Справа № 161/8324/16-ц
Провадження № 2/161/293/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Шолом С.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Мельника В.А.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача - СГПП «РАТЬ» - Максимчука Ю.П.,

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Сільськогосподарське приватне підприємство «РАТЬ» та інші - співвласники земельної ділянки, які зазначені в додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцької районної державної адміністрації про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 24 березня 2010 року він отримав в спадщину право на земельну частку (пай) розміром 2,72 умовних кадастрових гектарів в колишньому КСП «Рать», с. Ратнів, Луцького району, Волинської області.

На початку 2016 року він звернувся до Луцької районної державної адміністрації з заявою про видачу державного акту на земельну ділянку, однак дізнався, що його земельний пай за спільною заявою співвласників включений до єдиного масиву площею 925,5819 га, на який виданий державний акт серія НОМЕР_1 від 22 серпня 2012 року.

Позивач зазначає, що заяви на включення його земельного паю до єдиного масиву не писав, а отже державний акт є незаконним.

Просить суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів 22.08.2012 року за №10958 (т.1 а.с.3).

Ухвалою суду від 26 жовтня 2016 року залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Колективне сільськогосподарське підприємство «Рать».

Ухвалою суду від 02 лютого 2017 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача наступних осіб: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_1, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_6, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_5, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_8, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, ОСОБА_142, ОСОБА_143, ОСОБА_144, ОСОБА_145, ОСОБА_146, ОСОБА_147, ОСОБА_148, ОСОБА_149, ОСОБА_150, ОСОБА_151, ОСОБА_152, ОСОБА_153, ОСОБА_154, ОСОБА_155, ОСОБА_156, ОСОБА_157, ОСОБА_158, ОСОБА_159, ОСОБА_160, ОСОБА_161, ОСОБА_162, ОСОБА_163, ОСОБА_164, ОСОБА_165, ОСОБА_166, ОСОБА_167, ОСОБА_168, ОСОБА_169, ОСОБА_170, ОСОБА_171, ОСОБА_172, ОСОБА_173, ОСОБА_174, ОСОБА_175, ОСОБА_176, ОСОБА_177, ОСОБА_178, ОСОБА_179, ОСОБА_180, ОСОБА_181, ОСОБА_182, ОСОБА_183, ОСОБА_184, ОСОБА_185, ОСОБА_186, ОСОБА_187, ОСОБА_188, ОСОБА_189, ОСОБА_190, ОСОБА_191, ОСОБА_192, ОСОБА_193, ОСОБА_194, ОСОБА_195, ОСОБА_196, ОСОБА_197, ОСОБА_198, ОСОБА_198 ОСОБА_199, ОСОБА_200, ОСОБА_201, ОСОБА_202, ОСОБА_203, ОСОБА_204, ОСОБА_205, ОСОБА_206, ОСОБА_207, ОСОБА_208, ОСОБА_209, ОСОБА_210, ОСОБА_211, ОСОБА_212, ОСОБА_213, ОСОБА_214, ОСОБА_215, ОСОБА_216, ОСОБА_217, ОСОБА_218, ОСОБА_219, ОСОБА_220, ОСОБА_221, ОСОБА_222, ОСОБА_223, ОСОБА_224, ОСОБА_225, ОСОБА_226, ОСОБА_227, ОСОБА_228, ОСОБА_229, ОСОБА_230, ОСОБА_231, ОСОБА_232, ОСОБА_233, ОСОБА_234, ОСОБА_235, ОСОБА_236, ОСОБА_237, ОСОБА_238, ОСОБА_239, ОСОБА_240, ОСОБА_241, ОСОБА_242, ОСОБА_243, ОСОБА_244, ОСОБА_245, ОСОБА_246, ОСОБА_247, ОСОБА_248, ОСОБА_249, ОСОБА_250, ОСОБА_251, ОСОБА_252, ОСОБА_253, ОСОБА_254, ОСОБА_255, ОСОБА_256, ОСОБА_257, ОСОБА_258, ОСОБА_259, ОСОБА_260, ОСОБА_261, ОСОБА_7, ОСОБА_262, ОСОБА_263, ОСОБА_264, ОСОБА_265, ОСОБА_266, ОСОБА_267, ОСОБА_268, ОСОБА_269, ОСОБА_270, ОСОБА_271, ОСОБА_272, ОСОБА_273, ОСОБА_274, ОСОБА_275, ОСОБА_276, ОСОБА_277, ОСОБА_278, ОСОБА_279, ОСОБА_280, ОСОБА_281, ОСОБА_282, ОСОБА_283, ОСОБА_284, ОСОБА_285, ОСОБА_286, ОСОБА_287, ОСОБА_288, ОСОБА_289, ОСОБА_290, ОСОБА_291, ОСОБА_292, ОСОБА_293, ОСОБА_294, ОСОБА_295, ОСОБА_296, ОСОБА_297, ОСОБА_297 ОСОБА_298, ОСОБА_299, ОСОБА_300, ОСОБА_301, ОСОБА_302, ОСОБА_303, ОСОБА_304, ОСОБА_305, ОСОБА_306, ОСОБА_307, ОСОБА_308, ОСОБА_309, ОСОБА_310, ОСОБА_311, ОСОБА_312, ОСОБА_313, ОСОБА_314, ОСОБА_315, ОСОБА_316, ОСОБА_317, ОСОБА_318, ОСОБА_319, ОСОБА_320, ОСОБА_321, ОСОБА_322, ОСОБА_323, ОСОБА_324, ОСОБА_325, ОСОБА_326, ОСОБА_327, ОСОБА_328, ОСОБА_329, ОСОБА_330, ОСОБА_331, ОСОБА_332, ОСОБА_333, ОСОБА_334.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити.

Відповідач Луцька районна державна адміністрація, у письмових запереченнях від 12 вересня 2016 року №2044/22/2-16 (т.1 а.с.17-20) та її представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували з тих підстав, що оскаржуваний державний акт виданий з дотримання чинного земельного законодавства України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_335 приватного підприємства «РАТЬ» заперечував проти позовних з тих підстав, що позивач не позбавлений права виділити свій земельний пай в натурі, встановити межові знаки та обробляти його самостійно. Крім того, усно заявив про застосування позовної давності у даній справі.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

ОСОБА_277 встановлено, що на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2 від 02 липня 2002 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24 березня 2010 року, ОСОБА_1 належить право на земельну частку (пай), в колишньому КСП «Рать» с. Ратнів, Луцькогорайону, Волинської області площею 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частково в натурі (на місцевості) (т.1. а.с.4-5).

Матеріалами справи підтверджується, що 21 травня 2011 року відбулися збори власників сертифікатів колишнього КСП «Рать» Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, на яких вирішили затвердити схему розміщення земельних ділянок, що передаються у спільну часткову власність загальною площею 987 га. Державний акт на право власності на земельні ділянки, яким посвідчується право спільної часткової власності, видати на уповноваженого ОСОБА_11. Погоджено вихід громадян, які виявили бажання вийти з паями самостійно, на полі першочергового виходу. Також, вирішено передати спільну заяву у Луцьку райдержадміністрацію (т.1 а.с.36).

12 січня 2012 року до Луцької районної державної адміністрації надійшла спільна заява громадян, відповідно до якої на підставі ст.ст.4, 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)», ст.17 та пункту 12 перехідних положень Земельного кодексу України вони просили надати дозвіл на розробку проектної документації та передати у спільну часткову власності земельні ділянки, що підлягають паюванню для ведення особистого селянського господарства на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, загальною площею 987 га, право на які вони набули в результаті паювання земель колективної власності КСП «Рать». Державні акти на право власності на земельні ділянки, якими посвідчується право спільної часткової власності на земельні ділянки просили видати на уповноваженого ОСОБА_11 з прикладенням до цих актів списків з прізвищами усіх співвласників (т.1 а.с.23).

До вказаної заяви був доданий додаток з підписами 416 власників права на земельну частку (пай) (т.1 а.с.24-34).

Розпорядженням Луцької РДА від 10 лютого 2012 року №53 вирішено надати дозвіл на складання документації із землеустрою, що посвідчують право на спільну часткову власність власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП «Рать» для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Ратнівської сільської ради згідно додатку (т.1 а.с.37).

В подальшому, розпорядженням Луцької РДА від 25 липня 2012 року №412 «Про затвердження технічного документації та передачу у спільну часткову власність земельної ділянки власникам земельних часток (паїв) колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Рать», затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів по організації території земельних часток (паїв), що передаються у спільну часткову власність власникам сертифікатів членів колишнього КСП «Рать» на території Ратнівської сільської ради. Передано громадянам у спільну часткову власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Ратнівської сільської ради згідно з додатком. Видано громадянам державний акт на право спільної часткової власності на земельну ділянку (т.1 а.с.83).

Як наслідок, Луцькою РДА 22 серпня 2012 року ОСОБА_11 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 925,5819, яка знаходиться на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_3 (т.1 а.с.7).

В додатку до цього державного акту вказані всі співвласники земельної ділянки та їх частка у спільній частковій власності (т.1 а.с.140-152).

Відповідно до висновку судового експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 24 травня 2017 року №135, підпис «ОСОБА_1» на графі «Підпис» рядка «25» навпроти прізвища «ОСОБА_1» 1-ї сторінки додатку до спільної заяви щодо передачі у спільну часткову власність земельних часток (паїв) власникам сертифікатів колишнього СП «Рать» на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області - виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою (т.1 а.с.234-237).

Надаючи правову оцінку по суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно з ст.2 вищевказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 4 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що особам, які мають право на виділення їм у натурі (на місцевості) двох чи більше земельних часток (паїв) із земель, що перебувають у користуванні одного сільськогосподарського підприємства, земельні ділянки за їх бажанням виділяються єдиним масивом.

Громадянам (подружжю) та іншим особам, які подали до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації спільну заяву чи клопотання, підписані кожним із них, про виділення в натурі (на місцевості) належних їм земельних часток (паїв) єдиним масивом, виділяється одна земельна ділянка у спільну власність.

Частиною третьої статті 12 цього ж Закону передбачено, що власникам земельних часток (паїв), яким земельні ділянки виділені в натурі (на місцевості) єдиним масивом, видається державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує їх право спільної часткової власності чи спільної сумісної власності.

З аналізу вищенаведених норм земельного законодавства слідує, що громадянин - власник земельної частки (паю) має право реалізувати своє право на виділення цього паю в натурі (на місцевості) або особисто, тобто шляхом отримання окремої виділеної земельної ділянки, або спільно з іншими власниками земельних часток (паїв), шляхом подання спільної заяви та виділення земельної ділянки єдиним масивом.

Також слід зазначити, що за змістом статті 202 ЦК України видача державного акту на право власності на земельну ділянку є правочином, а отже до нього можуть бути застосовані підстави недійсності, які встановлені у главі 16 ЦК України.

ОСОБА_277 встановлено, що ОСОБА_1 не надав свою згоду на виділення його земельного паю в складі спільної земельної ділянки єдиним масовим, оскільки висновком судової експертизи достовірно встановлено, що підпис у спільній заяві від 12 січня 2012 року виконаний не ним, а іншою особою (т.1 а.с. 234-237).

Таким чином, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий 22.08.2012 року в частині включення до земельної ділянки площею 925,5819 га кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, земельного паю площею 2,72 га, який належить ОСОБА_1, є незаконним, а отже в цій частині його слід визнати недійсним та задовольнити позовні вимоги частково.

Суд зазначає, що статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

З врахуванням вищевикладеного, а також враховуючи презумпцію правомірності правочину, яка встановлена у статті 204 ЦК України, наявність волевиявлення інших власників земельних часток (паїв) колишнього КСП «Рать» на виділення їх паїв у спільну часткову власність єдиним масивом, яка викладена у заяві до Луцької РДА від 12 січня 2012 року, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання спірного державного акту недійсним повністю, як просить позивач, оскільки це порушить права та законні інтереси інших співвласників.

Стосовно заявленої представник третьої особи, СГПП «Рать», усної заяви про застосування позовної давності, суд зазначає, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

А частиною першою статті 30 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом частини першої статті 26 ЦПК України, треті особи відносяться не до сторін, а до інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, представником третьої особи СГПП «Рать» не відноситься до складу осіб, які вправі зробити заяву про застосування позовної давності, а тому ця заява судом до уваги не береться.

При цьому, слід зазначити, що представником відповідача під час судового розгляду, не подавалось усних чи письмових заяв про застосування строків позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст.ст. 509, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст.202, 215, 217 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 в частині включення до земельної ділянки площею 925,5819 га кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться на території Ратнівської сільської ради Луцького району Волинської області, земельного паю площею 2,72 га, який належить ОСОБА_1.

Стягнути з Луцької районної державної адміністрації Волинської області на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят однієї) гривні 20 копійок судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк