Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1340/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.06.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Надопта А.А.

секретар судового засідання Онисько С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк") звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.09.2014 року в сумі 12081,90 грн.

В обгрунтування позову позивач вказав на те, що відповідно до укладеного з відповідачем договору № б/н від 11.09.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Кредитний договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. Згідно Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

За умовами даного договору, зокрема, згідно Умов та правил надання банківських послуг, він, позивач, отримав право зміни (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент.

Ним, позивачем, нараховувалися відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується "Правилами користування платіжною карткою". Положеннями Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід"ємних частин договору. Зокрема, можливість зміни розміру відсоткової ставки за кредитом за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в Умовах та правилах надання банківських послуг.

Він, позивач, виконав свої зобов"язання за договором у повному обсязі, що виявилося у наданні відповідачеві кредиту у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти на виконання умов договору, чим у порушення умов договору, а також вимог законодавства не виконав зобов"язання за договором. В результаті цього станом на 31.03.2017 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 12081,90 грн., з яких 494,00 грн. - заборгованість за кредитом; 7836,38 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 551,52 грн. - штраф (процентна складова).

За таких обставин, а також враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов"язань за договором, він, позивач, з метою захисту своїх законних прав вимушений звернутися до суду.

Представник позивача, якого про час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому порядку в судове засідання не з"явився. Разом з позовною заявою позивачем подано до суду клопотання від 26.04.2017 року про розгляд справи у відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 36).

Між тим, судом відповідно до вимог ст.122 ч.3 ЦПК України на стадії відкриття провадження у даній цивільній справі було зроблено запит до Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, і відповідно до листа якого за №Р-52 від 11.05.2017р. /а.с.40/ встановлено, що відповідач ОСОБА_1, є зареєстрованим саме за адресою смт.Вилок, вул.Першотравнева, 17 (ця-ж адреса зазначена в позові та судовій повістці).

Нормою ст.74 ч.5 абзац 4 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, у зв»язку з чим суд, зі згоди представника позивача, якому суд роз»яснив порядок і умови заочного розгляду справи, ухвалює рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України.

За приписами ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору і зобовязана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.10, 11, 57-61); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215).

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які випливають із договірних зобов»язань, зокрема, згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України), і вимогами законодавства.

Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові коти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики, якщо інше не встановлено параграфом про кредит і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до приписів ст.1048 зазначеного Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає суду підстав прийти до висновку, що у разі прострочення позичальником сплати чергової суми у позикодавця виникає право вимагати сплатити всієї суми позики, яка залишилась несплаченою, тобто вважаються такими, що настали всі строки платежу по всій позиці в цілому.

Так, як достовірно встановлено, згідно до кредтного договору за №б/н від 11.09.2014 року позивач- ПАТ КБ «ПриватБанк» надав кредит відповідачу у розмірі 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом..

Встановлено, що позивач свої зобов»язання виконав в повному обсязі, проте відповідач не надавав своєчасно грошові кошти на виконання умов договору,в результаті цього станом на 31.03.2017 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 12081,90 грн., з яких 494,00 грн. - заборгованість за кредитом; 7836,38 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2700,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 551,52 грн. - штраф (процентна складова).

Отже, встановивши з боку відповідача порушення кредитного договору та вирішуючи даний спір по суті, суд виходить з того, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону (ст.ст.526,527,530 ЦК України).

Крім цього, згідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Суд також вважає, що судові витрати по справі, які поніс позивач, слід стягнути з відповідачки, оскільки відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В даному випадку відповідно до платіжного доручення від 26.04.2017р. /а.с.1/ позивач сплатив 1600 грн. судового збору.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 554, 1048, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст.10 п.3,11 п.1,60 п.1,88,212-213,215,218,224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 12081 грн. 90 коп.- задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 (ІПН-НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» (м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги-50), , МФО №305299, рах.№3111, заборгованість за кредитом в сумі 12081 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 (ІПН-НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» (м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги-50), , МФО №305299, рах.№3111, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по справі - 1600 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Виноградівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта