Провадження 2/712/360/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, тертя особа без самостійних вимог Орган опіки та піклування виконавчого комітету Черкаської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способу участі у вихованні внука,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та визначення способу участі у вихованні внука, вказуючи, що від їх шлюбу народилася донька відповідач, ОСОБА_3. У 2005 році їх донька уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_4. Від цього шлюбу у них народився ОСОБА_6, який є їх рідним онуком. Їх донька ОСОБА_3 є кандидатом психологічних наук, працює фізичною особою-підприємцем у галузі надання психологічних послуг, є керівником фірми «Добрий день», надає психологічні консультації, проводить тренінги, є сертифікованим супервізором з підготовки практикуючих психологів, займається написанням наукових статей, методичних рекомендацій для студентів і викладачів. Очевидно, що графік роботи їх доньки більш ніж напружений, і з народженням дитини він майже не змінився, вона постійно завантажена. Відповідач викладає у Національному університеті студентам заочного відділення кафедри прикладної психології. Вони, рідні бабуся і дідусь дитини, активно допомагали у догляді за онуком: майже весь час зростання до трьох років ОСОБА_6 проводив з ними. Раніше вони проживали в одному будинку з донькою, тому мали змогу піклуватися про онука, годувати його і гуляти з ним на вулиці. Теплу пору року вони з онуком проводили у селі Мельники Чигиринського району Черкаської області. Мають там сучасний великий будинок з усім необхідним: опалення, світло, джерельна вода, сад із фруктовими деревами, велику територію, засаджену зеленню і квітами. Онук харчувався екологічно чистими продуктами, проводив майже весь на час на свіжому повітрі. Донька в жодному разі не заперечувала проти здорового зростання своєї дитини, і коли мала можливість і час, приїжджала до них. На жаль, у 2014 році стосунки між ними і донькою зіпсувалися, вона заявила, що не бажає мати з ними нічого спільного, і не дозволяє бачитися з онуком. Категорично забороняє спілкуватися з онуком і батько дитини, відповідач. Фактично, їх онук ізольований від спілкування з ними. Вони переконані, що непорозуміння, яке сталося між їх родинами, є настільки незначними, що не може бути причиною розриву сімейних стосунків. Неодноразово намагалися примиритися з донькою і її чоловіком, хоча і не вчинили нічого образливого по відношенню до них. Позбавляючи їх можливості спілкуватися з онуком, відповідачі порушують їх право на участь в його вихованні, гарантоване чинним законодавством України.

Вважають, що порядок і спосіб участі у вихованні онука, заявлений у позовних вимогах, є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв'язків з родичами. Вони мають стійке бажання брати активну участь у вихованні онука, піклуватися про нього та допомагати йому матеріально. Враховуючи їх особисту прихильність до онука, психологічну прив'язаність та бажання бути, дідом та бабою для нього, впевнені, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. Спілкування з онуком у присутності його батьків є на сьогоднішній день неможливим через їхнє неприязне ставлення до них. Очевидно, що побачення дідуся і бабусі з дитиною у присутності батьків наразі може навпаки суперечити інтересам дитини та може зашкодити її психологічному стану через неприязне ставлення до них. Водночас, вони у подальшому докладатимуть зусилля для примирення їх сімей заради гармонійного розвитку особистості онука. Тому звернулись з даним позовом до суду, в якому просили зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні онука та визначити способи участі у спілкуванні та вихованні онука, а саме: систематичні побачення та можливість вільного спілкування діда та баби зі своїм онуком, без присутності батька і матері дитини, а також будь-яких інших третіх осіб, за місцем перебування дідуся і бабусі щомісяця двічі на місяць перший та третій тиждень місяця з 19-00 години п'ятниці до 12-00 години неділі, а також щороку у літній період з 01 по 31 липня та зимовий період з 06 по 08 січня.

В судовому засіданні позивачі та представник позивачів позовні вимоги підтримали повністю та просили суд позов задоволити.

Відповідачі та представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні відмовити, вказуючи на те, що ніяких перешкод вони не чинять дідусеві та бабусі. Вони регулярно відвідують батьків за місцем їх постійного проживання в с. Мельники Чигиринського району Черкаської області (не рідше одного разу на місяць на декілька днів поспіль). Крім того, ОСОБА_1 неодноразово відвідувала онука в дитячій групі психологічного центру «Добрий день». Восени минулого року вона декілька разів безперешкодно приходила та гралася з ним. Викладач, яка проводить навчання з дітьми, жодним чином не заважала спілкуванню та іграм з ОСОБА_6, хоча це й відволікало його та інших дітей від занять та шкодило навчальному процесу. Позовні вимоги фактично зводяться до того, що позивачі вимагають надати їм можливість протягом тривалого часу проживати з онуком в невизначеному місці окремо від батьків. Дана вимога є вже не захистом їх порушеного права, а порушенням прав батьків. Позивачі не надають жодних доказів того, що відповідачі перешкоджають їм спілкуватися з онуком. Доводи позовної заяви ґрунтуються лише на вигадках та домислах.

Представник органу опіки та піклування м. Черкаси в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважає висновок органу опіки та піклування м. Черкаси від 20.03.2017 року правильним та винесеним правомірно з урахуванням інтересів дитини.

Заслухавши учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності зі статтею 257 Сімейного Кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення з позовом про їх усунення.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 16 червня 1983 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3, 1982 року народження, яка у 2005 році уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_4. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6, який є рідним онуком позивачів.

За змістом частини першої статті 257 СК України баба та дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, а також брати участь у їх вихованні. В той же час, відповідного обов'язку за ними не закріплено, оскільки обов'язок виховувати своїх дітей (невід'ємно пов'язаний із спілкуванням з ними) лежить на батьках, що прямо випливає із Конституції України та норм цього Кодексу. А тому саме їм і належить право визначати хто може, а хто не може брати участь у вихованні їх дітей.

В судовому засіданні встановлено і сторонами не оспорюється, що між ними існують непорозуміння стосовно питань виховання онука, позивачі вважають, що відповідачі перешкоджають у здійсненні їх прав щодо виховання онука, хоча до цього спорів з означеного питання не виникало, в результаті чого виник спір щодо участі бабусі з дідусем у вихованні та спілкуванні з онуком.

З пояснень представника позивачів вбачається, що у 2014 році стосунки між позивачами і донькою зіпсувалися, вона заявила, що не бажає мати з ними нічого спільного, і не дозволяє бачитися з онуком. Категорично забороняє спілкуватися з онуком і батько дитини, відповідач. Фактично, їх онук ізольований від спілкування з ними. Вони переконані, що непорозуміння, яке сталося між їх родинами, є настільки незначними, що не може бути причиною розриву сімейних стосунків. Неодноразово намагалися примиритися з донькою і її чоловіком, хоча і не вчинили нічого образливого по відношенню до них.

Заперечуючи проти позову відповідачі посилаються на те, що не чинили ніяких перешкод у спілкуванні з сином, проте в силу досягнення ним старшого віку, необхідністю підготовки як до школи так і розвитку його здібностей, він більше часу проводить на заняттях, гуртках. Не заперечують той факт, що до досягнення дитиною трьох років він більше часу проводив з бабою, оскільки мешкали у сусідніх під'їздах будинку по АДРЕСА_1.

Пізніше позивачі продали квартиру у даному будинку та переїхали проживати у с. Мельники Чигиринського району, до м. Черкаси приїжджають лише декілька разів на тиждень. А тому організувати зустрічі з дитиною, з урахуванням його графіку занять інколи буває складно. Проте, такі зустрічі проходять періодично, так зокрема відповідач ОСОБА_3 приводила сина ОСОБА_6 до дідуся ОСОБА_2 в лікарський кабінет, де він проводив прийом пацієнтів, під час розгляду справи у суді намагалися організувати зустріч, проте позивачі самі ухилилися на неї з'явитись, оскільки їх не влаштовують ті заходи, на які вони пропонують повести малолітнього.

З урахуванням пояснень сторін в даному судовому засіданні, суд приходить до висновку про існування між ними спору з участі у спілкуванні та вихованні малолітнього, який є внуком позивачів.

Так зокрема, відповідачі в судовому засіданні пояснили, що за час перебування сина у бабусі та дідуся, останні допускали надмірну суворість. В силу свого виховання як старшого покоління ними були створені чіткі рамки допустимої поведінки та занять. На даний час дитина повинна проходити соціалізацію і необхідність його розвитку вимагає, щоб він відвідував як гуртки так і дитячі міроприємства, проте дідусь та бабуся з такими методами їх виховання не погоджується.

Також в судовому засіданні встановлено, що наявність спору з приводу участі діда та баби у вихованні та спілкуванні внука пов'язаний із погіршенням відносин між позивачами та відповідачами, які викликані тим, що позивачі вважають, що ОСОБА_3, яка є їх дочкою, не приділяє їм належної уваги, не цікавиться їх станом здоров'я, зокрема батька, який переніс операцію. Весь час приділяє роботі та чоловіку.

У відповідності до ст. 263 СК України спір щодо участі діда та баби у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини», а також положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України містить положення про те, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини».

Допитані в судовому засіданні свідки на стороні позивачів ОСОБА_9, ОСОБА_10, пояснили суду, що знають відповідачів як хороших людей, про всі відносини ОСОБА_1 з донькою знають зі слів останньої.

Свідки зі сторони відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 пояснили суду, що знають сім»ю ОСОБА_3, оскільки працюють у центрі, керівником якого є ОСОБА_3 Знають про те, що мати та батько ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом, проте вважають, що ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з своїм сином позивачам не чинить. Навпаки всупереч власних інтересів виконувала всі їх побажання. ОСОБА_1 приходила в центр, який відвідує внук та чекала його на заняттях, у зв'язку з чим їй було зроблено зауваження.

Суд не бере до уваги характеристики ОСОБА_1, ОСОБА_2 надані громадянами ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, оскільки вони не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 4, 5 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Однак, згідно з частиною 6 статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування м. Черкаси від 20 березня 2017 року № 202 рекомендовано визначити бабі ОСОБА_1 та діду ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: перші та треті вихідні місяці по суботам та неділям з 10-00 до 18-00 у присутності батьків дитини; два тижні в літній період за домовленістю між сторонами та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, але враховуючи те, що малолітній ОСОБА_6 відвідує три рази на тиждень (вівторок, четвер, субота) студію танців, вважає за необхідне визначити позивачам спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: перші та треті вихідні місяці по неділям з 10-00 до 18-00 у присутності батьків дитини; два тижні в літній період за домовленістю між сторонами та з урахуванням обставин, які можуть виникнути. При цьому, суд бере до уваги вік дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, його стан здоров'я, а також ту обставину, що обов'язок виховувати своїх дітей, в тому числі і вибір методів такого виховання, відповідальність за дітей, покладається саме на батьків.

Враховуючи викладене, керуючись Конвенцією про права дитини, ст.ст. 159, 257, 263 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Визначити бабі ОСОБА_1 та діду ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: перші та треті вихідні місяці по неділям з 10-00 до 18-00 у присутності батьків дитини; два тижні в літній період за домовленістю між сторонами та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: