Справа № 545/2955/17
Провадження № 2/545/1663/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Шелудякова Л.В.,

за участю секретаря - Бутиріної М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення суми франшизи та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи та моральної шкоди та прохав суд стягнути з ОСОБА_2 відшкодування завданої матеріальної шкоди у сумі 1000 грн., моральну шкоду у сумі 1000 грн. та судовий збір сплаченим ним при зверненні до суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 05.04.2017 року об 11 год. 00 хв. в м. Полтаві, по вул. Пушкінській відповідач ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, виконуючи поворот праворуч на вулицю Сінна, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_1, чим створив аварійну ситуацію та порушив п.п. 10.4 та 10.1 ПДР. Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 06.06.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Страхова компанія «АХА Страхування» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування за вищевказаним випадком у розмірі 12058 грн. 85 коп. Страховим полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/05 79823 від 26.09.2016 року між ОСОБА_1 та Страховою компанією «АХА Страхування» розмір франшизи встановлено в сумі 1000 грн., яку він просить суд стягнути з відповідача. Відповідач ОСОБА_2 також повинен сплатити йому суму моральної шкоди в розмірі 1000 грн., оскільки сума франшизи залишається не виплаченою відповідачем, хоча позивач неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою в добровільному порядку здійснити виплату франшизи, але відповідач його звернення проігнорував, що додало йому ще більших моральних та душевних страждань з приводу пошкодження мого ТЗ у ДТП і вимагало додаткових зусиль та витрат для відновлення мого порушеного права в результаті ДТП - пошук додаткових грошей на ремонт ТЗ, консультація у юриста, звернення з позовом до суду.

За даних обставин позивач звернувся до суду з заявленими вимогами.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Представник третьої особи до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про день та час слухання справи, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки та їх поважність, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявних у справі матеріалів відповідно до положень статей 280-284 ЦПК України.

Відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, розглянувши подані докази, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 05.04.2017 року об 11 год. 00 хв. в м. Полтаві, по вул. Пушкінській відповідач ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, виконуючи поворот праворуч на вулицю Сінна, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_1, чим створив аварійну ситуацію та порушив п.п. 10.4 та 10.1 ПДР. Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 06.06.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. (а.с.6, 7).

Судом встановлено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у СК «АХА Страхування» згідно полісу серії АК/0579823, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з терміном дії до 25.09.2017р. (а.с. 9)

Згідно листа директора ЦВ м. Запоріжжя АТ «СК «АХА Страхування» на імя позивача ОСОБА_1 в якому зазначено, що прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 12058,85 грн. одночасно повідомлено, що розмір франшизи складає 1000,00 грн. (а.с. 8).

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначений законодавцем у ст. 1194 ЦК України.

Відповідно до приписів вказаної правової норми особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Страхування цивільної відповідальності на випадок завдання шкоди, передбачене ЦК (ст. 980 ЦК України), є однією із форм забезпечення виконання зобовязань особою, яка її завдала. Однак, страхове відшкодування або страхова сума, що підлягає сплаті потерпілому, не завжди покриває завдану шкоду, оскільки межі відповідальності страховика встановлюються угодою між сторонами, а у разі обовязкового страхування - Законом і ґрунтується на гіпотетичні (умовно передбачувані), а не фактичні розміри відповідальності.

За змістом статті 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У відповідності з п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. На страховика покладено обов'язок протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника),

сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до ст. ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує шкоду, заподіяну майну третьої особи.

Статтею 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що СК «АХА Страхування», здійснив всі виплати, щодо сплати страхового відшкодування, передбаченого законодавства зі слів позивача. Будь-якої заборгованості СК «АХА Страхування» перед позивачем, щодо виплати страхового відшкодування, не має.

Пунктом 6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до ОСОБА_2 в частині стягнення суми франшизи в розмірі 1000,00 грн. за страховим договором, як до особи відповідальної за завдану шкоду.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За даних обставин, суд вважає за необхідно задовольнити вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача суми франшизи в розмірі 1000,00 грн.

Обговорюючи питання про компенсацію моральної шкоди, заявленої позивачем, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 16 ч. 2 п. 9 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної

(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачеві було спричинено моральну шкоду, що виразилась в душевних стражданнях у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу, вимушених змінах в його житті внаслідок неможливості використання автомобіля після його пошкодження.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер неправомірних дій відповідача, глибину душевних та психічних страждань позивача, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем до відшкодування сума моральної шкоди в розмірі 1000 грн. відповідає обставинам справи й ступіню його моральних страждань, у зв'язку з чим підлягає стягненню в зазначеному розмірі.

Питання про стягнення судових витрат вирішити на підставі ст.141 ЦПК України.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 280, 284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 992, 1166, 1187, 1194 ЦК України, статтями 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої матеріальної шкоди у сумі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір сплаченим ним при зверненні до суду в розмірі 1280,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5