Справа № 459/2383/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/2674/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11 січня 2017 року, на підставі статей 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України просив стягнути з відповідача на його користь 61463,92 грн. на відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_1, а також інші витрати повязані з дорожньо-транспортною пригодою на суму 5429,03 грн., що складає: роздрук матеріалів по ДТП на суму 28,00 грн. і 20,00 грн.; ксерокопії документів на суму 16,00 грн., 56,00 грн., 48,00 грн.; роздрук документів по ДТП 10,00 грн.; відправка пакета документів в ПАТ «СК «Нова», «Граве Україна», «Фінанс Лайн», МТСБУ на суму 47,52 грн.; повідомлення телеграми ОСОБА_4, СК «Нова» на суму 72,00 грн.; квитки на автобус Червоноград-Львів, «Бош-Сервіс», Львів-Червоноград, на суму 419,61 грн.; доставка евакуатором автомобіля після ДПТ на станцію «Сервіс-Бош» м. Львів у сумі 1500,00 грн.; вартість проведення експертизи 1000,00 грн.; діагностика автомобіля та стоянка у розмірі 1000,00 грн., відправка конверта до Рівненського міського суду 5,90 грн., доставка евакуатором автомобіля з «Бош-Сервіс» до м.Червонограда 1200,00 грн.; 3000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Оскаржуваним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 03 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 61463,92 грн. на відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 548,39 грн., понесених витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 614,63 грн.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2 та представник ОСОБА_4 ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що вина відповідача доведена повністю постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 22 липня 2016 р. Крім відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля, йому завдано ще додаткові матеріальні збитки, що перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв'язку із ДТП. Тому вважає позовні вимоги обгрунтованими. Також судом залишено поза увагою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн., оскільки внаслідок пошкодження автомобіля був позбавлений можливості ним користуватись, що спричинило незручності.

Вважає, що судом невірно нараховано розмір компенсації витрат на правову допомогу.

Просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 лютого 2017 року змінити в частині відмови в задоволенні позову, та в цій частині позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 посилається на те, рішення суду в частині стягнення з відповідача ОСОБА_4 61 463,92 грн. майнової шкоди, є необгрунтованим.

Вказує, що фактичним власником автомобіля є ОСОБА_6, а ОСОБА_2 є лише водієм на момент ДТП. Тому ОСОБА_2 є неналежним позивачем у справі та не має права на відшкодування матеріальної та моральної шкоди та судових витрат.

Просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги та заперечення на апеляційної скарги представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, пояснення представника ОСОБА_7 ОСОБА_5 на підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення, апеляційна скарга представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхиленню з наступних підстав.

Судом та матеріалами справи установлено, що 05 червня 2016 року, о 16:50 год., в м. Червонограді на перехресті вулиць Шашкевича-Шевченка, ОСОБА_4 керував транспортним засобом автобусом «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_2, не врахував дорожню обстановку, не надав переваги в русі транспортному засобу автомобілю НОМЕР_1 та здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, яким керував ОСОБА_2 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_4 порушив п. 2.9. та п. 16.11 Правил дорожнього руху, в результаті чого постановою Рівненського районного суду Рівненської області його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У строки, визначені Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 надіслав повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду до страховика заподіювача шкоди ПАТ «Страхова компанія «Нова». Однак страховик не визначив вартості пошкодженого майна та не направляв свого страхового експерта.

Потерпілий самостійно провів експертизу пошкодженого транспортного засобу, про що експертом ОСОБА_8 складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 111 від 27.06.2016 року, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 61463,92 грн., враховуючи коефіцієнт зносу автомобіля.

Після отримання експертного висновку ОСОБА_2 у строки, визначені ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся із заявою про страхове відшкодування до страховика відповідача, однак у зв'язку припиненням господарської діяльності страхова компанія «Нова» не виплатила йому страхового відшкодування.

Членство СК «Нова» в МТСБУ, як встановлено в суді першої інстанції, припинено.

Згідно з копією розпорядження національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 18.08.2016 року № 2008, ПАТ СК «Нова» виключено з Державного реєстру фінансових установ, анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ №51 від 21.08.2004 року, видане Товариству.

Тому потерпілий ОСОБА_2 звернувся з позовом про відшкодування шкоди безпосередньо до заподіювача шкоди ОСОБА_4 і суд обґрунтовано стягнув вартість відновлювального ремонту автомобіля в сумі 61463,92 грн. саме з останнього.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6 - 2808 цс 15.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_4 про неналежну особу позивача по справі.

Встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_6

За кермом автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05 червня 2016 року був ОСОБА_2, який є чоловіком ОСОБА_6

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб'єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб'єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється у тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдано певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно застосував норми статей 395,396 ЦК України, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2 у момент дорожньо- транспортної пригоди правомірно володів транспортним засобом.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6 - 183 цс 14.

З тих підстав, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, то такі підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що за висновок №111 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 27 червня 2016 року ОСОБА_2 оплатив 1000 гривень, зазначена сума підлягає стягненню з винної особи ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України.

Діями відповідача ОСОБА_7 також заподіяна моральна шкода позивачу ОСОБА_2

Підстави відшкодування моральної шкоди за деліктними зобов'язаннями передбачені ст.1167 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди яка мала місце 05 червня 2016 року ОСОБА_7, крім значної матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, заподіяно також і моральну шкоду.

Моральна шкода полягає в тому, що після дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_7 та його сім'я залишилась без автомобіля на тривалий час. Відтак, наступили вимушені зміни у його життєвих і виробничих стосунках. Останній, будучи інвалідом другої групи, змушений був вживати заходів для буксирування автомобіля до дому, відшукувати страхову компанію відповідача та ремонтувати автомобіль.

Тому з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 1000 гривень моральної шкоди.

Вимоги ОСОБА_7 про стягнення на його користь 3000 гривень моральної шкоди є дещо завищеними, належним чином не мотивовані, тому в такому розмірі моральна шкода не може бути стягнута.

Суд першої інстанції на зазначені обставини справи не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні даних позовних вимог ОСОБА_2

В цій частині апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо стягнення з відповідача на його користь коштів на роздрук матеріалів по ДТП на суму 28,00 грн. і 20,00 грн.; ксерокопії документів на суму 16,00 грн., 56,00 грн., 48,00 грн.; роздрук документів по ДТП 10,00 грн.; відправка пакета документів в ПАТ «СК «Нова», «Граве Україна», «Фінанс Лайн», МТСБУ на суму 47,52 грн.; повідомлення телеграми ОСОБА_4, СК «Нова» на суму 72,00 грн.; квитки на автобус Червоноград-Львів, «Бош-Сервіс», Львів-Червоноград, на суму 419,61 грн.; доставка евакуатором автомобіля після ДПТ на станцію «Сервіс-Бош» м.Львів у сумі 1500,00 грн.; діагностика автомобіля та стоянка у розмірі 1000,00 грн., відправка конверта до Рівненського міського суду 5,90 грн., доставка евакуатором автомобіля з «Бош-Сервіс» до м.Червонограда 1200,00 грн., оскільки ці витрати як вірно зазначив суд першої інстанції не є шкодою у розумінні ч.2 ст.1187 ЦК України.

Вирішуючи питання витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги в сумі 548 гривень, суд першої інстанції вірно розрахував їх виходячи із участі представника ОСОБА_9 в судових засіданнях.

На підтвердження надання правової допомоги та понесених витрат в сумі 2000 гривень позивачем не представлено документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Тому в цій частині суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні даних вимог.

Інші доводи апеляційних скарг сторін висновків суду не спростовують.

З урахуванням зазначених обставин колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та відмову у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст..ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 лютого 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_4 коштів за проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля та моральної шкоди скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1000 гривень витрат за проведення експертного авто НОМЕР_3 та 1000 гривень моральної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_10