Справа № 559/680/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Кічатої О.Ю.,

секретаря Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який розірвано 25 липня 2016 року Демидівським районним судом. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Дитина проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Вона не може в повній мірі матеріально забезпечити сім»ю. Відповідач працює, має стабільний заробіток і може сплачувати аліменти на утримання сина. Просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. (а.с. 19).

Відповідач, згідно поданої заяви, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає, згідний на стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (а.с. 20).

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 25 липня 2016 року Демидівським районним судом Рівненської області (а.с. 5).

ОСОБА_4 народився 02 листопада 2010 року. Його батьками є сторони по справі (а.с. 6).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця перебування особи №1202 від 09.12.2016 ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач повинен виконувати обов'язок по утриманню своєї неповнолітньої дитини, є працездатним, тому може і зобов'язаний сплачувати аліменти, в зв'язку з чим вимоги позивачки підлягають до задоволення. Стягнення слід проводити в частці від заробітку в розмірі 1/3 частини його доходів, враховуючи, що відповідач має стабільний заробіток, і вказаний розмір не є завищеним в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку дитини, її потреб та таким, що створить відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць за період з 27 березня 2017 року до 27 квітня 2017 року, - допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: