Справа № 629/1822/17
Номер провадження 2/629/1021/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.06.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шевцова О.А.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Територіальної громади Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним,
Позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 25,2 кв.м. з відповідними надвірними спорудами та будівлями, укладений 16 березня 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений Лозівською товарною біржею та зареєстрований за № 1-393.
Позивач у судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, проте суду надана заява у якій просить справу розглядати у її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у позові.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, проте суду надана заява у якій просить справу розглядати у його відсутності та не заперечує проти задоволення позову.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалася укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно зі ст. 47 ЦК України 1963 року, передбачено можливість визнання судом угоди дійсною у разі, якщо вона не була нотаріально посвідчена, сторона ухиляється від нотаріального посвідчення договору, а друга сторона повністю або частково виконала угоду. В такому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається.
З наданих суду доказів встановлено, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки в даному випадку сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, відбулося повне виконання вказаного договору: покупець вніс повну вартість майна, продавець передала майно у власність покупцю. При цьому вказаний договір був направлений на реальне настання правових наслідків, однак не був нотаріального засвідчений.
Відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час укладання спірної угоди, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. В даному випадку державна реєстрація спірного майна здійснена у 2000 році. Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що на даний час не можливо нотаріально посвідчити договір купівлі- продажу № 1-393, оскільки місце знаходження продавця за договором на даний час не відоме, а усі умови угоди повністю виконані сторонами договору. Тому на підставі ст. 47 ЦК України 1963 року, з метою захисту права власності позивача на нерухоме майно, суд вважає можливим визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним.
За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 220, 626, 638, 657 ЦК України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до Територіальної громади Орільської селищної ради Лозівського району Харківської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним задовольнити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Шевцов