У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В.,

ІваненкоЮ.Г.,

Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про скасування рішень, визнання права на отримання свідоцтва на право власності на нерухоме майно з визнанням законності заповіту, визнання права на спадкування за законом та визнання права на володіння нерухомим майном, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особу представника ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про скасування рішень, визнання права на отримання свідоцтва на право власності на нерухоме майно з визнанням законності заповіту, визнання права на спадкування за законом та визнання права на володіння нерухомим майном, посилаючись на те, що предметом спору є рішення виконкому Павелківської сільської ради від 25 вересня 2003 року № 57 про оформлення права власності на житловий будинок ОСОБА_8, згідно із записами в погосподарській книзі Павелківської сільської ради від 22 вересня 2003 року № 274.

Однак, даний будинок був побудований дідом позивача ОСОБА_9 у 1918 році.

Після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тазалишила заповіт на свою дочку ОСОБА_11

Заповіт був складений у сільській раді, однак належним чином не оформлений.

ОСОБА_11 не змогла зареєструвати житловий будинок, у зв'язку із чим позивач, брат позивача - ОСОБА_5 та сестра позивача - ОСОБА_7 не можуть отримати свідоцтво про право власності на дане спадкове майно.

У зв'язку з незаконними діями сільської ради позивач звернувся до прокуратури та отримав лист, за результатами якого рішення сільської ради не було скасовано, однак в БТІ було перероблено свідоцтво на право власності ОСОБА_8 з усього будинку на 1/2 частину будинку.

Під час приватизації будинку ОСОБА_8 змінила своє прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_8. Причиною цього є те, що баба та дід позивача в архівних записах помилково записані, як ОСОБА_8. Заміна прізвища відбулася в той час, як помер батько позивача ОСОБА_12 - чоловік ОСОБА_13 По записах погосподарської книги було записано, що ОСОБА_10 перевели в інший двір під № 357 без будь-яких рішень сільської ради.

Крім того, рішенням Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 30 жовтня 1993 року ОСОБА_8 було передано у приватну власність земельні ділянки, загальною площею 0,45 га, з яких: 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0,20 га для ведення особистого селянського господарства.

Вказане рішення є незаконним, оскільки земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель було виділено під весь будинок, який не належав ОСОБА_8, так як в 1/3 частині цього будинку ще проживала ОСОБА_11 на праві власності по заповіту від ОСОБА_10

У 1986 році ОСОБА_10 померла.

Згідно із записами погосподарської книги двір, який рахувався за нею ліквідовано.

Власником будинку № АДРЕСА_1 стала ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Спадщину після її смерті прийняв її син - ОСОБА_14

Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності по 1/6 частині за кожним житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року скасовано в частині вирішеня спору про визнання права власності на спадкове майно та визнання незаконним і скасування рішення виконаного комітету Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 30 жовтня 1993 року та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення даних вимог.

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_5 право власності по 1/9 частині за кожним на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнано незаконним і скасовано рішення виконавчого комітету Павелківської сільської ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області від 30 жовтня 1993 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_13 0,25 га земельної ділянки для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка).

Стягнуто на користь ОСОБА_4 із Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області та ОСОБА_6, з кожного по 329 грн. 40 коп. судових витрат.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особі ОСОБА_4 просять скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2016 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особу представника ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року.

У травні 2016 року ОСОБА_4 повідомив про те, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2016 року касаційне провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_5

Відповідно до ст. 204 ЦПК України провадження у справі відновлюється ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі, або з ініціативи суду після усунення обставин, що викликали його зупинення.

Оскільки з дня смерті ОСОБА_5 пройшло більше ніж пів року провадження у справі слід відновити.

Згідно ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі.

Станом на 20 березня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не надійшли відомості про правонаступників ОСОБА_5

За таких обставин касаційне провадження в частині касаційної скарги ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року слід закрити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_11 належала на праві власності лише 1/3 частина спірного будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке було їй видане 29 липня 1988 року, яке є чинним (а. с. 24).

Однак не погодився з визначеними судом першої інстанції частками. Оскільки кожному з позивачів належить 1/9 частина спірного будинку (1/3 частина будинку: з спадкоємця - 1/9 частині).

Позивачі можуть претендувати лише на спадкове майно, яке перебувало у власності ОСОБА_11 їх права та законні інтереси у контексті положень ст. 16 ЦК України, прийнятим рішенням Павелківської сільської ради Андрушівського району про визнання права власності на 1/2 частину цього будинку за ОСОБА_15 і видача останній свідоцтва про право власності на нерухоме майно не порушуються.

Також установлено, що прокуратурою Андрушівського району Житомирської області проводилася перевірка з питання законності записів погосподарської книги № 4 Павелківської сільської ради, за наслідками якої відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутністю події злочину (а. с. 259, 260).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст. ст. 204, 205, 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відновити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особу представника ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про скасування рішень, визнання права на отримання свідоцтва на право власності на нерухоме майно з визнанням законності заповіту, визнання права на спадкування за законом та визнання права на володіння нерухомим майном.

Закрите касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Павелківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про скасування рішень, визнання права на отримання свідоцтва на право власності на нерухоме майно з визнанням законності заповіту, визнання права на спадкування за законом та визнання права на володіння нерухомим майном.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

Ю.Г.Іваненко

А.В.Маляренко