АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3086/17 Справа № 201/3600/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,-

ВСТАНОВИВ:

«Суффле Негоус СА» (Soufflet Negoce SA) 12 березня 2016 року звернулося до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України Ухвали Високого Суду Правосуддя Англії від 24 жовтня 2014 року в частині, що стосується ОСОБА_2 /а.с. 3-12/.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року вказане клопотання задоволено.

Надано дозвіл на примусове виконання на території України Ухвали Високого Суду Правосуддя Англії від 24 жовтня 2014 року в частині, що стосується ОСОБА_2 та зобовязано його вчинити наступні дії: надати адвокатам (солісіторам) заявника письмові свідчення, завірені відповідною посадовою особою: 1.1 із зазначенням всіх активів компанії «ОСОБА_3 ЕлЕлПі», що знаходяться у всьому світі (включаючи, зокрема, будь-які права за договором або договорами страхування, який (які) стосуються посадки на мілину судна «Азовський вітер» та/або навантаженого на нього вантажу чи який (які) повязані з такою посадкою або таким вантажем), вартість яких перевищує 25 000 доларів США, при цьому незалежно від того, чи оформлено їх на його імя, чи знаходяться вони в одноособовій або спільній власності та чи має він майнові права на них на підставі закону, фактичного права власності тощо, а також із зазначенням вартості всіх таких активів, їхнього місцезнаходження і відомостей про них; 1.2 Із фіксуванням усіх платежів або інших операцій, повязаних із передачею активів (включаючи, зокрема, звільнення від зобовязань щодо погашення будь-якої заборгованості), починаючи з 21 березня 2012 року, вартість яких перевищує 25 000 доларів США на момент здійснення платежу, які передано відповідачем нижчезазначеній компанії або нижчезазначеним компаніям чи отримано компанією «ОСОБА_3 ЕлЕлПі» від будь-якої такої компанії або від будь-яких таких компаній: 1.2.1 «ОСОБА_4 Лімітед» [Kamet Trading Limited], 1.2.2 «Саброса ОСОБА_4 Кампані СА» [Sabrosa Trading Company SA], 1.2.3 ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» [Unigrain Georgian Group Ltd], 1.2.4 ТОВ «ОСОБА_3 Україна ОСОБА_3» [Unigrain Ukrain Group Ltd].

Надано дозвіл на примусове виконання на території України Ухвали Високого Суду Правосуддя Англії від 24 жовтня 2014 року в частині, що стосується ОСОБА_2 та зобовязано його надіслати свої письмові свідчення за такою адресою: «Гейтлі ЕлЕлПі», 1 Патерностер-сквер, Лондон, ЕС4М 7DX [Gateley LLP, 1 Paternoster Square, London, EC4M 7DX] (Тел. +00), вказавши в якості одержувача пана ОСОБА_6, або направити електронною поштою на адресу: .

Надано дозвіл на примусове виконання на території України Ухвали Високого Суду Правосуддя Англії від 24 жовтня 2014 року в частині, що стосується ОСОБА_2, та стягнуто з нього 10 000 фунтів стерлінгів, що за курсом Національного банку України станом на 22 лютого 2017 року складає 335 785 грн.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування вищезазначеної ухвали посилаючись на її незаконність та необгрунтованість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Пункти 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року містять роз'яснення про те, що, при розгляді клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів, суди повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК України, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об'єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання. При цьому, суд розглядає клопотання у визначених законодавством межах і не може входити в обговорення правильності рішень по суті чи вносити до останніх будь-які зміни.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено місцевим судом, 10 липня 2014 року компанія «Суффле Негоус СА» звернулася до Високого Суду Правосуддя Англії з заявою про розкриття інформації проти компанії «ОСОБА_3 ЕлЕлПі» з метою одержання даних щодо активів компанії, а також банківських операцій. Зазначена інформація необхідна для виконання арбітражного рішення Арбітражного трибуналу Міжнародної асоціації торгівлі зерновими та кормами від 26 березня 2012 року.

24 липня 2014 року оригінал заяви та її копії були надіслані на адресу компанії «Юнігрейн», а також на електронну адресу боржника із наданням встановленого 14-денного строку для надання відповіді /а.с. 15-16/. В подальшому 26 та 28 серпня 2014 року боржника повідомлено про можливість призначення судового засідання /а.с.18, 20/. Листом від 01 вересня 2014 року боржника повідомлено про розгляд справи 24 жовтня 2014 року /а.с.22/

Ухвалою Високого Суду Правосуддя Англії від 24 жовтня 2014 року у справі де позивачем є «Суффле негос СА», а відповідачем «ОСОБА_3 груп ЕлЕлПі», згідно якою боржника зобовязано вручити адвокатам (солісіторам) позивача в Англії письмові свідчення, складені під присягою та посвідчені відповідною особою (нотаріусом), наступного змісту: 1.1 із зазначенням всіх активів відповідача, що знаходяться у всьому світі (включаючи зокрема, будь-які права за договором або договорами страхування, який (які) стосуються посадки на мілину судна «Азовський вітер» та/або навантаженого на нього вантажу чи який (які) повязані з такою посадкою або таким вантажем), вартість яких перевищує 25 000 доларів США, при цьому незалежно від того, чи оформлено їх на його імя, чи знаходяться вони в одноособовій або спільній власності та чи має він майнові права на них на підставі закону, фактичного права власності тощо, а також із зазначенням вартості всіх таких активів, їхнього місцезнаходження і відомостей про них. 1.2 Із фіксуванням усіх платежів або інших операцій, повязаних із передачею активів (включаючи, зокрема, звільнення від зобовязань щодо погашення будь-якої заборгованості), починаючи з 21 березня 2012 року, вартість яких перевищує 25 000 доларів США на момент здійснення платежу, які передано відповідачем нижчезазначеній компанії або нижчезазначеним компаніям чи отримано відповідачем від будь-якої такої компанії або від будь-яких таких компаній: 1.2.1 «ОСОБА_4 Лімітед» [Kamet Trading Limited], 1.2.2 «Саброса ОСОБА_4 Кампані СА» [Sabrosa Trading Company SA], 1.2.3 ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_5» [Unigrain Georgian Group Ltd], 1.2.4 ТОВ «ОСОБА_3 Україна ОСОБА_3» [Unigrain Ukrain Group Ltd]. 2. Вищезазначений афідевіт вручити за такою адресою: «Гейтлі ЕлЕлПі», 1 Патерностер-сквер, Лондон, ЕС4М 7DX [Gateley LLP, 1 Paternoster Square, London, EC4M 7DX] (Тел. +00), вказавши в якості одержувача пана ОСОБА_6, або направити електронною поштою на адресу: . 3. Зобовязати відповідача сплатити всі витрати заявника, повязані з відповідною заявою та які сумарно оцінено в розмірі 10 000 фунтів стерлінгів, однак відповідач має право звернутися із заявою стосовно результатів цієї оцінки, при цьому будь-яку таку заяву необхідно подати до 7 листопада 2014 р., а рішення за результатами її розгляду повинно бути складено на паперовому носії.

При цьому зазначеною ухвалою попереджено ОСОБА_2, уповноважену службову особу компанії «ОСОБА_3 груп ЕлЕлПі» щодо можливості бути звинуваченим у неповазі до суду та оштрафовано, у разі якщо компанія «ОСОБА_3 груп ЕлЕлПі» не виконає цієї ухвали /а.с.26-33/. Ухвала від 14 жовтня 2014 року Високим Судом Правосуддя Англії було прийнято за відсутності відповідача.

Задовольняючи заяву, місцевий суд керувався ст.81 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст.390, 391, 394, 395 ЦПК України та виходив з того, що ухвала Високого Суду Правосуддя Англії від 24 жовтня 2014 року набрала чинності, а також того, що підстав для відмови у задоволенні цього клопотання не вбачається.

З такими висновками суду першої інстанції, погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції фактично змінив зміст Ухвали англійського суду та переклав обов'язки щодо вчинення певних дій з компанії «ОСОБА_3 ЕлЕлПі» на Боржника не можуть бути прийняті до уваги, оскільки 24 жовтня 2014 року Високим Судом Правосуддя у Лондоні, Великобританія, була винесена відповідна Ухвала. На титульній сторінці документу в якості Позивача зазначено компанію «Суффле Негоус СА» [Soufflet Negoce SA], а в якості Відповідача - компанію «Юнігрейн».

Оскільки Високий суд Правосуддя Англії задовольнив Заяву ОСОБА_7 в повному обсязі, то з метою покладення обов'язку як на компанію «Юнігрейн», так і на пана ОСОБА_2 вчинити певні дії, на титульній сторінці Ухвали англійського суду було поміщено попередження про персональну відповідальність ОСОБА_2 за невиконання обов'язків, визначених Ухвалою.

Таким чином, шляхом винесення Ухвали англійського суду Високий суд Правосуддя Англії визначив права та обов'язки як Відповідача (компанії «Юнігрейн»), так і Боржника(пана ОСОБА_2). Оскільки такі права і обов'язки є спільними і виникли з однієї підстави, то згідно ст. 32 ЦПК України Відповідач та Боржник повинні розглядатися в якості співвідповідачів. Зважаючи на те, що Високим судом Правосуддя Англії не було визначено, в якій частині Ухвала англійського суду стосується Відповідача, а в якій Боржника, їх права та обов'язки за Ухвалою англійського суду є солідарними.

Посилання скарги, на ті обставини, що при підготовці справи до розгляду та при розгляді справи судом не було встановлено чи є належним відповідач, до якого заявлено клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду, а також не було перевірено дотримання заявником вимог щодо процесуальної підсудності не можуть бути підставою для скасування ухвали, виходячи з наступного.

Ч. 4 ст. 394 ЦПК України визначає, що суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Відсилка до «цієї глави» має на меті охоплення, зокрема, положень ч. 1 ст. 392 ЦПК України, яка передбачає, що питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника.

Отже, з огляду на вищенаведене, питання підсудності при розгляді питань про визнання та примусове виконання рішення іноземного суду підлягає вирішенню на стадії відкриття провадження по відповідній справі. Даний висновок цілком узгоджується із загальним правилом встановлення підсудності у позовному провадженні згідно ст. 115 ЦПК України, де визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема, з довіреності на представництво інтересів Боржника від 22 жовтня 2016 р., Боржник зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (ст. 212-213). Дана адреса входить в межі територіальної юрисдикції Соборного (Жовтневого) району м.Дніпро.

Більше того, ухвалою від 15 листопада 2016 р. Апеляційний суд Дніпропетровської області прийшов до висновку про відсутність підстав для залишення Клопотання без розгляду і повернув справу на розгляд до суду першої інстанції (додаток З ). Відповідно, Ухвалою від 20 січня 2017р. Жовтневий районний суд М.Дніпропетровськ відкрив провадження по даній справі, підтвердивши відсутність підстав для залишення Клопотання без руху, в тому числі тих, що приведені у скарзі.

Таким чином, відкривши 20 січня 2017 р. провадження по даній справі, Жовтневий районний суд м. Дніпропетровськ підтвердив її підсудність у відповідності до ч. 1 ст. 392 ЦПК України.

Доводи скарги, щодо 27 вересня 2013 р. його було звільнено з посади керівника представництва компанії ОСОБА_3, тому станом на дату розгляду справи він не має жодного відношення до фінансово-господарської діяльності компанії ОСОБА_3 не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки виконання зобов'язань, покладених на Боржника на підставі Ухвали англійського суду жодним чином не залежить від наявності між Боржником та компанією ОСОБА_3 трудових відносин.

Згідно Ухвали Боржник зобов'язаний надати будь-яку інформацію, яка йому відома з питань, передбачених у пунктах 1.1 та 1.2. Дана інформація стала йому відома саме внаслідок трудової діяльності у компанії ОСОБА_3, однак володіння такою інформацією не було припинено у зв'язку із припиненням відповідної трудової діяльності.

Окрім того, наявність чи відсутність трудових відносин між співвідповідачами у справах про визнання та примусове виконання рішень іноземних судів не становить підставу для відмови у такому визнанні та виконанні згідно ст. 396 ЦПК України.

