АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 646/4198/16-ц Головуючий суддя І інстанції Сорока О. П.
Провадження № 22-ц/790/3465/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, повязані із застосуванням Закону України Про захист прав споживачів
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Радченко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договорів,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що умови договорів кредиту з ПАТ «УкроСиббанк» № 0 та № 0 від 15.04.2008 р. є несправедливими, оскільки договором передбачена відповідальність лише позичальника, відповідальність Банка не передбачена, їй не було повідомлено інформацію, передбачену ч. 2 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів». З циїх підстав просила визнати їх недійсними.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договорів залишено без задоволення..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати рішення, та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує ті самі обставини, на які посилалася обгрунтовуючи позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт укладення договорів кредиту на несправедливих умовах та без належного повідомлення про умови кредитування.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.04.2008 р. між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», був укладений договір кредиту, відповідно якого позичальник отримала 55000 доларів США строком до 13.04.2029 року зі сплатою 12,5% річних (а.с.14-17). Факт отримання грошових коштів підтверджується меморіальним ордером № НОМЕР_1 (а.с.69).

Абзац 4 п.7.5. вказаного договору містить положення про те, що підписанням цього договору Позичальник підтверджує, що на дату укладання Договору є клієнтом Банку і ознайомлений з Тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню та Тарифами Банку, що викладені у Додатку №3 до Договору.

Пунктом 7.13 договору передбачено, що сторони домовились вважати, що уклавши цей Договір, Позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами цього Договору, підтверджує свої права та обов'язки за цим Договором і погоджується з ними, підтверджує свою здатність виконувати умови цього Договору, та що всі умови даного Договору йому цілком зрозумілі і Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також що перед укладанням цього Договору отримав від Банку Інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів».

Кредитний договір містить наступні умови: мету надання кредиту (п. 1.4); форми його забезпечення (п. 2.1); розмір процентів за користування кредитом (п. 1.2); суму кредиту (п. 1.1), строк, на який надається кредит (п. 1.2.2), детальний розпис загальної вартості платежів за договором, що включає в себе суми платежів із повернення кредиту, процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги та розрахунок сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки (п. 1.2.2 та додаток 1 до договору - графік повернення кредиту та визначення сукупної вартості кредиту, Додаток №3 тарифи банку); можливість дострокового повернення кредиту та його умови (розділ 6).

15.04.2008 року між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», укладено також договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до п.1.1. Банк зобов'язувався надати, а Позичальник прийняти кредит у формі кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 1612, 62 грн. строком користування до 13.04.2029 року, зі сплатою 16 % річних.

Даний договір містить наступні умови: мету надання кредиту (п. 1.6); форми його забезпечення (п. 2.1); розмір процентів за користування кредитом (п. 1.2); суму кредиту (п. 1.1), строк, на який надається кредит (п. 1.4), детальний розпис загальної вартості платежів за договором, що включає в себе суми платежів із повернення кредит)'. процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги та розрахунок сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки (п. 1.4.2. та додаток 3 до договору - графік повернення кредиту та визначення сукупної вартості кредиту); можливість дострокового повернення кредиту та його умови (п 6.2).

Пунктом 7.2 договору №0 позичальник підтвердила те, що перед укладанням Договору отримала від банку Інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів».

Пунктом 2 ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г)тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; та інш.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Відповідно до Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою НБУ №168 від 10.05.2007 року, кредитний договір має містити графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, щомісяця, поквартально тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до цих Правил. У графіку платежів має бути докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом (пункт 3.2).

Пунктом 3.3. Правил зобовязано банки зазначити в кредитному договорі сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх сукупних послуг та інших фінансових зобовязань споживача. які повязані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту.

Зазначені вимоги Закону та Правил дотримані при укладенні кредитних договорів 0, 0 від 15.04.2008 року, оцінка змісту умов договору правильно надана судом першої інстанції.

Договори споживчого кредиту від 15.08.2008 року укладено в письмовій формі та підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позичальник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; банк надав позичальнику документи, які передували укладенню договору споживчого кредиту, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; у додатках до договору споживчого кредиту міститься повна інформація стосовно умов кредитування.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією ВСУ у справі №6-1341цс15 від 02.12.2015 року.

Умови договорів містять визначення прав та обов*язків як позивача так і відповідача, істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача судом не встановлено.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Підстав, передбачених ст.309 ЦПК України для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_3