Справа №333/1730/17
Провадження №2/333/1319/17
06 червня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Наумової І.Й.,
при секретарі судового засідання Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/1730/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 4000 гривень на всіх дітей, щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі з 26 березня 1999 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарської райадмінінстраціїї Запорізької міської ради, актовий запис № 106. Від шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припиненні в вересні 2014 року, на даний момент вирішується питання про розірвання шлюбу. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просила суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, судом були направлені судові повістки на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично мешкає, на адресу суду повернулися конверти з причини «за закінченням терміну зберігання». На підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином.
В звязку з чим суд, керуючись ст. ст. 224-233 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наданих доказів. На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.
Згідно зі ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі свідоцтвом про шлюб, серії 1-ЖС, № 062078, виданого 26 березня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарської райадмінінстраціїї Запорізької міської ради, 26 березня 1999 року сторони уклали шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №106 (а.с.4).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-ЖС, №124561, виданого 09 червня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської райадміністраціїї Запорізької міськради, сторони є батьками повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-ЖС, №089177, виданого 10 квітня 2008 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-ЖС, №241085, виданого 06 листопада 2013 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).
Отже, судом встановлено, що на даний час діти знаходяться на утриманні матері ОСОБА_1 та проживають разом з нею. На час розгляду справи добровільно відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним, отримує кошти за періодичні неофіційні роботи. На утриманні відповідача інших осіб, зокрема неповнолітніх дітей,непрацездатних батьків не має.
Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
На підставі ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, оскільки відповідач на даний час не працює, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання дитини мають бути присуджені у твердій грошовій сумі.
На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII з 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років становить 1689 гривень.
Відповідач ОСОБА_2 молода, працездатна особа, офіційно не працює, не має інших аліментних зобовязань, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, з урахуванням положень ст.182 СК України, у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, та забезпечити їм не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які діти мали при сумісному проживанні з обома батьками. Враховуючи той факт, що на момент ухвалення рішення ОСОБА_3 виповнилось 18 років, то на її утримання підлягають стягненню аліменти з дати подачі позовної заяви 29.03.2017 року по дату повноліття 13 травня 2017 року.
Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.
Керуючись ст.ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч.4 ст.169, ст.209, 214-215, 224, 367 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на повнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 29.03.2017 року і до повноліття дитини до 13 травня 2017 р.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 29.03.2017 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 29.03.2017 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в дохід держави в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова