АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Андрушків С.П.,

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника

ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання.

Вказувала на те, що 29 квітня 2016 року між нею та відповідачем було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу.

Відповідно до умов цього договору вона передала відповідачу у власність квартиру АДРЕСА_1, а відповідач взяв на себе зобовязання довічно утримувати її, забезпечувати щоденним харчуванням, медикаментами, здійснювати догляд та надати необхідну допомогу і побутові послуги.

Протягом одного тижня після укладення договору довічного утримання відповідач навідувався до неї, надавав необхідну допомогу, однак з травня 2016 року він не виконує передбачені цим договором зобовязання.

Посилаючись на ці обставини, просила суд розірвати договір довічного утримання, укладений 29 квітня 2016 року між нею та відповідачем.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

справа № 727/4067/17-ц головуючий у І-й інстанції Волошин С.О.

провадження №22-ц/794/962/17 суддя-доповідач: ОСОБА_5Ф

категорія: 19/22

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 липня 2017 року позов задоволено: розірвано договір довічного утримання, укладений 29 квітня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Вказує на ті ж самі обставини, що і в позовній заяві.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

У договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача (ч.1 ст.749 ЦК).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 квітня 2016 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання, за умовами якого позивачка передала відповідачу у власність квартиру АДРЕСА_2, а останній взяв на себе зобовязання забезпечувати її житлом шляхом збереження права безоплатного пожиттєвого проживання у цій квартирі, забезпечувати харчуванням, придатним для носіння одягом та взуттям, здійснювати догляд та надати необхідну допомогу і побутові послуги, забезпечувати належними лікувальними засобами.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог и відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від вини.

Пунктом 14 договору довічного утримання передбачено, що цей договір може бути розірваний за згодою сторін , а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін або на вимогу набувача в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач, з кінця липня 2016 року не виконує умови договору довічного утримання.

Ці обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Відповідач ОСОБА_1, стверджуючи, що належним чином виконує умови вказаного договору, не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: