Справа № 442/519/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/2501/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М, Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ТзОВ «Львівський будівельний

холдинг» Тимрук - Середи Н.Б., представника міського голови

м. Дрогобич Якимчука Я.Б., представника ТзОВ « Західна

інформаційна корпорація «Кондартюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» звернулось в суд з позовом до міського голови Дрогобицької міської ради ОСОБА_1, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація», Товариство з обмеженою відповідальністю «Варіанти Львів» про визнання недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права свободи, ганьблять ділову репутацію позивача, відомості ІНФОРМАЦІЯ_1 на офіційному сайті Дрогобицької міської ради (АДРЕСА_1) у прес - конференції Дрогобицького міського голови ОСОБА_1, на сторінці інтернет - порталу «YouTube.ua» (АДРЕСА_2) на сторінці інтернет - порталу «АДРЕСА_3) у статті із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», а також ІНФОРМАЦІЯ_3 на сторінці інтернет - порталу «АДРЕСА_4) у статті із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4»; зобов'язання відповідача спростувати відомості, поширенні ним ІНФОРМАЦІЯ_1 на офіційному сайті Дрогобицької міської ради (АДРЕСА_5) у прес-конференції Дрогобицького міського голови ОСОБА_1, на сторінці інтернет-порталу «YouTube.ua» (АДРЕСА_6), на сторінці інтернет-порталу АДРЕСА_7) у статті із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2», а також ІНФОРМАЦІЯ_3 на сторінці інтернет-порталу «АДРЕСА_8) у статті із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публікації офіційного вибачення перед позивачем міського голови Дрогобича ОСОБА_1 про те, що ним поширена недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує права свободи, ганьбить ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг» інформація, яка була опублікована у прес-конференції та статтях від ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3, не пізніше п'ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили; стягнення з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1,00 грн.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» про захист ділової репутації юридичної особи, спростування неправдивих відомостей та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржило ТзОВ «Львівський будівельний холдинг»,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що в оскаржуваних публікаціях поширені відомості, які не відповідають дійсності та принижують честь і гідність, ганьблять ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг», яке є підрядником по Договору № 12/10/15 про закупівлю робіт за державні кошти від ІНФОРМАЦІЯ_5 по об'єкту «Реконструкція з прибудовою ЗОШ №5 на вул. Зварицькій в м. Дрогобич Львівської області. Перша черга». У зазначеному вище відео прес-конференції та опублікованих статтях було чітко звинувачено Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг», яке є підрядником з реконструкції ЗОШ №5 м. Дрогобич «...у присвоєнні коштів, виділених на будівництво школи...», «... у крадіжці грошей у міста...», крім того, міський голова Дрогобича ОСОБА_1 ствердно заявив: «...компанія, що взялася завершити добудову ЗОШ № 5, прийшла відкатати гроші, тобто виконати робіт на 2 млн. грн., а решту роздати по вертикалі. Тепер у цієї фірми нема вже грошей, відповідно не може розраховуватися із субпідрядниками, тому й загальмовані всі роботи. Інакшого пояснення того, чому ЗОШ № 5 до 31 грудня не буде здана в експлуатацію, у мене нема ...». Усі перелічені факти не відповідають дійсності та принижують ділову репутацію ТзОВ Львівський будівельний холдинг» оскільки відповідач безпідставно звинувачує ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» у здійсненні діяльності, яка суперечить вимогам чинного законодавства та інтересам суспільства. Для того щоб стверджувати про наявність будь-яких фактів, необхідно мати для цього підстави, які підтверджуються відповідними документами або іншими доказами. Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» стверджує, що у них була повна готовність як матеріальних, так і людських ресурсів для своєчасного завершення виконання робіт по об'єкту «Реконструкція з прибудовою ЗОШ №5 на вул. Зварицькій в м. Дрогобич Львівської області. Перша черга», проте бездіяльність замовника - Комунального підприємства «Управління капітального будівництва» Дрогобицької міської ради та перешкоджання замовника підряднику у здійсненні робіт, призвели до чергового зриву здачі школи в експлуатацію. На підтвердження цього посилається на листи, які скеровувалися відповідним державним структурам про неможливість завершення ремонтно - будівельних робіт, які залишилися без відповідного реагування.

Звинувачення ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» у «...присвоєнні коштів, виділених на будівництво школи...», «...крадіжці грошей у міста...», «...відкаті грошей... та роздача по вертикалі...», висловлені Дрогобицьким головою п. ОСОБА_1 можуть кваліфікуватися, як вчинення злочину, передбаченого КК України, такі звинувачення та висловлювання на адресу позивача негативно впливають на їх діяльність, тому що створюють у партнерів та контрагентів, негативне враження від діяльності Товариства, побоювання мати з Товариством ділові стосунки. Висловлювання міського голови Дрогобицької міської ради ОСОБА_1 на прес-конференції, які пізніше були розповсюджені через засоби масової інформації не відповідають дійсності, принижують ділову репутацію і негативно впливають на ділові стосунки з партнерами та контрагентами, чим спричиняють ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» моральну шкоду. З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» Тимрук - Середи Н.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника міського голови м.Дрогобича Якимчука Я.Б., представника ТзОВ «Західна інформаційна корпорація» Кондратюка В.В. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За загальними положеннями ЦПК України обов»язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї.

Із змісту цієї норми випливає, що свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб.

Згідно з роз»ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (п. 1), беручи до уваги зазначені вище конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Матеріалами справи встановлено та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на офіційному сайті Дрогобицької міської ради (АДРЕСА_1) було опубліковано відео прес-конференції Дрогобицького міського голови ОСОБА_1, аналогічне відео було опубліковане ІНФОРМАЦІЯ_1 на сторінці інтернет- порталу YouTube.ua» (АДРЕСА_2). Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 на сторінці інтернет-порталу «АДРЕСА_3) опубліковано статтю із назвою «Дрогобицький мер переконаний, що підрядник з добудови ЗОШ № 5 працює із схемою відкатів», а ІНФОРМАЦІЯ_3 на сторінці інтернет-порталу «АДРЕСА_4) опубліковано статтю із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4». Позивач зазначає про те, що у згаданих публікаціях поширені відомості, які не відповідають дійсності та принижують честь і гідність, ганьблять ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг», яке є підрядником по Договору № 12/10/15 про закупівлю робіт за державні кошти від ІНФОРМАЦІЯ_5 по об'єкту «Реконструкція з прибудовою ЗОШ №5 на вул. Зварицькій в м. Дрогобич Львівської області. Перша черга».

У зазначеному вище відео прес-конференції та опублікованих статтях зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг», яке є підрядником з реконструкції ЗОШ №5 м. Дрогобич «... у присвоєнні коштів, виділених на будівництво школи...», «... у крадіжці грошей у міста...», кріт того, міський голова Дрогобича ОСОБА_1 ствердно заявив: «...компанія, що взялася завершити добудову ЗОШ № 5, прийшла відкатати гроші, тобто виконати робіт на 2 млн. грн., а решту роздати по вертикалі. Тепер у цієї фірми нема вже грошей, відповідно не може розраховуватися із субпідрядниками, тому й загальмовані всі роботи. Інакшого пояснення того, чому ЗОШ № 5 до 31 грудня не буде здана в експлуатацію, у мене нема ...».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, проаналізувавшиобставини, якими позивач обґрунтовує у позовній заяві свої вимоги та які підтверджуються відповідними письмовими доказами, а також вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною і такою, що ганьбить ділову репутацію позивача, прийшов до висновку, що за характером і за своєю суттю зазначена відповідачем інформація не є фактичними твердженнями, а є лише оціночними судженнями відповідача щодо тих чи інших обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов»язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред»явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі ст. 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. (п.9 роз»яснень постановиПленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Згідно з роз»ясненнями п. 11 постановиПленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачем у випадках поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов»язків, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов»язки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому ст. 36 ЦПК України. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з»ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов»язків, то належним відповідачем є саме вона.

Тобто, відповідачами у справі про захист честі, гідності та ділової репутації можуть бути лише фізичні або юридичні особи, разом з тим у даній справі відповідачем зазначений міський голова м. Дрогобич, який посадовою (службовою) особою органу місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції безспірно встановлено, що поширювачем інформації, про спростування якої заявлено позовні вимоги, є міський голова м. Дрогобич Львівської області, така інформація була висловлена ним, як посадовою особою органу місцевого самоврядування, при виконанні ним своїх посадових обов»язків. Подаючи зазначену інформацію, міський голова м. Дрогобич Львівської області ОСОБА_1 виступав від імені територіальної громади м. Дрогобич, Дрогобицької міської ради Львівської області, яку він очолює, як міський голова.Інформація, про спростування якої заявлено позов, подана ним при виконанні посадових (службових) обов»язків, стосується виконання ним функціональних обов»язків міського голови щодо розпорядження коштами місцевого бюджету, які були передбачені на завершення добудови ЗОШ № 5 м. Дрогобич.

За вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що міський голова м. Дрогобич Львівської області ОСОБА_1 у даній справі є неналежним відповідачем.

Згідно з роз»ясненнями ч.2 п. 26 постановиПленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд не вправі зобов»язати відповідача вибачитися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації, не передбачено у статях 16, 277 ЦК України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ТзОВ «Львівський будівельний холдінг», звернувся з позовною вимогою «про спростування недостовірної інформації шляхом публікації офіційного вибачення перед позивачем міського голови Дрогобича ОСОБА_1 про те, що ним поширена недостовірна, така, що не відповідає дійсності, порушує права свободи, ганьбить ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю Львівський будівельний холдинг», тобто, позивачем обрано такий спосіб захисту, який не передбачено ст. ст. 16, 277 ЦК України, а відтак така вимога не може бути задоволена.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ТзОВ «Львівський будівельний холдінг», пред»явивши вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна інформаційна корпорація», Товариства з обмеженою відповідальністю «Варіанти Львів», у позовній заяві не зазначив їх, як відповідачів, не звертався до суду з клопотанням про залучення їх до участі у справі, як відповідачів.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення суду про відмову в задоволенні позовних вимог ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» до міського голови м. Дрогобича з вищенаведених підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський будівельний холдинг» - задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 грудня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ТзОВ «Львівський будівельний холдинг» до міського голови м. Дрогобич Львівської області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.