АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1983/17 Номер провадження 22-ц/786/3108/17Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

секретар: Радько О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 листопада 2017 року

по справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року позивач звернувся до місцевого суду з вказаним позовом, уточненим у ході розгляду справи, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та є власниками квартири №59, що знаходиться в багатоквартирному будинку за адресою : Полтавська область, м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а.

Зазначають, що у даному будинку діє внутрішньобудинкова система централізованого опалення та ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення до вказаного багатоквартирного будинку. На підставі акту від 13.11.2003 року, складеного представниками ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» та ВАТ «Лубнижитлобуд» квартира відповідачів переведена під індивідуальне опалення. При цьому оплата за обігрів місць загального користування проводиться згідно чинних тарифів на теплову енергію. Проте відповідачі не проводять оплату послуг за опалення місць загального користування будинку по кожному місяцю опалювальних періодів з жовтня 2014 року по квітень 2017 року, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1616,33 грн. На вимоги позивача проводити оплату спожитої теплової енергії відповідачі не реагують, заборгованість не погашають.

Вказують, що 24.05.2017 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із відповідачів боргу за опалення місць загального користування. На підставі даної заяви судом було видано судовий наказ, який у подальшому було скасовано ухвалою суду від 20.07.2017 року.

З урахуванням наведеного прохали стягнути солідарно із відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за опалення місць загального користування у будинку за період з жовтня 2014 року по квітень 2017 року в сумі 1616,33 грн.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 листопада 2017 року позов Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» солідарно заборгованість за опалення місць загального користування будинку за період з жовтня 2014 року по квітень 2017 року в розмірі 1616,33грн.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» 266,66 грн. судового збору.

Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» 266,66 грн. судового збору.

Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» 266,66 грн. судового збору.

З цим рішенням не погодились відповідачі, які, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, подали на нього апеляційні скарги, в яких просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарг зазначають, що під час розгляду даної справи місцевим судом було порушено ряд процесуальних норм, а саме відкрито провадження у справі за відсутності копій позовної заяви та всіх доданих до неї документів у кількості відповідно до кількості сторін у справі та за несплати судового збору, при тому, що його сплату не було відстрочено чи розстрочено до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в апеляційних скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вказують, що місцевим судом безпідставно стягнуто з них судовий збір, оскільки вони звільнені від його сплати як інваліди ІІ групи.

Також, апелянти вказують, що, оскільки власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем не здійснювалось заходів з утеплення місць загального користування будинку, то згідно абзацу 2 ч.12 постанови КМУ від 21.07.2005 року №630 споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. Зауважують, що утеплення (теплоізоляція) є обовязковою нормою для всіх багатоквартирних житлових будинків (ДБН В.2.6-33:2008 та ДБН В.2.6-31:2006).

Зазначають, що судом установлено та не заперечується жодною зі сторін, що відповідачі ще у 2003 році переобладнали квартиру на індивідуальне опалення, а тому, на думку апелянтів, договірні відносини між відповідачами та позивачем припинилися в 2003 році.

Також вказують, що, згідно ч.1 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а тому, оскільки між сторонами по справі не підписано договір, то і не виникли договірні зобовязання та не може були стягнуто заборгованість по неіснуючим зобовязанням.

У наданих до суду письмових запереченнях представник позивача прохає апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів заперечень посилаються на те, що на підставі ч.1 ст.82, ч.2 ст.99 ЦПК України, ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», місцевим судом в оскаржуваному рішенні було правомірно стягнуто з відповідачів на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» судовий збір, сплачений ними при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу.

Також, позивачем зазначалось, що доводи апелянта ОСОБА_3 про безпідставне стягнення з нього судового збору, оскільки він є інвалідом, є необґрунтованими, оскільки даний спір виник не з приводу соціального захисту відповідача як ветерана війни та інваліда війни, а предметом строку є стягнення заборгованості за надане теплопостачання.

Зауважують, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місця загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. При цьому доказів надання неякісних послуг з теплопостачання у період, за який стягується заборгованість відповідачами не надано.

Окрім того, зазначають, що відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги, оскільки в такому випадку зобовязання відповідача оплачувати послуги з опалення місць загального користування будинку виникає на підставі дії нормативно-правових актів.

У судовому засіданні представник позивача апеляційні скарги не визнав, прохав їх відхилити, посилаючись на доводи, наведені у запереченнях.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення представника позивача, дійшла висновку про задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як убачається з матеріалів справи, згідно Інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дежавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17.05.2017 року №87325870, на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №308492 від 15.10.2007 року, виданого органом приватизації виконавчого комітету Лубенської міської ради, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є власниками квартири (по 1/3 частки кожний) №59, що знаходиться в багатоквартирному будинку за адресою: Полтавська область м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а (а.с.4).

