233 Справа № 233/3540/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій зазначає, що в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду знаходилась цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.

24 листопада 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення про справі 233/3540/16-ц, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором № 500408663 від 03 вересня 2013 року ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2 станом на 16 червня 2016 року, яка включає: заборгованість за кредитом 19499 грн. 91 коп., прострочені відсотки 6853 грн. 06 коп., прострочена сума комісії 16007 грн. 13 коп., а всього 42360 гривень 10 копійок та витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1 309 гривень 00 копійок; в решті позовних вимог відмовлено.

15 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» укладено договір факторингу № 2016-2ДМГ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 500408663 від 03 вересня 2013 року укладеним між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК» Довіра та гарантія».

Заявник просив замінити стягувача у цивільній справі на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Представник заявника в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.81).

Представник заінтересованої особи, боржник в судове засідання не зявились, відповідно до ст.378 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд встановив, що 24 листопада 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення про справі 233/3540/16-ц, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором № 500408663 від 03 вересня 2013 року ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2 станом на 16 червня 2016 року, яка включає: заборгованість за кредитом 19499 грн. 91 коп., прострочені відсотки 6853 грн. 06 коп., прострочена сума комісії 16007 грн. 13 коп., а всього 42360 гривень 10 копійок та витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1 309 гривень 00 копійок; в решті позовних вимог відмовлено (а.с.53-54).

Судом встановлено, що 15 серпня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Довіра та гарантія» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-банк» укладено договір факторингу № 2016-2ДМГ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 500408663 від 03 вересня 2013 року укладеним між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК» Довіра та гарантія» (а.с.60-64).

Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» є правонаступником ПАТ «Альфа-банк» за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ч.1ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», що також узгоджується з Правовою позицію ВСУ від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс 13.

При цьому, виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, суд вважає за необхідне заяву ТОВ Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача її правонаступником задовольнити, оскільки в даному випадку після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач і, не замінивши такого стягувача, немає особи, яка в силу закону може просити про відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 378 ЦПК України, ст. 512 ЦК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Альфа-банк»» на його правонаступника, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (), у цивільній справі № 233/3540/16-ц.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо хвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя