Справа №463/2666/17
Провадження №2/463/1387/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

13 червня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики від 30.05.2015 в сумі 250000 грн., 3% річних від простроченої заборгованості в сумі 2955 грн., грошові кошти з урахуванням індексу інфляції від суми заборгованості у розмірі 46475 грн., а всього 299430 грн.

Крім цього, 13.06.2017 позивач подав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, а саме: на квартиру за адресою Львівська область, місто Львів, вулиця вул. Донцова Д., 8А квартира 6 (реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно: 16469646) та шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою Львівська область, місто Львів, вулиця Дмитра Д., 8А квартира 6, а саме: заборонити укладати договори купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, лізингу, іпотеки, поруки, предметом яких буде нерухоме майно за адресою Львівська область, місто Львів, вулиця вул. Донцова Д., 8А квартира 6, а також видавати довіреності на третіх осіб для укладення зазначених договорів.

Заяву мотивує тим, що згідно з п.12 договору позики відповідач зобов'язався не пізніше 30.06.2015 передати позивачу в іпотеку квартиру №6 за адресою м. Львів, вул.Донцова, будинок 8А, яка належить йому на праві власності, в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за договором.

Разом з тим, всупереч умовам договору відповідач ухиляється від передачі позивачу в іпотеку згаданої квартири, відповідний договір не уклав. В той же час має намір продати зазначену квартиру, що підтверджується оголошенням про продаж яке розміщене в газеті «Ваш Магазин» від 08.06.2017.

Оскільки відповідач своїх зобовязань за договором позики не виконав, грошові кошти на погашення заборгованості позивачу не повернув, разом з тим вчиняє дії спрямовані на відчуження належного йому майна, тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подані матеріали заяви про забезпечення позову, оглянувши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; 8) встановленням обов'язку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до об'єктів права інтелектуальної власності, правомірність використання (розміщення) яких у мережі Інтернет є предметом спору.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.4 Постанови від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 30.05.2015 в сумі 250000 грн., 3% річних від простроченої заборгованості в сумі 2955 грн., грошові кошти з урахуванням індексу інфляції від суми заборгованості у розмірі 46475 грн., а всього 299430 грн.

Враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу матеріального характеру, відповідач не виконує свого зобовязання перед позивачем, разом з тим вчиняє дії, спрямовані на реалізацію належного йому майна, а тому суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на квартиру за адресою Львівська область, місто Львів, вулиця вул. Донцова Д., 8А квартира 6 (реєстраційний номер обєкта у РПВН 16469646), що належить на праві власності ОСОБА_3, підлягає до задоволення.

Разом з тим, оскільки накладення арешту на майно охоплює заборону його відчуження, а тому потреби повторно забороняти ОСОБА_3 вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою Львівська область, місто Львів, вулиця Дмитра Д., 8А квартира 6, а саме: заборонити укладати договори купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, лізингу, іпотеки, поруки, предметом яких буде нерухоме майно за адресою Львівська область, місто Львів, вулиця вул. Донцова Д., 8А квартира 6, а також видавати довіреності на третіх осіб для укладення зазначених договорів, суд не вбачає, тому приходить до висновку, що заява про забезпечення позову в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.151-153, 197 ЦПК України,

ухвалив:

заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

В забезпечення позовних вимог стягувача ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, дата народження: 07.07.1979, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до боржника ОСОБА_3 (АДРЕСА_2; дата народження: 18.05.1978, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про стягнення заборгованості за договором позики накласти арешт на квартиру за адресою Львівська область, місто Львів, вулиця вул. Донцова Д., 8А квартира 6 (реєстраційний номер обєкта у РПВН 16469646), що належить на праві власності ОСОБА_3.

В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню. Ухвала суду може бути предявлена до виконання протягом трьох років.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Р.Я. Головатий