Справа № 337/4222/16-ц
Провадження 2/337/98/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

У заяві вказала, що 30.07.1999 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалося, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитимуть їх інтересам. Шлюбні відносини з відповідачем припинені в 2009 році, у теперішній час вони сумісне господарство не ведуть, тому, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем.

У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач з позовом не був згодний, заперечував проти розірвання шлюбу, тому, ухвалою суду від01.12.2016 року сторонам було надано строк для примирення, яке станом на день розгляду справи судом, не відбулося. У судове засідання 06.06.2017 року відповідач не з'явився, надавши суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Судом встановлено, що 30.07.1999 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сумісне життя з відповідачем не склалося, разом вони не проживають з 2009 року, шлюбні відносини припинені, тому позивачка звернулася до суду з даним позовом.

За змістом ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 65 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Положенням ч.1 ст. 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 Постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК).

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

У визначений ухвалою суду від 01.12.2016 року строк для примирення шість місяців, примирення між подружжям не відбулося.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Враховуючи, що примирення між подружжям не відбулося, подружжя шлюбні відносини припинило в 2009 році, сторони не ведуть сумісного господарства, позивачка не бажає зберегти шлюб та сім'ю. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому суд вважає за можливо позов задовольнити, шлюб розірвати, що не протиречить ст.110, 112 СК України.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України; ст.ст. 197, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 30 липня 1999 року, Хортицьким відділом реєстрації актів громадянського стану м.Запоріжжя, актовий запис № 342.

Залишити ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є.Гнатик