Доводи скарги про те, що Боржник не був належним чином повідомлений про судовий процес, яке полягає у тому, що повідомлення було вчинено в інший спосіб (електронною поштою), ніж це передбачено у Гаазькій Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965 р. що побавило його можливості захищати свої права і законні інтереси, так як направлення повідомлень електронною поштою не є підставою для скасування ухвали, виходячи з наступного.

У відповідності до стор. 19-31 Практичного керівництва по застосуванню Гаазької конвенції про вручення судових та позасудових документів, підготовленого Постійним бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права, Конвенція має необов'язковий характер. Більш докладно це означає, що в той час як Конвенція покладає обов'язок на запитувану державу здійснювати вручення судових та/або позасудових документів в межах своєї юрисдикції, Конвенція не зобов'язує запитуючі держави при виникненні необхідності здійснити за кордоном вручення судового та/або позасудового документу використовувати лише ті механізми вручення, що безпосередньо передбачені в Конвенції.

Таким чином, питання застосування чи незастосування Конвенції для цілей вручення повідомлень Боржника про судовий процес підлягає встановленню згідно процесуального законодавства запитуючої держави - тобто законодавства Англії.

Далі у відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» коли документ, поданий на підтвердження виклику сторони в судове засідання, не свідчить про те, яким чином та коли їй вручено цей виклик, і вона оспорює даний факт, суд повинен з'ясувати дійсні обставини її виклику на підставі інших поданих сторонами доказів, а в необхідних випадках запитати із суду, що постановив рішення, й оглянути документи про виклик сторони, встановлені процесуальним законодавством, за яким провадився розгляд справи.

Отже, належність повідомлення сторони про судовий процес підлягає визначенню згідно процесуального законодавства держави місця проведення судового розгляду. В розглядуваній справі ухвалу було винесено Високим Судом Правосуддя Англії, тому належність повідомлення Боржника про розгляд справи підлягає встановленню виключно на основі процесуального законодавства Англії.

З урахуванням вищезазначеного та відповідно Письмових роз'яснень пана ОСОБА_8 ОСОБА_6, кваліфікованого англійського адвоката (солісітора), від 19 лютого 2016 р., якими у пунктах 10-15 було проаналізовано відповідність способу вручення Боржнику електронних повідомлень про судовий процес цивільному процесуальному праву (додаток 8 до Клопотання).

Зокрема, згідно з п. 6.9 та п. 6.26 Цивільного процесуального кодексу Англії, витяги яких прикладено у Додатках 6 та 7 до Роз'яснень, направлення електронних листів становить один із юридично можливих способів вручення судових повідомлень фізичним особам, які є сторонами судового процесу. У п. 10, 11 і 13 Роз'яснень пан ОСОБА_8 ОСОБА_6, серед іншого, вказує на вручення Боржнику конкретних електронних листів для цілей повідомлення його про судовий процес, і

Крім того, слід відзначити, що Боржник одержував повідомлення про судовий процес не лише шляхом електронного листування, але й шляхом особистого вручення. Так, 4 листопада 2014 р. нотаріально завірену копію Ухвали англійського суду було вручено представником ОСОБА_7 за довіреністю від 28 жовтня 2014 р. працівнику житлово-експлуатаційного підприємства № 3 за адресою місця проживання Боржника, що становить належне вручення документа у відповідності до ст. 74 та 76 ЦПК України (додаток 8, 9 та 10 до Клопотання). Зокрема, особисте вручення копії Ухвали англійського суду представником ОСОБА_7 в Україні цілком узгоджувалося із вимогами Конвенції, оскільки ст. 19 Конвенції передбачає, що ця Конвенція не торкається дії положень внутрішнього права Договірної Держави, які дозволяють інші, ніж передбачені в попередніх статтях способи передачі документів, які приходять із-за кордону для вручення на її території.

Тому, Боржник був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, а тому відсутні підстави для відмови у визнанні та виконанні Ухвали англійського суду на території України.

Окрім того, під час розгляду справи в апеляційному суді представником ОСОБА_7 було надано копію листа направленого Боржником ОСОБА_7, в якому він погоджується надати відомості, запитувані рішенням іноземного суду, вказаний лист надіслано Боржником саме електронною поштою.

За таких обставин, колегія суддів вважає що підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання дозволу на виконання рішення іноземного суду - відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала судді - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_9