Матеріалами справи установлено та не заперечується сторонами, що у багатоквартирному будинку за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а діє система централізованого опалення.

26.08.2003 року ВАТ «Лубнигаз», на підставі звернення мешканців вказаного будинку було надало Технічні умови №7695 на газифікацію квартири відповідачів (а.с.5).

Відповідно до повідомлення ВАТ «Лубнижитлобуд» №526 від 12.11.2003 року останнім було погоджено відключення квартири №59 за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а від системи централізованого опалення будинку (а.с.6).

13.11.2003 року представником «Луцбнитеплоенерго» в присутності мешканця квартири №59, що проживає за вказаною вище адресою, складено акт про переведення квартири відповідачів на індивідуальне опалення (а.с.7).

Згідно акту обстеження місць загального користування житлового будинку за адресою: Полтавська область м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а. від 23.05.2012 року, складеного контролером ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» ОСОБА_6 та начальником ПТО «Лубнижимтлобуд» ОСОБА_7, встановлено в підїзді будинку, в якому знаходиться квартира відповідачів, відсутність опалювальних приладів, технічну характеристику, довжину і діаметр розподільчих трубопроводів централізованого опалення в підвалі житлового будинку (а.с.8).

На підставі вказаного акту обстеження, 21.11.2012 року ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» виконано розрахунок кількості теплової енергії, яка витрачається розподільчими трубопроводами приміщень загального користування (підвалу) багатоквартирного житлового будинку при відключенні окремих квартир від системи централізованого опалення відносно квартири відповідачів. Згідно вказаного розрахунку, починаючи з грудня 2012 року проводиться нарахування плати за опалення місць загального користування (а.с.9).

Як установлено матеріалами справи та не заперечується сторонами, відповідачі не проводять плати за опалення місць загального користування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що, згідно проектної документації на період будівництва житлового будинку за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Гагаріна, 18-а стіни фасаду утепленню не підлягали, а тому не встановлено підстав для звільнення відповідачів від плати за опалення місць загального користування на підставі п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.05 №630.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.20 Закону споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обовязок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у звязку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі

(Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року за №6-59 цс13).

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.07.2017 року по справі за заявою ОСОБА_3 про скасування судового наказу, судовий наказ №539/1311/17 від 01.06.2017 року, виданий Лубенським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» заборгованості в розмірі 2208,58 грн. та в рівних частках судового збору по 266,67 грн., скасовано (а.с.28).

З аналізу наведених норм та наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що навіть за відсутності укладеного між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг, при їх фактичному отриманні, споживчі зобовязані здійснювати оплату наданих послуг.

Отже, відповідачі зобовязані здійснювати оплату послуг з теплопостачання, за відсутності укладеного договору з позивачем, проте за наявності на те законних підстав.

Відповідно до п.12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 р. №630 (далі Правила), у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

З наведеного вбачається, що на споживача послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку можна покласти обовязок щодо їх сплати лише за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Згідно довідки ОСББ «Ювілейний 18-А» від 23.10.2017 року з моменту введення будинку в експлуатацію було встановлено теплообчислювач VKP 431 w 18120-01 в 2004 році (а.с.75).

Також, з довідки ОСББ «Ювілейний 18-А» від 26.09.2017 року вбачається, що стіни фасаду житлового будинку по вул. Гагаріна,18А в м. Лубни, згідно проектної документації, на період будівництва будинку утеплено не було (а.с.75).

При цьому матеріалами справи установлено та не заперечується сторонами, що житловий будинок по вул. Гагаріна,18А в м. Лубни було збудовано до прийняття вказаних Правил, а тому на момент його будівництва не було передбачено обовязку утеплення житлових будинків.

При цьому, з моменту вступу в силу п.12 Правил, обовязок відповідачів по оплаті послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку може мати місце лише у разі здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку, що, згідно наявних у матеріалах справи доказів, здійснено не було.

З урахуванням викладених норм колегія суддів приходить до висновку, що, оскільки балансоутримувачем та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку по вул. Гагаріна,18А в м. Лубни Полтавської області здійснено не було, то на відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не може бути покладено обовязку зі сплати заборгованості за надані послуги з централізованого опалення місць загального користування у визначеному розмірі.

На підставі викладеного, рішенням місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи, при подачі апеляційної скарги ОСОБА_5 було сплачено 293,33 грн. судового збору (а.с.104).

Враховуючи вищевикладене, оскільки колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» не підлягають задоволенню, то з позивача на користь ОСОБА_5 необхідно стягнути 293,33 грн. сплаченого останнім судового збору.

Згідно з п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до п.п.3.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, - задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 листопада 2017 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення місць загального користування будинку, - відмовити.

Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» на користь ОСОБА_5 293,33 (двісті девяносто три гривні 33 коп.) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ : /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ : /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1