Справа № 161/4464/17
Провадження № 2/161/2009/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Бортнюку А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину. Свій позов мотивує тим, що з ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2010 року по 11.03.2016 року. В шлюбі у них народилася одна дитина: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка проживає разом з нею та фактично перебуває на її утриманні. В добровільному порядку допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Крім того, вказує, що дитина потребує додаткових витрат, оскільки в даному році іде у перший клас, а тому виникає необхідність у покупках цілу ряду нових речей та приладь. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 1500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дочкою повноліття.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що дитина спостерігається у лікаря-ортопеда з діагнозом: плоскостопість І ст. повздовжня, а тому потребує постійного лікування та додаткових витрат. Просила позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що він працює та отримує заробітну плату в розмірі 3200 грн. на місяць. Він не є інвалідом, на обліку у лікарів не перебуває. Вимогу позивача про стягнення додаткових витрат на дитину не визнає повністю, оскільки купує ліки дитині, сплачує внески за «маленьку» школу та дитячий садок. Крім того, зазначив, що заробітна плата є його єдиним джерелом доходів.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.03.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7).

В шлюбі у них народилася одна дитина: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Малолітня дочка проживає разом з матірю позивачкою ОСОБА_3

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їхньої неповнолітньої дочки.

Відповідач ОСОБА_2 працює в ПП «Волиньземсервіс» та має регулярний дохід, у розмірі 3200 грн. на місяць (а.с. 31).

За таких обставин з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь позивачки на утримання їх спільної дитини підлягають визначенню в частці від його заробітку (доходу).

Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка. дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, інвалідність йому не встановлена.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд приймає до уваги матеріальне становище платника аліментів, його сімейний стан, наявність на утриманні другої дитини, встановлений законодавством прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, суд вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні, згідно огляду лікаря-ортопеда, встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 спостерігається у вказаного лікаря з діагнозом плоскостопість І ступеня, а тому потребує додаткових витрат на лікування.

Однак, суд критично оцінює надані стороною позивача квитанції на покупку ліків для дитини, оскільки з більшості з них не вбачається препаратів спеціалізованого призначення для даного захворювання, а лише препарати для лікування простудних захворювань.

Крім того, представником позивача не надано належних доказів того, що вищезазначені препарати були придбані за призначенням лікарів.

Таким чином, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача щомісячно додаткові витрати у розмірі 1500 грн до повноліття дочки, позивач у порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження необхідності їх стягнення до повноліття дитини.

Отже, в задоволенні вимоги ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн., як визначено п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі ст.ст.179-183, 185, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, який народився 28.12.1983 року на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5