Справа № 304/1697/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 серпня 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.,

секретарі Шукаль О.Я.,

з участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду від 07 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації за частку у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Перечинського районного суду від 31 березня 2016 року визначено ідеальні частки її та ОСОБА_3 у рухомому майні, що належить таким на праві спільної сумісної власності, а саме: автомобіль марки «Фольксваген» моделі «Гольф-3», 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1; автомобіль марки «Фольксваген», моделі «Гольф-2», 1987 року випуску, д/н НОМЕР_2; автобус марки «Ікарус» 250-59, д/н НОМЕР_3 та причіп, д/н 22 60 НМ у розмірі по 1/2 частині кожному. Також даним рішенням встановлено, що автомобіль марки «Фольксваген», моделі «Гольф-2», 1987 року випуску, д/н НОМЕР_2 та автобус марки «Ікарус» 250-59, д/н НОМЕР_3, фактично відчужені та відсутні у реальному володінні сторін.

Оскільки добровільно вирішити питання про користування, поділ, виплату грошової компенсації вартості спільних транспортних засобів неможливо, а транспортними засобами фактично володіє лише відповідач, а тому просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з останнього на її користь грошову компенсацію 1/2 частки вартості кожного транспортного засобу на загальну суму 93 758,11 грн.

Рішенням Перечинського районного суду від 07 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість 1/2 частини автомобіля марки «Фольксваген» моделі «Гольф-3», 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1, що становить 33 517,25 грн., та вартість 1/2 частки причепа д/н НОМЕР_4, що становить 1593,99 грн., а всього 35 111,25 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 351,11 грн.

Додатковим рішенням Перечинського районного суду від 07 лютого 2017 року від 19 червня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації 1/2 частини вартості автомобіля марки «Фольксваген Гольф-2», 1987 року випуску, д/н НОМЕР_2 та 1/2 частини вартості автобус марки «Ікарус» 250-59, д/н НОМЕР_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для часткового задоволення позовних вимог відсутні і такі повинні бути задоволені у повному обсязі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 30 травня 1987 року між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб і рішенням Перечинського районного суду від 20 червня 2013 року, шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Перечинського районного суду від 31 березня 2016 року по цивільній справі № 304/1344/13-ц, яке набрало законної сили, змінений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково і визначено ідеальні частки сторін у рухомому майні, що належить їм на праві спільної сумісної власності на спірні автомобілі у розмірі по 1/2 частині кожному.

Цим рішенням суду встановлено, що згідно висновку експерта № 23/166 від 09 вересня 2015 року дійсна вартість автомобілів марки «Фольксваген», моделі «Гольф-3», 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1, становить 67 034,53 грн.; марки «Фольксваген», моделі «Гольф-2», 1987 року випуску, д/н НОМЕР_2, 45 793,73 грн., автобуса марки «Ікарус» 250-59, д/н НОМЕР_3 71 500 грн. та причепу, д/н 22 60 НМ 3 187,98 грн.

Крім цього, у рішенні суду зазначено, що автомобіль марки «Фольксваген Гольф-2», 1987 року випуску, д/н НОМЕР_2 та автобус марки «Ікарус» 250-59, д/н НОМЕР_3, фактично відчужені по дорученню та відсутні у реальному володінні сторін.

При постановленні рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції констатував, що автомобілі марки «Фольксваген Гольф-2», 1987 року випуску, д/н НОМЕР_2 та автобус марки «Ікарус» 250-59, д/н НОМЕР_3 фактично відчужені по дорученню та відсутні у реальному володінні сторін, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 частини вартості автомобіля марки Фольксваген» моделі «Гольф-3», 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1, що становить 33 517,25 грн., вартість 1/2 частки причепа д/н НОМЕР_4, що становить 1593,99 грн., а всього 35 111,25 грн.

Із даним висновком суду першої інстанції, судова колегія не може погодитися із наступних підстав.

