Справа № 127/9036/17 Провадження № 22-ц/772/2117/2017Головуючий в суді першої інстанції Венгрин О. О.
Категорія 33Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Якименко М.М., Панасюка О.С.

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2017 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 109 від 29 червня 1990 року він перебуває на квартирному обліку у черзі за категорією обліку «військовослужбовці, звільнені у запас або відставку». Квартири так і не отримав, розподіл житла фактично відбувався позачергово. Відповідач незаконно надав квартири, побудовані за рахунок цільової субвенції з державного бюджету, військовослужбовцям Вінницького гарнізону, співробітникам СБУ, МВС України, іншим особам. У 2009 -2010 роках відповідачем було розподілено 224 квартири, придбані для пільгових категорій громадян, але ветерани військової служби, в тому числі і позивач, жодної квартири не отримали. Позивач звертався до відповідача щодо чисельних порушень розподілу житла, зустрічався з приводу цих питань з посадовцями, неодноразово звертався до правоохоронних органів, однак його звернення залишились без задоволення, квартиру надано так не було. Внаслідок таких дій відповідача моральне і фізичне самопочуття ОСОБА_2 різко погіршилось: він неодноразово проходив лікування, потрапляв до реанімації, лікувався в кардіологічному відділенні Військово-медичного центру. Погіршились стосунки у його сім'ї: 04 квітня 2008 року припинено шлюб з дружиною, 10 квітня 2009 року його було знято з реєстрації місця проживання. Це також вплинуло на його стан здоров'я, він знову потрапив до лікарні. Внаслідок погіршення стану здоров'я позивачу безстроково встановлено другу групу інвалідності.

Позивач вважає, що давно повинен був отримати квартиру в м. Вінниці, але не отримав її внаслідок незаконних рішень, дій та бездіяльності відповідача, якими йому заподіяно моральну шкоду в розмірі 1 680 000 грн., розмір якої він пов'язує із середньою вартістю трикімнатної квартири у м. Вінниці, тому саме цю суму він просив стягнути з відповідача на відшкодування заподіяної йому моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 4 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове по суті позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, виходячи із таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 23 ч. 1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, з матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 є капітаном 2 рангу, звільненим з військової служби у запас у зв'язку зі скороченням штату.

Відповідно до довідки Відділу з обліку та розподілу житла № 153 від 05 травня 2017 позивач ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку згідно рішення виконкому міської ради №109 від 29 червня 1990 року за № 258 загальної черги та за № 84 в списку на першочергове отримання житла, за №19 за категорією обліку «військовослужбовці, звільнені в запас або у відставку» (а.с. 98 т. 1).

На даний час ОСОБА_2 житло не отримав, з приводу чого 23 грудня 2015 року звертався на особистий прийом до в.о. директора департаменту житлового господарства Виконавчого комітету Вінницької міської ради ОСОБА_3 (а.с. 62-65 т. 1).

04 лютого 2016 року ОСОБА_4 звернувся на особистий прийом до першого заступника міського голови ОСОБА_5 на що отримав відповідь про необхідність надання копії Акту перевірки (а.с. 24-26 т. 1) Державного департаменту адаптації військовослужбовці, звільнених у запас або відставку, та конверсії колишніх військових об'єктів (а.с. 73 т. 1).

14 квітня 2016 року ОСОБА_7 звернувся на особистий прийом до міського голови м. Вінниці ОСОБА_8 (а.с. 74-77, 126 т. 1), раніше звертався до нього у липні 2014 року (а.с. 155-156 т. 1).

Також позивач звертався з письмовим зверненням із наведених вище підстав до народного депутата України ОСОБА_9 (а.с. 149 т. 1), Виконавчого комітету Вінницької міської ради (а.с. 150-154 т. 1).

Отримані ОСОБА_2 відповіді на його звернення фактично зводились до того, що йому не надано квартиру у зв'язку з відсутністю фінансування на придбання житла для військовослужбовців, які перебувають на квартирному обліку.

Як на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, він надав копії звернень та відповідей на них Вінницької обласної спілки бездомних військовослужбовців запасу до Державного департаменту адаптації військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, та конверсії колишніх військових об'єктів, прокуратури м. Вінниці, Контрольно-ревізійного управління у Вінницькій області, Голови комісії з житлових питань при Виконавчому комітеті Вінницької міської ради ОСОБА_11. (а.с. 24-26, 27-28, 41, 42, 45, 49-50, 52, 106-107, 114 т. 1), а також постанови від 25 березня та від 05 грудня 2008 року про порушення кримінальних справ відносно ОСОБА_10 (а.с. 43-44 т. 1).

Із наданих позивачем виписних епікризів (32, 46, 54, 56-61, 78, 79 т. 1), виписок з історії хвороби (а.с. 47, 53 т. 1) вбачається незадовільний стан його здоров'я. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, інвалідність отримав у період проходження військової служби (а.с. 1 т. 1).

Зі свідоцтва серії І-АМ № 038736 (а.с. 51 т. 1) вбачається, що 04 квітня 2008 року шлюб позивача з його дружиною було розірвано.

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції, керуючись наведеними вище нормами матеріального та процесуального права, взявши до уваги роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у п.п. 4, 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що завдання моральної шкоди позивач пов'язував із незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю органів місцевого самоврядування щодо ненадання йому квартири. Таким чином, суд першої інстанції вірно застосував до виниклих правовідносин положення ч. 1 ст. 1167 ЦК України, зі змісту яких вбачається, що завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Тобто така неправомірність чи бездіяльність повинна бути доведена. Разом із тим, позивач у порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України не підтвердив належними та допустимими доказами встановлену у передбаченому законом порядку та спосіб неправомірність дій чи бездіяльності відповідача щодо ненадання йому житла.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до іншої оцінки доказів ніж зроблена судом, однак не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : М.М. Якименко

О.С. Панасюк