Справа № 366/1581/17
Провадження № 2/366/332/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року смт.Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: судді Корчкова А.А., за участю секретаря судового засідання Онищенко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на нерухомемайно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2017 року позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Воропаївка по вул. Миру,72 Іванківського району Київської області, що залишився після смерті ОСОБА_2.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 01 січня 2015 року в с. Воропаївка Іванківського району Київської області померла її свекруха, ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2 склала заповіт на користь позивача. Заповіт посвідчено Шпилівською сільською радою Іванківського району Київської області, 14 серпня 2013 року, за реєстром № 4. Після її смерті спадщину прийняла позивач, шляхом подачі заяви до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу.

Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки не було надано правовстановлюючий документ на будинок. Позивач стверджує, що будинок її свекруха побудувала у 1956 роц, проте не провела державної реєстрації свого права власності на вказаний будинок ніяких правовстановлюючих документів на даний будинок оформлено не було.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист, в якому просив розгляд справи проводити без участі їх представника, заперечень не має та позов визнає.

Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 січня 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 327061, актовий запис № 2.

Як вбачається із заповіту, посвідченого ОСОБА_4, секретарем Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області, 14 серпня 2013 року, за реєстром № 4, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося і взагалі все, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1.

Позивач подала заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено в звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2017 року № 61/02-31.

За даними нотаріальної контори (постанова від 17.05.2017 року № 61/02-31) після ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_1, заявою № 01 від 10 січня 2017 року. Спадкоємців передбачених ст. 1241 ЦК України немає.

Так, у відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг.

Судом встановлено, що, відповідно до довідки виданої Шпилівською сільською радою Іванківського району Київської області від 08.07.2016 року № 561, згідно виписки з погосподарської книги № 8 на 2011-2016 роки, ОСОБА_2 є власником домогосподарства, що знаходиться в с. Воропаївка по вул. Миру,72. За вказаною адресою рахується земельна ділянка площею 0, 1122 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд.

У звязку з тим, що записи в по господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Воропаївка Іванківського району Київської області по вул. Миру,72, дійсно належав на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_2

Також, при вирішені вказаного спору суд враховує та оцінює у сукупності інші докази, а саме: технічний паспорт на обєкт нерухомого майна, з якого вбачається, що житловий будинок загальною площею 43,0 кв.м., дійсно розташований в селі Воропаївка Іванківського району Київської області по вул. Миру, 72.

Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа можезвернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає можливим визначити за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Позивач в позовній заяві зазначила, що судові витрати згодна нести сама.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216 1223, 1233 - 1257 ЦК України, статтями 57, 60, 64, 88, 213- 215, 292, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, що залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла 01.01.2015 року, а саме на житловий будинок, загальною площею 43, 0 кв. м. з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Воропаївка по вул. Миру,72 Іванківського району Київської області.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя А.А. Корчков