10 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЄвграфовоїЄ.П., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на малолітню дитину,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від
18 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від
07 грудня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на малолітню дитину.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 16 грудня 2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області ухвалено рішення по справі № 524/9003/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 200 грн, щомісячно, починаючи з 01 жовтня
2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
13 червня 2015 року між ним - ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі у
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 народився син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Зазначав, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на штучному вигодовуванні, що потребує додаткових витрат. Крім того, позивач є приватним підприємцем, однак доходу від підприємницької діяльності не має.
У звʼязку із важким майновим становищем, ОСОБА_4 просив зменшити розмір стягнутих аліментів з 1 200 грн до 600 грн щомісячно.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня

2016 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від

18 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від

07 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір аліментів з 1 200 грн до 600 грн, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачем не надано доказів щодо наявності підстав для зміни розміру стягуваних аліментів, визначених ст. 192 СК України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від

16 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, кошти в розмірі 1 200 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 серпня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 додаткові витрати на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 9 632 грн 62 коп.

При цьому встановлено, що позивач не працює, зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте, згідно податкової декларації про майновий стан та доходи за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня

2015 рік доходу не отримував.

На утриманні у позивача знаходиться інша малолітня дитина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дружина ОСОБА_7, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку.

Судами встановлено, що згідно довідки прикордонної служби

№ 524/3163/16-ц від 01 липня 2016 року, позивач неодноразово перетинав кордон України.

Дитина, на яку рішенням суду стягнуто аліменти, має хронічне захворювання та продовжує перебувати на диспансерному обліку, внаслідок чого потребує лікування, що підтверджується відповідними медичними довідками (а. с. 41-45, 213-228).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

За змістом ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно розʼяснень викладених в абз. 3 п. 17, абз. 1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», станом на час звернення до суду із позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на малолітню дитини, установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 01 січня

2016 року - 1 167 грн, з 01 травня - 1 228 грн, з 01 грудня - 1 355 грн.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки встановив, що позивачем у справі не надано належних доказів щодо зміни його майнового становища, стану здоров'я, а також інших обставин, які б могли впливати на розмір стягуваних аліментів на неповнолітньої дитини.

При цьому, суд апеляційної інстанції вірно зазначив про те, що зменшення розміру аліментів, стягнутих рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 грудня 2014 року з 1 200 грн до 600 грн, призведе до значного погіршення законних прав та інтересів самої малолітньої дитини щодо її належного матеріального забезпечення зі сторони батька.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від

18 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від

07 грудня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на малолітню дитину залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Г.І. Мостова