РІШЕННЯ

іменем України

"14" червня 2017 р. 145/303/17

2/145/355/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Агро-Еталон" про розірвання договору оренди та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що вона є власницею земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Тростянецької сільської ради Тиврівського району площею 2,1897 га кадастровий номер НОМЕР_1

Вказана земельна ділянка належала її покійному батькові ОСОБА_4 на підставі акта на право державної власності НОМЕР_2 від 19.02.2002.

Крім того, 01.06.2007 її покійним батьком ОСОБА_4 та ТОВ «Агро-еталон» в особі Генерального директора ОСОБА_6 укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 15 років.

В подальшому вказаний договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Тиврівському секторі реєстрації Вінницької регіональної філії Центру ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.12.2007 за № 09.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Укладення договору оренди земельної ділянки може бути здійснено на підставі цивільно-правового договору або в порядку спадкування.

Відповідно до п. 9 та 11 Договорів оренди землі відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1,5 % від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Орендна плата вноситься один раз на рік у період з 01 вересня по 31 грудня кожного поточного законодавством України.

Однак відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасності та повноти розрахунку за користування земельною ділянкою протягом 2012-2016 років та відповідно нехтує терміном зазначеним в п. 11 договору оренди землі, який є його істотною умовою.

Станом на 22.02.2017 відповідачем, в рахунок погашення заборгованості за користування протягом 2012 - 2016 років належною їй земельною ділянкою, не сплачено жодних грошових коштів, ніяких послуг в рахунок орендної плати вона від відповідача не отримувала.

На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 31 договору оренди землі встановлено обов'язок Відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 31 грудня кожного року оренди. В зв'язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою з 2012 по 2017 рік, є невиконанням обов'язків ТОВ ТОВ «Агро-еталон, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання договору оренди землі.

Умовами розрахунків по договору оренди землі, укладеним між її покійним батьком ОСОБА_4 та ТОВ «Агро-еталон», було визначено виплату орендної плати в строк до 31 грудня кожного року оренди. А отже, порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою протягом 2012-2016 років є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 610, 611 ЦК України є також підставою для розірвання договору оренди.

Крім того, відповідачем не виконуються вимоги п. 13 договору оренди земельної ділянки, а саме: розмір орендної плати переглядається один раз на 3 роки у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін та тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом.

Однак протягом останніх п'ять років розмір орендної плати не переглядався, додаткових угод ні з її покійним батьком, ні з нею не укладались.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилась, що є порушенням її майнових прав та завдання збитків державі щодо сплати земельного податку.

Пунктом 14 договору оренди землі передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у подвійному розмірі облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період, за який стягується пеня, від несплаченої суми за кожний день прострочення. В зв'язку з цим відповідач зобов'язаний нарахувати та сплатити суму боргу орендної плати за землю за період з 2012 по 2017 рік з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми та пені.

Просить розірвати Договір оренди землі (земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території с. Тростянець Тиврівського району, Вінницької області площею 2,19 га кадастровий номер НОМЕР_1) укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Агро-еталон» в особі Генерального директора ОСОБА_6 01.06.2007.

Зобов'язати ТОВ «Агро-еталон» нарахувати та сплатити суму боргу орендної плати за землю за договором оренди земельної ділянки, укладеним між ОСОБА_4 та ТОВ «Агро-еталон» в особі Генерального директора ОСОБА_6 01.06.2007, за період з 2012 по 2017 рік з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми та пені.

Зобов'язати відповідача негайно передати їй земельну ділянку, яка знаходиться на території с.Тростянець Тиврівського району площею 2,19 га кадастровий номер НОМЕР_1 в стані, придатному для цільового використання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву підтримала частково, та пояснила , що за період з 2012 року по 2015 р. орендну плату отримував її брат, зерно завозив до батьків, всі ним користувались. За цей період претензій немає.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позову, оскільки у вересні 2012 року до ТОВ «Агро-еталон» звернувся син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 із заявою про виплату йому орендної плати за 2012 рік за використання вищезазначеної земельної ділянки, як спадкоємцю після померлого ОСОБА_4 З метою недопущення заборгованості з виплати орендної плати товариство задовольнило його заяву та видало йому в рахунок орендної плати зерно пшениці. З аналогічними заявами ОСОБА_5 звертався до товариства в 2013, 2014 та 2015 роках та отримував орендну плату зерном за свого померлого батька. 25 листопада 2016 року до них звернулась ОСОБА_1 із заявою, в якій повідомила, що вона набула право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 при цьому жодних документів, які підтверджують її право власності на земельну ділянку товариству не надала.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що він - син померлого ОСОБА_4, він звертався до ТОВ «Агро-еталон» із заявами про отримання орендної плати, отримував зерно в 2012, 2013, 2014, 2015 роках.

Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до ч.3 ст. 148-1 ЗК України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов'язана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;

найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;

місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;

платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між ТОВ «Агро-Еталон» і ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_4 передав ТОВ «Агро-Еталон» в користування (оренду) земельну ділянку площею 2,19 га кадастровий номер НОМЕР_1 строком на 15 років.

19 09.2012 р. ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть.

У вересні 2012 р. до відповідача звернувся син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 із заявою про виплату йому орендної плати за 2012 рік за використання вищезазначеної земельної ділянки, як спадкоємцю після померлого ОСОБА_4, що стверджується відповідною заявою.

З метою недопущення заборгованості з виплати орендної плати ТОВ «Агро-Еталон» видало ОСОБА_5 в рахунок орендної плати зерно пшениці, що стверджується відомістю про виплату орендної плати за 2012 р.

Відповідачем надано суду заяви ОСОБА_5 та відомості про отримання ним орендної плати за 2012 -2015 рр. Крім того, вказані обставини підтверджено самим ОСОБА_5 та позивачем в судовому засіданні.

22.02.2017 року до ТОВ «Агро-еталон» звернулась ОСОБА_1 із проханням повідомити її про виконання вимог пунктів 9, 11, 12, 13 договору оренди земельної ділянки, укладеного її покійним батьком ОСОБА_4 та ТОВ «Агро-еталон» за весь період договірних відносин станом на 22.02.2017., тобто з проханням надання інформації, а не з вимогою про розірвання договору оренди .

Також доказів, що позивачка, набувши право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності повідомила про це її користувачів із зазначенням необхідної інформації, про що зобов'язує ч.3 ст. 148-1 ЗК України, суду не надано, обґрунтованих підстав для розірвання договору оренди, нарахування та сплати суми боргу та передачі позивачці земельної ділянки суду не наведено і в судовому засіданні не встановлено, а тому суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.1218 ЦК України, ст.148-1 ЗК України, Законом України "Про оренду землі",

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.О.Ратушняк