Справа № 289/606/17
Номер провадження 2/289/502/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Потіївської обєднаної територіальної громади, про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,9900 га (кадастровий номер :01:000:0117) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська сільська рада, інших спадкоємців які б мали право та претендували на зазначене майно немає, тому просив суд визнати за ним право власності на вищевказане майно.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник Потіївської обєднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народився 14.05.1994 року в с. Потіївка, Радомишльського р-ну Житомирської області, де на даний час зареєстрований та проживає.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії І-ТП № 008097 від 12.07.1994 року, що видане Потіївською сільською радою Радомишльського району Житомирської області, його батьками записані: батько ОСОБА_2, українець, та мати ОСОБА_3, українка.

21 січня 2004 року помер батько позивача, ОСОБА_2, у віці 32 роки в с. Потіївка, Радомишльського району, Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 149463, видане виконкомом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 22.01.2004 року.

В шестимісячний строк після смерті батька, ОСОБА_2, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, позивач звернувся до Радомишльської державної нотаріальної контори, результаті чого, нотаріусом було заведено спадкову справу під № 211(2004). Фактично спадщину після смерті батька прийняли, мати позивача ОСОБА_3, брат позивача (син покійного) ОСОБА_4, та позивач ОСОБА_1, даний факт підтверджує довідка № 157 від 26.01.2017 року з виконавчого комітету Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, копія додається. Крім того, спадкоємці вже успадкували житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Потіївка, Радомишльського району Житомирської області по вул. Хмельницька, 16 даний факт підтверджує Свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.05.2005 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-659.

Окрім вищевказаного, до складу спадкового майна, що також залишилося після смерті ОСОБА_2, входить земельна ділянка площею 2,99 га (кадастровий номер :01:000:0117), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлому батьку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 231621 від 15 березня 2005 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 30.04.2004 року № 81.

Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України позивач, як спадкоємець за законом (ст. 1261 ЦК України) не має можливості через те, що вищезазначений Державний акт був виданий вже після смерті спадкодавця, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідної нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину. Більше того, брат позивача, ОСОБА_4, мати позивача, ОСОБА_3 відмовились від спадкування належних їм частин вищезазначеної земельної ділянки на корить позивача, що підтверджують їх письмові заяви від 15.03.2017 року за № 46 та № 45.

У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Згідно до п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Потіївської обєднаної територіальної громади, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2, який помер 21.01.2004 року в с. Потіївка, Радомишльського району Житомирської області право власності на земельну ділянку площею 2,9900 га (кадастровий номер :01:000:0117) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська сільська рада, що належала померлому батьку, ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 231621 від 15 березня 2005 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 30.04.2004 року № 81.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький