20.03.2017 227/4817/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року. м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого Притуляка С. А

при секретарі Коверченковій М.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

третьої особи - ОСОБА_4

третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації Донецької області, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні дідом своїх прав, щодо виховання онуків,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із заявою до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації Донецької області, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні дідом своїх прав, щодо виховання онуків, обґрунтував позовні вимоги наступними обставинами. ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 року є онуками позивача. Після розірвання шлюбних відносин між сином ОСОБА_9 та ОСОБА_3, остання переїхала мешкати до будинку своїх батьків у с. Спасько- Михайлівка та перестала дозволяти зустрічатися з онуками. Позивач просить зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, усунути перешкоди у спілкуванні з онуками. Визначити наступну участь діда у вихованні онуків: перші та треті вихідні кожного місяця з 17 год 00 хв. п'ятниці до 18:00 год. неділі, щосереди з 14:00 до четверга 08 год 00 хв. за місцем проживання позивача; провести спільний відпочинок у другій половині літніх шкільних канікул, осінні та весняні канікули- 4 дні, зимові -10 днів.

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Також зазначив, що має встановлену групу інвалідності та втрату працездатності, внаслідок отриманого професійного захворювання - радикуліту.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала зазначила, що звернення до суду із даним позовом це свого роду помста з боку позивача за те, що вона образила та розійшлася з його сином, а тому на справді позивач не бажає приймати участі у вихованні її дітей. Як позивач, так і його дружина за станом здоров'я не зможуть належним чином доглядати за дітьми тривалий час. Крім того, її колишній чоловік (син позивача ОСОБА_6) мешкає в одному під'їзді з позивачем, а тому також буде спілкуватися з дітьми, чого відповідач не бажає, оскільки її колишній чоловік вживає наркотики, а також схильний до затосування фізичної сили, що вона на собі одного разу відчула.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації Донецької області, у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність. У письмових поясненнях зазначила, що 11.10.2016 року до служби у справах дітей Олександрівської райдержадміністрації звернувся гр. ОСОБА_2, щодо надання дозволу на побачення зі своїми малолітніми онуками, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, які разом зі своєю матір'ю, ОСОБА_3, проживають за адресою: АДРЕСА_1., оскільки мати дітей не дозволяє дітям бачитись з дідом та бабою.Громадянину ОСОБА_2 було запропоновано знайти спільну мову з матір'ю дітей, спробувати домовитись без залучення третіх осіб. Також йому було роз'яснено, що у випадку відмови матері від спілкування дітей з дідом та бабою, дане питання потребуватиме розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації. Однак мати відмовилася від спілкування з гр. ОСОБА_2Спеціалістами служби у справах дітей райдержадміністрації було проведено бесіду з гр. ОСОБА_3 з метою виявлення причин перешкоджання побачень дітей з дідом та бабою та роз'яснено, що, згідно з нормами чинного законодавства, дід та баба мають право спілкуватися зісвоїми онуками, приймати участь у їх вихованні. Якщо ж мати робить усе можливе, щоб завадити зустрічі дітей з бабою та дідом, то вони мають право звернутися до суду з клопотанням щодо усунення перепон у здійсненні прав на виховання онуків. За результатами бесіди гр. ОСОБА_3 не змінила свою точку зору і відмовила у спілкуванні гр. ОСОБА_2 зі своїми онуками.Тому гр. ОСОБА_2 написав заяву від 09.11.2016 року голові комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації ОСОБА_10 з проханням надати йому висновок органу опіки та піклування щодо визначення порядку побачення з його малолітніми онуками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та надав всі необхідні документи.18.11.2016 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини за заявою гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_2. щодо визначення порядку побачення з його малолітніми онуками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які проживають зі своєю матір'ю. На засідання була запрошена мати дітей, гр. ОСОБА_3 їй було роз'яснено, що дід та баба мають законне право на участь у вихованні своїх онуків, а перешкоджання матір'ю побаченням онуків з дідом та бабою приведе до судового розгляду даного питання, однак гр. ОСОБА_3 не надала згоди на побачення.Шляхом голосування членами комісії з питань захисту прав дитини було рекомендовано наступний порядок побачень дідуся ОСОБА_2 з його малолітніми онуками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме:Дід має право на особисті побачення з онуками за,місцем їх проживання чи перебування та інших загальнодоступних місцях, під наглядом матері, кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 год до 13.00 год.

Представники третьої особи ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що є батьком та бабусею неповнолітніх дітей, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Допитана у якості свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні зазначила, що є сусідкою позивача, між онуками та позивачем добрі стосунки.

Допитана у якості свідка ОСОБА_12 у судовому засіданні зазначила, що була свідком конфлікту та сварки між ОСОБА_3 та ОСОБА_9, коли та намагалася вивезти свої речі з квартири ОСОБА_9.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9 є сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Білозерською міською радою м. Добропілля Донецької області.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області 05 серпня 2008 року та копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області 14 листопада 2012 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження.

Таким чином, позивач по справі - ОСОБА_2 є дідом неповнолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8.

Із долученої до матеріалів справи копії висновку органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації про порядок побачення гр. ОСОБА_2 з його малолітніми онуками № м01/15-715 від 22.11.2016 року вбачається, що гр. ОСОБА_2 мешкає разом зі своєю дружиною у двокімнатній квартирі. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 01.11.2016 року, наданого асоціацією об'єднань співвласників багатоквартирних будинків квартира відповідає санітарно-гігієнічним нормам, обладнана необхідними меблями та технікою для побуту та відпочинку. За місцем проживання гр. ОСОБА_2, характеризується позитивно, шкідливих звичок не має, скарг та нарікань з боку односельців і сусідів не надходило, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, працює в ПП БРЕС «ПРОГРЕС» електро-монтажником внутрішніх систем та обладнання, за час роботи зарекомендував себе як кваліфікований працівник, який вчасно виконує покладені на нього обов'язки, у колективі користується авторитетом та повагою.

ОСОБА_13 проживає разом зі своїми малолітніми дітьми та батьками в с. Спасько-Михайлівка, характеризується з позитивного боку, веде пристойний спосіб життя, займається виховання своїх дітей, скарг з боку сусідів та односельців не надходило.

До матеріалів справи також долучено: акт обстеження побутових умов ОСОБА_2 від 01.10.2016 року, копію побутової характеристики ОСОБА_2, надану асоціацією ОСББ «Сузір'я», копію виробничої характеристики ОСОБА_2 видану 27.10.2016 року ПП БРЕС «ПРОГРЕС».

Згідно копії довідки Білозерської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 13 Добропільської міської ради Донецької області від 08.11.2016 року № 247 виданої ОСОБА_2, його онука ОСОБА_7 навчалася в 3 класі школи з 01.09.2014 року по 03.10.2016 року. Дідусь та бабуся підтримували зв'язок з онукою, привозили її до школи та забирали. Спілкування з дівчинкою було доброзичливим, лагідним.

Із долученої до матеріалів справи довідки виконавчого комітету Білозерської міської ради виданої на ім'я ОСОБА_2 вбачається, що його онук ОСОБА_8 відвідував ДНЗ № 19 «Сонечко» з 19.08.2014 року по 08.06.2016 року. За вищезазначений період дідусь та бабуся ОСОБА_4 приймали безпосередню та небайдужу участь у вихованні онука, періодично приводили та забирали хлопчика з дошкільного закладу.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід, мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

При цьому, згідно зст. 263 СК України, спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, діюче сімейне законодавство України встановлює право баби та діда на спілкування з внуками та приймання участі у їх вихованні, батьки не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків.

Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

В частинах ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що відповідач не дозволяє дітям бачитися з бабусею та дідусем, тобто відповідач перешкоджає позивачу спілкуватися з онуками. Між сторонами, а також між відповідачем, її колишнім чоловіком та свекрухою, існують особисті напружені, неприязнені відносини, які часто переходять у конфлікт.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації про порядок побачення гр.ОСОБА_2 з його малолітніми онуками, рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись ст. 257 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації вирішив визначити наступні способи у спілкуванні дідуся ОСОБА_2 з його малолітніми онуками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. п. та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н,, а саме: дід має право на особисті побачення з онуками за місцем їх проживання чи перебування та інших загальнодоступних місцях, під наглядом матері, кожної другої та четвертої суботи місяця з 10.00 год до 13.00 год.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, позивач є людиною похилого віку та інвалідом, його дружина (баба дітей) також має певні проблеми із здоров'ям, а тому цього приводу цілком зрозумілою є занепокоєність матері дітей - відповідача ОСОБА_3., яка є їх законним представником, з приводу перебування дітей наодинці з дідом поза її наглядом. Очевидним є те, що стосунки між сторонами мають певне напруження, негативне ставленне один до одного. Суд враховує малолітній вік дітей, за яким останні не досягли навіть 10-річчя, з якого за СК України судом враховуються пояснення останніх при розгляді певних питань, які регулюються сімейним законодавством, зокрема визначенні місця мешкання дітей, позбавлення осіб батьківських прав тощо.

На підставі наведеного суд вважає, що спілкування позивача ОСОБА_2 з внуками та участь у їх вихованні має відбуватися, але у присутності матері дітей відповідача ОСОБА_3, з метою одночасного, взаємного корегування поведінки сторін по відношенню один до одного та до дітей, налагодження між ними позитивного контакту та поважного ставлення на основі взаємних поступок та взаєморозуміння.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації Донецької області, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні дідом своїх прав, щодо виховання онуків підлягає задоволенню - частково, визначив наступну участь діда - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження, у вихованні онуків - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження: особисті зустрічі з онуками за місцем їх проживання чи перебування та інших загальнодоступних місцях, під наглядом матері, кожної другої та четвертої суботи місяця з 10:00 год. до 13:00 год.

Такий порядок не суперечить інтересам дітей та не позбавляє відповідача по справі виховувати та розвивати їх, як того вимагає ст.150 СК України.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України,якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 19, 159, 257, 263 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Законом України «Про охорону дитинства», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації Донецької області, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, про усунення перешкод у здійсненні дідом своїх прав, щодо виховання онуків - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження, з онуками: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження.

Визначити наступну участь діда - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження, у вихованні онуків - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження:

- особисті зустрічі з онуками за місцем їх проживання чи перебування та інших загальнодоступних місцях, під наглядом матері, кожної другої та четвертої суботи місяця з 10:00 год. до 13:00 год.

В іншій частині позову - відмовити.

З повним текстом рішення суду сторони можуть ознайомитися 20 березня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено, оформлено і підписано в нарадчій кімнаті суддею.

Суддя Притуляк С.А.