У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

За правилами ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

У відповідності до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості такого поділу він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Рішенням суду від 31 березня 2016 року встановлено, що вищезазначені автомобілі були придбані сторонами під час шлюбу, відповідач (ОСОБА_3М.) не довів, що майно належить йому на праві особистої власності і майно (транспортні засоби) є спільним сумісним майном подружжя, яке підлягає поділу.

Із оглянутої в суді апеляційної інстанції цивільної справи №304/1344/2014ц вбачається, що згідно облікових карток приватного ТЗ станом на 02.07.2015 року вищезазначені спірні автомобілі були зареєстровані за його власником ОСОБА_3 (а.с. 133,134).

У матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про відчуження автомобіля марки «Фольксваген Гольф-2», 1987 року випуску, д/н НОМЕР_2 та автобус марки «Ікарус» 250-59, д/н НОМЕР_3 на підставі договорів, а висновок суду, що такі фактично відчужені по дорученню та відсутні у реальному володінні сторін, не може бути взято до уваги.

Відповідно до ст. 244 ЦК України на підставі довіреності здійснюється представництво. Довіреність є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно зі ст.ст. 238, 244 ЦК України довіреність не є правовим оформленням переходу права власності.

Видача довіреності без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності на автомобіль.

Підстави набуття права власності чітко визначені цивільним законодавством.

Відповідно до п.п. 2, 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року за №1388 передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов»язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Відповідно до п.7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, власники транспортних засобів-юридичні та фізичні особи або їх представники зобов»язані зареєструвати їх протягом 10 днів після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Таким чином, на час розірвання шлюбу, спірні автомобілі були обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і їх частки є рівними, тобто визначені судом ідеальні частки по 1/2 кожного, автомобілі знаходилися у користуванні відповідача і здійснення ним його відчуження, чи використав на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї, чи не на її потреби або приховав його, то таке майно або його вартість враховується при поділі.

Рішенням суду від 31 березня 2016 року, яке набрало законної сили, згідно висновку експерта №23/166 від 09 вересня 2015 року визначена дійсна вартість автомобіля «Фольксваген», моделі «Гольф-3», 1994 року випуску, д/н НОМЕР_1, становить 67 034,53 грн., а вартість 1/2 становить 33 517,26 грн., вартість автомобіля марки «Фольксваген», моделі «Гольф-2», 1987 року випуску, д/н НОМЕР_2 45 793,73 грн., а вартість 1/2 22 896,86 грн., вартість автобуса марки «Ікарус» 250-59, д/н НОМЕР_3 71 500 грн., а вартість 1/2 35 750 грн., вартість причепу, д/н 22 60 НМ 3 187,98 грн., а вартість 1/2 1593,99 грн. і з врахуванням наведеного 1/2 частини ОСОБА_1 становить 93 758,11 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідності до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, а також підлягає скасуванню і додаткове рішення суду від 19.06.2017 року, яке є невідємною частиною рішення суду від 07 лютого 2017 року із ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1, слід задовольнити із вищезазначених підстав.

Судові витрати, у відповідності до ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 сплачених позивачем у розмірі 1583 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України ст.ст. 319, 358, 364, 365 ЦК України, ст. 63, 70 СК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Перечинського районного суду від 07 лютого 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 19 червня 2017 року скасувати.

ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 вартість 1/2 автомобіля марки «Фольксваген» моделі «Гольф-3», 1994 року випуску, д/н 706-64РЕ, що становить 33 517,26 грн., вартість 1/2 частини автомобіля марки «Фольксваген» моделі «Гольф-2», 1987 року випуску, д/н С2440ІК, що становить 22 896,86 грн., вартість 1/2 частини автобуса марки «Ікарус» 250-59, д/н НОМЕР_3, що становить 35 750 грн., вартість 1/2 частини причепа д/н 2260НМ, що становить 1593,99 грн., а всього загальною сумою 93 758,11 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1583 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_7