справа № 361/24/17
провадження № 2/361/905/17
РІШЕННЯ

Іменем України

11 травня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Павлової О.С., Скок О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила поділити між нею і ОСОБА_5 належну їм на праві спільної часткової власності земельну ділянку площею 0,0223 га, розташовану у АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_4; виділити їй у власність земельну ділянку площею 0,0112 га, кадастровий номер НОМЕР_5; у власність відповідача виділити земельну ділянку площею 0,0111 га, кадастровий номер НОМЕР_6.

В обґрунтування позову зазначала, що з 11 січня 2008 року сторони перебували у шлюбі, 19 грудня 2013 року рішенням суду шлюб між ними розірвано. 27 грудня 2012 року відповідач подарував їй належну йому ? частку житлового будинку із надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за вказаною адресою, а 18 лютого 2013 року подарував їй ? частку земельної ділянки площею 0,0223 га за цією ж адресою для обслуговування подарованої частини будинку.

У 2015 році вони за спільною згодою вирішили поділити дану земельну ділянку, склали нотаріально посвідчену заяву про поділ земельної ділянки, відповідно до якої вони домовились поділити земельну ділянку на дві окремі земельні ділянки таким чином, що у власність позивача переходить земельна ділянка площею 0,0112 га, у власність відповідача - земельна ділянка площею 0,0111 га.

На підставі цієї заяви вони виготовили технічну документацію на вказані дві земельні ділянки, однак укласти нотаріально посвідчений договір поділу земельної ділянки їм не вдалося, оскільки відповідач втратив оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, проти задоволення позову не заперечує, просив розглянути справу за його відсутності.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 11 січня 2008 року по 31 грудня 2013 року сторони перебували у шлюбі. 27 грудня 2012 року згідно із договором дарування відповідач ОСОБА_5 подарував позивачу ОСОБА_4 49/100 частин належного йому житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Право власності ОСОБА_4 на 49/100 частин зазначеного нерухомого майна 22 січня 2013 року зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1.

18 лютого 2013 року між сторонами укладено договір дарування ? частини земельної ділянки, за умовами якого відповідач подарував позивачу ? частину належної йому земельної ділянки площею 0,0223 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_4, яка належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7.

Право власності ОСОБА_4 на ? частину цієї земельної ділянки 18 лютого 2013 року зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 6.

Із нотаріально посвідченої заяви сторін від 28 липня 2015 року видно, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як співвласники зазначеної вище земельної ділянки площею 0,0223 га, кожний по ? частки, виявили намір поділити дану земельну ділянку на дві окремі земельні ділянки відповідно до виготовленої ними технічної документації із землеустрою на земельні ділянки таким чином:

- у власність позивача ОСОБА_4 переходить земельна ділянка площею 0,0112 га, кадастровий номер НОМЕР_5;

- у власність відповідача ОСОБА_5 переходить земельна ділянка площею 0,0111 га, кадастровий номер НОМЕР_6.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гонтар Н.І. позивачу ОСОБА_4 у державній реєстрації права приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_5 відмовлено, оскільки відповідного документа, який би засвідчував факт виділу (поділу) об'єкта нерухомого майна між співвласниками, не надано.

Укласти нотаріально посвідчений договір поділу земельної ділянки сторони не можуть, оскільки оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку, що підлягає поділу, відповідачем втрачено.

У ч. 1 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно із п. "а" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

За змістом ч. 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_5, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 про поділ між сторонами земельної ділянки, належної їм на праві спільної часткової власності, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Поділити між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 належну їм на праві спільної часткової власності земельну ділянку площею 0,0223 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_4.

Виділити у власність ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) земельну ділянку площею 0,0112 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_5.

Виділити у власність ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) земельну ділянку площею 0,0111 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; кадастровий номер НОМЕР_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.