АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

20 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві про встановлення факту надання неякісної правової допомоги, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання усунути недоліки в наданій безоплатній вторинній правовій допомозі,

встановив:

ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

21 листопада 2017р. ОСОБА_2 направив до суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу судді, яку ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 6 грудня 2017 року було залишено без руху та визначено п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для оплати судового збору та усунення недоліків апеляційної скарги. При цьому, в ухвалі було зазначено про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, так як позивачем не було зазначено підстав для звільнення та не надано доказів свого матеріального положення.

Копія ухвали судді від 6 грудня 2017 року отримана 11 грудня 2017р адміністрацією арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» (с.с.14), де утримується позивач, та вважається отриманою позивачем відповідно до ч. 6 ст. 76 ЦПК України, редакція якої діла на момент отримання копії ухвали, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (с.с.14), тому строк для надання доказів оплати судового збору та усунення недоліків апеляційної скарги для позивача з урахуванням вихідних днів закінчився 18 грудня 2017р.

18 грудня 2017р. до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій він повторно просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на скрутне фінансове становище та від надання копії апеляційної скарги для відповідача, з урахуванням його уразливого становища, як ув'язненого.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

З наданої позивачем довідки від 16 листопада 2017 року, виданої начальником СІЗО-начальником арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор», вбачається, що ОСОБА_2 з 21 вересня 2016 року перебуває в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на повному державному

- 2 -

забезпеченні, тому вважаю можливим звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 109 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені мають право одержувати в бандеролях, посилках і передачах, а також без обмеження придбавати за рахунок коштів, які є на їхніх особових рахунках, літературу через книготорговельну мережу, письмове приладдя, передплачувати газети і журнали.

З довідки ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 16 листопада 2017р. вбачається, що на особовому рахунку ОСОБА_2 обраховуються грошові кошти у розмірі 517,90грн., отже, ОСОБА_2 не позбавлений можливості придбати письмове приладдя, у тому числі і папір, для подання апеляційної скарги у двох екземплярах.

При цьому, діючими нормами процесуального права не передбачено обов'язку суду виготовляти замість сторони копії апеляційної скарги для іншої сторони. Крім цього, це може бути розцінено іншою стороною, як зацікавленість суду у результатах розгляду даної справи.

Таким чином, позивачем недоліки апеляційної скарги не усунені: не наведено належного обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, у чому полягає незаконність ухвали судді, та не надано копії апеляційної скарги для відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, згідно якої, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України, редакція якої діяла на момент її подання, так як в ній не зазначено, у чому полягає незаконність ухвали судді та не надано копії апеляційної скарги відповідно кількості осіб, які беруть участь у справі, у наданий строк ОСОБА_2 недоліки апеляційної скарги не усунув, апеляційна скарга підлягає поверненню позивачу.

Посилання позивача на те, що є підстави для відводу судді Рейнарт І.М., не обґрунтовані відповідно до положень ст. 36 ЦПК України.

При цьому, ч. 3 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Керуючись ст. ст. 136, 185, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2017 року про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві про встановлення факту надання неякісної правової допомоги, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання усунути недоліки в наданій безоплатній вторинній правовій допомозі вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Суддя