Ухвала

іменем україни

29 травня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ ЄвграфоваЄ.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним вище позовом, обгрунтовуючи його тим, що 10 лютого 2012 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, за умовами якого ціна продажу квартири складала 564 178 грн, що еквівалентно 70 000 дол. США, проте відповідач сплатила йому лише частину коштів у розмірі 56 350 грн, що еквівалентно 7 000 дол. США, а решту коштів не повертає.

Посилаючись на недотримання при укладенні оспорюваного договору вимог ст. 203 ЦК України, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 10 лютого 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10 лютого 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 недійсним. Зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 56 350 грн, що еквівалентно 7 000 дол. США, сплачених коштів за придбання квартири. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2015 рокускасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, порушує питання про скасування рішення апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та залишення в силі заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2015 року.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_2 не доведено факт недодержання в момент вчинення сторонами правочину вищезазначених вимог, тому дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним на підставі ст. 215 ЦК України. Крім того, невиконання сторонами умов договору є підставою для захисту порушеного права шляхом зобов'язання передати майно чи сплатити повну вартість майна, а не шляхом визнання договору недійсним.

Оскільки зазначене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи були предметом перевірки під час судового засідання та висновків суду не спростовують, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Є.П.Євграфова