Справа №333/1948/17
Провадження №2/333/1388/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву неповнолітнього ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого виступає мати ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

До суд із позовом звернувся неповнолітній ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого виступає мати ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Кедрова, 6. Посилається на те, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності ОСОБА_4 було надано земельну ділянку за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Кедрова, 6 (стара адреса: п.2й Первомайський, кВ. 59 м. 20). Відповідно до технічного паспорту від 20.12.1990 р. на земельній ділянці за цією адресою розташовано жилий будинок, сарай, туалет, сарай та водопровід. 25.04.1986 р. ОСОБА_4 помер. На час його смерті єдиними спадкоємцями по закону були його дочка ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_6, які були зареєстровані та мешкали разом за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Кедрова, 6. Після смерті 16.11.1989 року ОСОБА_6, її дочка ОСОБА_5 прийняла спадщину за заповітом, який складений 27.07.1988 року, але не оформила своїх спадкових справ. ОСОБА_5 після укладання шлюбів набула прізвище ОСОБА_7. 22.06.2012 року вона склала заповіт, згідно якого все своє майно, яке належить їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, вона заповідає ОСОБА_1. 03.08.2012 року вона померла. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем усього майна, що належало ОСОБА_8 Для отримання спадщині після смерті ОСОБА_8 позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 Однак, постановою від 09.02.2017 року №100/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки в матеріалах інвентаризаційної справи на нерухоме майно відсутній висновок про реєстрацію та відомості про дату реєстрації права власності на вказаний будинок, а також у будинковій книзі є підчистки та дописки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним.

Представник відповідача та третя особа нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив слухати справу без їх участі.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

22.06.2012 року ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_5) ОСОБА_9 склала заповіт, згідно якого все своє майно, яке належить їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, вона заповідає ОСОБА_1.

03.08.2012 року ОСОБА_7 померла.

Після її смерті із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу ОСОБА_3 постановою від 09.02.2017 року відмовила у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом на житловий будинок №6 по вул.. Кедровій в м. Запоріжжя після померлої 03.08.2012 року ОСОБА_7 у звязку з тим, що ненадані документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії. З цієї постанови вбачається, що на підтвердження належності ОСОБА_4 житлового будинку №6 по вул.. Кедровій в м. Запоріжжя заявником до нотаріуса був наданий лист ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.10.2016 року за вих. 11180. За матеріалами інвентаризаційної справи за цією адресою видали копію договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності. В матеріалах справи відсутні висновок про реєстрацію та відомості про дату реєстрації права власності, номер книги та номер реєстрового запису про реєстрацію права власності.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Із наданих позивачем та досліджених судом письмових доказів вбачається, що ОСОБА_10 за життя не належали права на житловий будинок №6 по вул.. Кедровій в м. Запоріжжя, оскільки права власності на нього не було оформлене в належному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено, що особа, яка здійснила, або здійснює самовільне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2 ст. 376 ЦК України).

Відповідно до ст. 301 Закону від 20 квітня 2000 р. №1699-III «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону від 16 листопада 1992 р. №2780-XII «Про основи містобудування» будівництво об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 р. N 1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, зокрема, як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок №6 по вул.. Кедровій в м. Запоріжжя до експлуатації в установленому законодавством порядку не приймався, належно затвердженого проекту будівництва та дозволу на будівництво з органів місцевого самоврядування та на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю не отримувалось.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов неповнолітнього ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого виступає мати ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом залишити без задоволення.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська