АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1289/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Мазуренко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівКарпенко О. В., Фетісової Т. Л.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: Орган опіки та піклування: Виконавчий комітет Уманської міської ради про усунення перешкод у користуванні часткою у спільному сумісному майні, виділ в натурі частки зі спільного майна та визнання права власності на неї -,

в с т а н о в и л а :

05 квітня 2017 року позивач ОСОБА_6 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_7, третя особа: Орган опіки та піклування про усунення перешкод у користуванні часткою у спільному сумісному майні, виділ в натурі частки зі спільного майна та визнання права власності на неї.

ОСОБА_6 позовні вимоги мотивувала тим, що їй, та її неповнолітнім дітям ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідачу ОСОБА_7 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 10.03.2014 року, виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 04.03.2014 року № 14341. Квартира знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 була приватизована на чотирьох осіб, у рівних долях і є приватною спільною сумісною власністю ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7.

Між ними, як співвласниками цього майна, а саме: ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_7 виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Хоча позивач ОСОБА_6 вказує, що вона неодноразово зверталась до відповідача з пропозицією обміну, а саме: його частини квартири, яка належить ОСОБА_7 на праві приватної спільної власності за вищевказаною адресою на частину житлового будинку, площею 30 кв. м. та земельною ділянкою 0,02 га ( з усіма зручностями). Однак, відповідач ОСОБА_7 не погодився, інші пропозиції щодо мирного врегулювання спору відхиляє.

З причин неприязних взаємовідносин, що склалися у родині, позивач з дітьми не проживає в даній квартирі, частка якої належить їм на праві приватної сумісної власності. Здати належні їм частки (чи кімнату) в оренду відповідач також теж не дає можливості.

Тому позивач ОСОБА_6 просила суд : припинити право приватної спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Встановити порядок користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме ванна, площею 1,9 кв. м; вбиральня (сполучена), площею 0,9 кв. м; коридор, площею 9,0 кв.м; комора, площею 0,8 кв.м - залишити в загальному користуванні. Виділити ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в натурі по 1/4 частці спільного сумісного майна, що належить мені - ОСОБА_6, неповнолітнім дітям ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідачу - ОСОБА_7 на праві приватної спільної сумісної власності, шляхом виділення в натурі жилих кімнат : площею 14,3 кв. м та площею 12,5 кв. м, та визнати за ними право власності на кімнати, площею 14,3 кв.м та площею 12,5 кв. м в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати та витрати на надання правової допомоги.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 квітня 2017 року позовна заява ОСОБА_6 залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України та надано строк для усунення недоліків до 18 квітня 2017 року.

ОСОБА_6 на виконання ухвали суду про залишення без руху на адресу суду направлено відповідь, яка отримана судом 18.04. 2017 року.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, Орган опіки та піклування: Виконавчий комітет Уманської міської ради, про усунення перешкод у користуванні часткою у спільному сумісному майні, виділ в натурі частки зі спільного майна та визнання права власності на неї визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 19 квітня 2017 року ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що дана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи. Також апелянт посилається, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в даній статті не передбачено чіткості щодо вимог до викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Суд посилається що позивачем не зазначено докази, які б підтверджували відповідні обставини, що не відповідає дійсності, вказує апелянт. Безпідставними є також посилання суду на не надання позивачем розміру витрат пов'язаних з правовою допомогою, та що не надано договору доручення, договору про надання юридичних послуг, документів , що підтверджують сплату гонорару, чи інших витрат. Апелянт вказує, що немає доступу до квартири, тому немає можливості провести її оцінку, оскільки відповідач чинить перешкоди в користуванні квартирою, тому сплачено лише судовий збір в частині немайнових вимог, а судом не вказано, який розмір судового збору необхідно доплатити. Тому апелянт ОСОБА_6 просить суд скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.04.2017 року по справі № 705/1539/17 про повернення позовної заяви позивачеві - ОСОБА_6 та направити справу для продовження розгляду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

На адресу суду надійшла заява про розгляд скарги за відсутності апелянта ОСОБА_6

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду першої інстанції до скасування, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом термін не виконала вимоги ст. 119, 120 ЦПК України та не усунула недоліки позовної заяви, не виконала в повному обсязі ухвалу суду про залишення позову без розгляду .

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки даний висновок суду є помилковим, не достатньо обґрунтованим, судом не повно з'ясовані та встановлені обставини справи та допущено порушення норм процесуального права.

Приходячи до висновку про невідповідність змісту позовної заяви у даній справі вимогам ЦПК України, суд першої інстанції допустив порушення вимог цивільного процесуального закону, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Так згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч. 2 ст. 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи 05 квітня 2017 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: Орган опіки та піклування: Виконавчий комітет Уманської міської ради про усунення перешкод у користуванні часткою у спільному сумісному майні, виділ в натурі частки зі спільного майна та визнання права власності на неї залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 18 квітня 2017 року.

18 квітня 2017 року позивачем ОСОБА_6 на виконання ухвали суду від 05.04.2017 року було подано заяву про усунення недоліків. Проте, доводи викладені позивачем у заяві про усунення недоліків, суд першої інстанції не прийняв до уваги , повернувши ухвалою суду від 19 квітня 2017 року позовну заяву позивачеві.

Із тексту ухвали суду про залишення позову без руху вбачається, що одним із недоліків, зазначених судом, є : «…не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини, так як позивачем ставиться питання про усунення перешкод у користуванні часткою у спільному сумісному майні і при цьому, питання про виділ в натурі частки зі спільного майна та визнання права власності на неї, тощо.

Також суд вказує, що позивачем не надано розміру витрат пов'язаних з правовою допомогою, не надано договору доручення, договору про надання юридичних послуг, документів , що підтверджують сплату гонорару та не сплачено в повному обсязі судовий збір, оскільки позивачем заявлено вимоги майнового та немайнового характеру.

Колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу ОСОБА_6, суд першої інстанції залишив поза увагою, що за змістом ст. 119 ЦПК України, позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини, та визначає зміст позовних вимог.

Так, у даному випадку позивач ОСОБА_6 вказала, що вона не проживає разом з неповнолітніми дітьми в квартирі, хоча має право проживати у спірній квартирі, у зв'язку з перешкодами, які їй створено відповідачем, тобто має місце виклад обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача. Також позивачем додано до позовної заяви копії ряду документів, зазначених в додатку, що підтверджують її вимоги.

При цьому та обставина, що таких доказів може бути недостатньо для задоволення позовних вимог у справі жодним чином не може впливати на можливість особи звернутися до суду за захистом свого права. Встановивши, що позовні вимоги не ґрунтуються на доказах, суд має відмовити у їх задоволенні за недоведеністю, а не відмовляти у розгляді відповідного спору та відмовляти у прийнятті позову до розгляду.

У такому випадку повернення позовної заяви є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та основних засад судочинства щодо забезпечення доступу до правосуддя, встановлених Конституцією України та ЦПК України.

Відповідно до роз'яснення п. п 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутність доказів, пропуску позовної давності та інших передбачених законом підстав.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Колегія суддів також вважає, що доводи апелянта є обґрунтованими та підлягають задоволенню щодо посилань суду на те, що не надані склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, а також не надані договір доручення, договір про надання юридичних послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Однак, перелічені документи можуть бути надані суду в попередньому судовому засіданні чи на початку розгляду справи по суті, що не є перешкодою для відкриття провадження у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України докази є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 131 ЦПК України, документи, що підтверджують склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги (договір про надання правової допомоги, документ про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги) можуть бути надані на попереднє судове засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до абзацу 4 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе при наступних стадіях цивільного процесу.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України встановлено, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Отже, питання щодо визначення та розміру сплати судового збору за відсутності проведення оцінки майна щодо вимог майнового характеру має бути вирішено судом під час розгляду справи, в зв'язку із неможливістю проведення такої оцінки позивачем до часу звернення з позовом до суду, оскільки позивачем сплачено судовий збір щодо вирішення вимог немайнового характеру, то суд вправі стягнути судовий збір із сторони на користь держави при ухваленні рішення та вирішенні питання стягнення судових витрат у відповідності до вимог ст. ст. 79. 80, 82 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими щодо скасування ували суду, оскільки останній порушив порядок, встановлений для вирішення даного питання, порушивши вимоги процесуального права, та підлягають частковому задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо направлення матеріалів позову для продовження розгляду не підлягають задоволенню, оскільки провадження у справі не відкрито, тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може залишатись в силі, так як при його ухваленні судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування ухвали суду.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням матеріалів позову для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі до Уманського міськрайонного суду Черкаської області , оскільки суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 312, 313- 315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, Орган опіки та піклування: Виконавчий комітет Уманської міської ради про усунення перешкод у користуванні часткою у спільному сумісному майні, виділ в натурі частки зі спільного майна та визнання права власності на неї - скасувати.

Матеріали позову направити до Уманського міськрайонного суду Черкаської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :