Справа № 548/108/17
Провадження № 2/548/186/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого- судді Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Вовк М.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини, в обгрунтування якого вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, останнім місцем проживання якого було с.Мусїївка Хорольського району Полтавської області. Свідоцтво про смерть останнього позивачка не отримувала так як він проживав на момент смерті в с. Мусїївка Хорольського району Полтавської області.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, зокрема право на земельну ділянку (пай) під № НОМЕР_1, що знаходиться на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, право на яку належало померлому згідно рішення загальних зборів уповноважених членів КСП «Росія» від 28 листопада 1996 року.

За життя, ОСОБА_4, а саме 17 березня 2005 року написав заповіт відповідно до якого все належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право він заповів позивачці ОСОБА_1

В термін встановлений законом позивачка не звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини так як вважала, що наявність заповіту дає їй право на звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини в любий час.

У грудні 2016 року, з метою оформлення спадщини після смерті, ОСОБА_4, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Горбань В.В. і листом за номером 293/01-16 від 02.12.2016 року позивачці роз'яснено, як особі яка бажає спадкувати за заповітом майно ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, останнім місцем проживання якого було с. Мусїївка Хорольського району Полтавської області, що у відповідності до ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину за законом чи за заповітом, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до 6 місяців з дня смерті спадкодавця.

Тому, якщо позивачка бажає прийняти спадщину, то їй слід звернутись до суду для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, і у строк визначений рішенням суду, подати заяву про прийняття спадщини.

Позивачка зазначає, що беручи до уваги наявність доказів на підтвердження бажання прийняти спадщину від, ОСОБА_4, враховуючи її юридичну необізнаність та вище викладені обставини, просить суд вважати причину пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини від ОСОБА_4 поважною.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не з"явилися, але подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали повністю та прохали їх задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з"явилася, але подала до суду заперечення в якому просила повністю відмовити в позові ОСОБА_1 за необгрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. Прохала розгляд справи проводити у її відсутність.

Представник відповідача Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області в письмовій заяві до суду вказав, що позов визнає повністю та просить розглянути справу без його участі.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, та належним чиномоцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що до Хорольського районного суду Полтавської області звернулась

ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, свідоцтво про смерть якого вона не отримувала, оскільки останній проживав на момент смерті в с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права, зокрема земельну ділянку (пай) під № НОМЕР_1, що знаходиться на території Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, право на яку належало померлому згідно рішення загальних зборів уповноважених членів КСП « Росія» від 28 листопада 1996 року.

За життя, ОСОБА_4, а саме 17 березня 2005 року написав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно, заповідав їй, ОСОБА_1

Однак, у визначений законом шестимісячний строк позивачка не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що наявність заповіту дає їй право на звернення до нотаріальної контори для оформлення спадщини в любий час.

Позивачка серед причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини вказала юридичну необізнаність та бажання отримати спадщину.

Оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги та відсутність доказів, якими вони підтверджуються, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі Хоменки Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією паспорта Серія НОМЕР_3, копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4, копією свідоцтва укладення шлюбу Серія НОМЕР_2 та копією свідоцтва про смерть батька Серія НОМЕР_5.

Згідно з довідкою виконкому Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 903 від 12 грудня 2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області, дійсно проживав і був зареєстрований до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Хоменки Хорольського району Полтавської області і на день його смерті з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований. Заповіт в Мусіївській сільській раді не посвідчував.

Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За правилами ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» висловив правову позицію, про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спдкоємця, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Водночас, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Враховуючи викладене, позивачкою ОСОБА_1 не надано доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а не обізнаність у сфері законодавства про спадщину не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод або істотних труднощів для звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивачем, який на час відкриття спадщини був повнолітньою та дієздатною особою, не надано доказів, які б свідчили про неможливість подачі ним заяви протягом всього шестимісячного строку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1261 ЦК України відповідачка ОСОБА_2, є спадкоємцем першої черги за законом померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року батька ОСОБА_4, яка прийняла його спадщину, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Хорольського районного нотаріального округу Горбань В.В. за № 237/01-16 від 07.11.2016 року. Спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Горбань В.В. 08.06.2016 року на підставі заяви відповідачки про прийняття спадщини за № 24/2016 .

Позивачка ОСОБА_1 не довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог , а саме не надала суду жодного доказу у підтвердження того, що вона пропустила строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 із поважних причин.

Позивачка не надала суду доказів того, що вона зверталась до нотаріуса з приводу отримання спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 і що їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Посилання позивачки на те, що поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини є юридична необізнаність, не є об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для своєчасного звернення до нотаріуса з приводу подачі заяви про прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи позицію відповідача ОСОБА_2, яка заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1 про, що відповідачка ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, суд прийшов до висновку по те, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини належить відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Мусіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини, - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Н.С. Миркушіна