 травня 2016 року до моменту досягнення їх сином ОСОБА_2 Гіоргі, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до 24 серпня 2018 року.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.