Головуючий суду 1 інстанції - Баронін Д.Б.
Доповідач - Коротенко Є.В.
Справа № 428/1839/17
Провадження № 22ц/782/654/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Коротенка Є.В.,

суддів: Кострицького В.В., Авалян Н.М.,

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років, визнання права на спадкування за законом, в тому числі разом зі спадкоємцями першої черги,

В С Т А Н О В И Л А:

20 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років, визнання права на спадкування за законом, в тому числі разом зі спадкоємцями першої черги.

В обґрунтування позову позивач вказала, що з травня 1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 вона та ОСОБА_4 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство та мали спільний бюджет.

Вони разом виховували синів позивача, вирішували побутові питання, їздили на відпочинок, допомагали батькам. Оскільки спільних дітей в них не було, реєструвати шлюб вони не вважали за потрібне. Відповідач по справі є рідною дочкою померлого. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер. Заповіту померлий не залишив. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2. З 2004 року у вказаній квартирі проживав син позивача з родиною. Позивач вказує, що вона здійснювала сплату комунальних платежів за обидві квартири, оскільки ОСОБА_4 періодично був безробітним, мав мінливий, нерегулярний дохід. З 2002 року він постійно хворів на неврологічні та кардіологічні хвороби, доволі часто перебував на стаціонарному лікуванні. Стан його здоров'я вимагав постійного стороннього догляду, забезпечення належних умов життя, які забезпечувала позивач. У травні 2015 року ОСОБА_4 переніс важку операцію, під час його перебування у лікарні та реабілітаційному періоді позивач була поруч, допомагала. 02 жовтня 2016 року у ОСОБА_4 стався інсульт, була зроблена операція, але наступного дня стався другий інсульт та була зроблена друга операція, після чого була нерухома вся ліва частина тіла. Позивач постійно піклувалась про ОСОБА_4, доглядала за ним, годувала, шукала гроші на лікування, купувала ліки та оплачувала обстеження та операції. Але ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер. Весь цей час позивач сама опікувалась ОСОБА_4, оскільки його батьки вже давно померли, а дочка останні десять років проживала спочатку в м.Києві, а останні два роки - у Німеччині. Організацію та всі витрати на поховання здійснювала позивач. Встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивачу необхідно для вирішення питань щодо спадщини після смерті ОСОБА_4, тому просила суд:

- встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 з померлим ОСОБА_4 понад пять років (з січня 2004 року до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5);

- визнати ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги за законом;

- на підставі ч.2 ст.1259 Цивільного кодексу України визнати за ОСОБА_2 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 разом зі спадкоємицею першої черги ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08.08.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років, визнання права на спадкування за законом, в тому числі разом зі спадкоємцями першої черги відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 звернулася до суду із апеляційною скаргою на нього, вважає його незаконним, необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років, визнання права на спадкування за законом, в тому числі разом зі спадкоємцями першої черги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 (том 1. А.с.201) та після його смерті відкрилася спадщина.

У відповідності до ст.1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 заповіт не складено (том 1, а.с.204).

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (том 1, а.с.200, 206).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен встановити як факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, так і факт того, що внаслідок безпорадного стану спадкодавця позивачпротягом тривалого часу опікувався ним, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу.

Пунктом 5.2 Листа від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України (далі - ВССУ) з рогляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

При цьому колегія суддів зауважує, що у відповідності до положень п.4 ч.1 ст.32 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції - на час направлення ВССУ Листа № 24-753/0/4-13), вищий спеціалізований суд надає методичну допомогу судам нижчого рівня з метою однакового застосування норм Конституції та законів України у судовій практиці на основі її узагальнення та аналізу судової статистики; дає спеціалізованим судам нижчого рівня рекомендаційні роз'яснення з питань застосування законодавства щодо вирішення справ відповідної судової юрисдикції.

Також, відповідно до абз.3 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем суду не надано достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 дійсно знаходився у безпорадному стані та того, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві (під час його знаходження у безпорадному стані).

При таких обставинах колегія суддів погоджується з висновком суду про необгрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в частині визнання права на спадкування за законом, в тому числі разом зі спадкоємцями першої черги (зміна черговості спадкування).

При цьому, колегія суддів зауважує, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2 спадкоємцем четвертої черги за законом не можуть бути задоволені, оскільки діючим законодавством України (зокрема, Цивільним кодексом України та Порядком

вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства

юстиції України 22.02.2012 № 296/5) встановлено спеціальний порядок прийняття спадщини та набуття особою статусу спадкоємця за законом відповідної черги.

Разом із тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років, суд першої інстанції послався на те, що вказані вимоги після відмови у задоволенні вимоги про визнання за позивачем права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги не мають жодного правового значення для позивача, оскільки задоволення цих вимог не призведе до виконання завдання цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних спадкових прав позивача.

З таким висновком Сєвєродонецького міського суду колегія суддів Апеляційного суду Луганської області не може погодитися з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

При цьому, згідно із ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Також пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за

наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Із матеріалів справи вбачається, що в період з січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Вказані обставини у повній мірі підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами.

При цьому позивачка суду пояснила, що встановлення факту її проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 в період з січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 необхідно для вирішення питань, пов'язаних зі спадщиною, що відкрилася після смерті останнього.

Із системного аналізу положень ст. 1264 ЦК України та п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України чітко вбачається, що встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу понад п'ять років має наслідком набуття особою статусу спадкоємця четвертої черги за законом.

У свою чергу, набуття статусу спадкоємця за законом надає особі право здійснювати в подальшому дії, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб або які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб.

До таких, зокрема, можуть бути віднесені дії, вчинені у відповідності до положень ч.5 ст.1224 або ч.1 ст.1259 ЦК України, а також інші.

При таких обставинах відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років з вказаних підстав порушує загальні принципи цивільного судочинства, приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1,3 ЦПК України, ст.ст.1, 11, 12, 15 ЦК України, та є необгрунтованою.

Також колегія суддів зауважує, що відповідач визнає позовні вимоги в частині встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в період з січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 1, а.с.230).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, а відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України - порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на наведені обставини, а також з урахуванням положень п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08.08.2017 року змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років задовольнити. Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_5. В іншій частині рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08.08.2017 року залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 серпня 2017 року змінити, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю понад п'ять років задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в період з січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_5.

В іншій частині рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення, однак його може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: