Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/363/16-ц

Провадження № 2/440/73/2017

01 червня 2017 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 С. Р.

при секретарі Базилюк Г.З.

з участю представника позивача

ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛИЧ-АГРО" про стягнення боргу -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась в Буський районний суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛИЧ-АГРО" про стягнення боргу в сумі 638 577,67 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Вважаємо за потрібне скористатися своїми конституційними правами, які полягають в гарантуванні кожному громадянинові судового захисту його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України, оскільки норми, що передбачають вирішення спорів, зокрема, про поновлення порушеного права, не можуть суперечити принципу рівності всіх перед законом та судом, і в звязку із цим обмежувати право на судовий захист. Захист прав і свобод людини, і громадянина є видом державного захисту цих прав та свобод, і саме держава бере на себе такий обовязок, відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України. Право на судовий захист передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя. Відсутність такої можливості обмежує це право, а за змістом ч. 2 ст. 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Згідно з ст. 107 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Спірні відносини між ОСОБА_2 та ТОВ «ГАЛИЧ-АГРО» засновані на цивільному договорі, який укладений на підставі вільного волевиявлення сторін, не випливає з обовязків учасника товариства. Тому, спір не стосується прав і обовязків позивача як субєкта корпоративних відносин та не є підвідомчим господарському суду і ухвала Господарського суду Львівської області від 04.02.2016 № 914/4421/15) (копія додається, Додаток № 2).

В силу вимог ч. 2 ст. 109 ЦПК позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням (копія витягу з ЄДРПОУ додається, Додаток № 3).

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК.

Кожна сторона, згідно ч. З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК повинна довести ті обставини, на які вона

посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тобто, обґрунтовуючи позовну заяву задля прийняття законного і обґрунтованого рішення, ухваленого судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повно і всебічно зясованих обставин, підтверджених доказами дослідженими в судовому засіданні, наголошуємо на наступному.

30.12.2014 між ТОВ «ГАЛИЧ-АГРО», (далі - Відповідач) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), (далі - Позивач) укладено Договір № 1 про надання поворотної фінансової допомоги від 30.12.2014 (далі - Договір) (копія додається, Додаток № 4).

Предметом Договору є надання поворотної фінансової допомоги, що надається частинами в межах суми 562 500,00 грн., що еквівалентно 29 762,00 $ долари США (п. 2.1. Договору).

Цього ж дня Відповідачу, в силу вимог п. 2.1. та 2.3. Договору на розрахунковий рахунок Відповідача перераховано 449 000,00 грн. (копія квитанції додається, Додаток №5).

05.01.2015 на розрахунковий рахунок Відповідача перераховано 101 000,00 грн. (копія квитанції додається, Додаток № 5).

06.02.2015 Відповідачем повернуто частину коштів, а саме 101 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (копія - додається, Додаток № 6).

Відповідачем проінформовано Позивача про повернення поворотної фінансової допомоги в термін до 15.06.2015 (копія листа від 22.05.2015 вих. № 7 додається, Додаток №7).

Відповідно до п. 2.4. Договору «Поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення ЗАСНОВНИКОМ».

Різке знецінення гривні на тлі макроекономічної дестабілізації, неефективного здійснення монетарної і комунікаційної політики, а також відсутність системних заходів Національного банку України із забезпечення фінансової стабільності призвело до втрати споживчої здатності, купівельної спроможність національної валюти гривні, що прямо вплинуло та впливає на майнові права Позивача.

З підстав зазначеного та в силу п. 2.4. Договору Позивачем направлено до Відповідача вимогу щодо повернення поворотної фінансової допомоги від 01.10.2015, що отримана Відповідачем 06.10.2015 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 005) (копія вимоги додається, Додаток № 8).

Відповідачем повідомлено про прийняття вимоги до виконання з уточненням суми, що підлягає поверненню (копія листа від 10.11.2015 № 16 - додається, Додаток № 9).

З підстав зазначеного вбачається, що Відповідач не заперечує щодо суми наявного боргу у розмірі 449 000,00 грн., що на той час було еквівалентно 23 756,61 $ доларам США.

Згідно з ст. 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Курсова різниця - це різниця, яка є наслідком перерахунку однакової кількості одиниць іноземної валюти в національну валюту України при різних валютних курсах, що виникає в зв'язку із знеціненням грошових коштів.

Згідно з положеннями ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 ЦК незалежно від валюти боргу, валютою платежу (засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання) є національна валюта України - гривня.

Враховуючи викладене, слід прийти до висновку, що станом на день подання позову (16.03.2016) курс долара США, встановлений Національним Банком України на

16.03.2016 становить 26,88 (відомості з офіційного сайту Національного Банку України http://www.bank.gov,ua) (копія додається, Додаток № 10).

Тобто 23 756,61$ доларів США X 26,88 = 638 577,67 грн.

Виходячи з розрахунку Відповідач повинен повернути борг у сумі 638 577,67 грн. (шістсот тридцять вісім тисяч пятсот сімдесят сім грн. 67 коп.).

Обґрунтовуючи позовні вимоги слід також зазначити.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК (ч. 2 ст. 509 ЦК).

Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами ст. 526 ЦК встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач висловив своє волевиявлення щодо повернення суми боргу, тобто здійснив вимогу щодо повернення коштів Відповідачем, на що не заперечувалось з боку Відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Відповідач не виконав взятих на себе зобовязань, чим завдав та завдає фактичної шкоди Позивачу.

Згідно з ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки;

4 ) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Правові наслідки порушення зобов'язання настають тільки у випадках, коли це передбачено законом або договором.

Аналіз приведених норм надає змогу здійснити висновок про наявність визначення істотних умов (домовленостей) сторонами, взяття на себе зобовязань, порядку розрахунків, у тому числі щодо повернення поворотної фінансової допомоги за вимогою тощо. Тобто правомірність позовних вимог встановлена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Вважаємо, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, якщо відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції (стаття 13).

Просить стягнути з ТОВ «ГАЛИЧ-АГРО», в її користь борг у сумі 638 577,67 грн. (шістсот тридцять вісім тисяч пятсот сімдесят сім грн. 67 коп.) та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ТзОВ «ГАЛИЧ-АГРО» в судове засідання не з»явився, судовий виклик повернутий в суд з відміткою «за незапитом».

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав:

30.12.2015 між ТОВ «ГАЛИЧ-АГРО», (далі - Відповідач) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), (далі - Позивач) укладено Договір № 1 про надання поворотної фінансової допомоги від 30.12.2014 (далі - Договір) (копія додається, Додаток № 4).

Предметом Договору є надання поворотної фінансової допомоги, що надається частинами в межах суми 562 500,00 грн., що еквівалентно 29 762,00 $ долари США (п. 2.1. Договору).

Цього ж дня Відповідачу, в силу вимог п. 2.1. та 2.3. Договору на розрахунковий рахунок Відповідача перераховано 449 000,00 грн. (копія квитанції додається, Додаток №5).

05.01.2016 на розрахунковий рахунок Відповідача перераховано 101 000,00 грн. (копія квитанції додається, Додаток № 5).

06.02.2016 Відповідачем повернуто частину коштів, а саме 101 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (копія - додається, Додаток № 6).

Відповідачем проінформовано Позивача про повернення поворотної фінансової допомоги в термін до 15.06.2015 (копія листа від 22.05.2015 вих. № 7 додається, Додаток №7).

Відповідно до п. 2.4. Договору «Поворотна фінансова допомога надається до моменту вимоги її повернення ЗАСНОВНИКОМ».

Різке знецінення гривні на тлі макроекономічної дестабілізації, неефективного здійснення монетарної і комунікаційної політики, а також відсутність системних заходів Національного банку України із забезпечення фінансової стабільності призвело до втрати споживчої здатності, купівельної спроможність національної валюти гривні, що прямо вплинуло та впливає на майнові права Позивача.

З підстав зазначеного та в силу п. 2.4. Договору Позивачем направлено до Відповідача вимогу щодо повернення поворотної фінансової допомоги від 01.10.2015, що отримана Відповідачем 06.10.2015 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 005) (копія вимоги додається, Додаток № 8).

Відповідачем повідомлено про прийняття вимоги до виконання з уточненням суми, що підлягає поверненню (копія листа від 10.11.2015 № 16 - додається, Додаток № 9).

З підстав зазначеного вбачається, що Відповідач не заперечує щодо суми наявного боргу у розмірі 449 000,00 грн., що на той час було еквівалентно 23 756,61 $ доларам США.

Згідно з ст. 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Курсова різниця - це різниця, яка є наслідком перерахунку однакової кількості одиниць іноземної валюти в національну валюту України при різних валютних курсах, що виникає в зв'язку із знеціненням грошових коштів.

Згідно з положеннями ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 ЦК незалежно від валюти боргу, валютою платежу (засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання) є національна валюта України - гривня.

Враховуючи викладене, слід прийти до висновку, що станом на день подання позову (16.03.2016) курс долара США, встановлений Національним Банком України на

16.03.2017 становить 26,88 (відомості з офіційного сайту Національного Банку України http://www.bank.gov,ua) (копія додається, Додаток № 10).

Тобто 23 756,61$ доларів США X 26,88 = 638 577,67 грн.

Виходячи з розрахунку Відповідач повинен повернути борг у сумі 638 577,67 грн. (шістсот тридцять вісім тисяч пятсот сімдесят сім грн. 67 коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК (ч. 2 ст. 509 ЦК).

Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Приписами ст. 526 ЦК встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач висловив своє волевиявлення щодо повернення суми боргу, тобто здійснив вимогу щодо повернення коштів Відповідачем, на що не заперечувалось з боку Відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Відповідач не виконав взятих на себе зобовязань, чим завдав та завдає фактичної шкоди Позивачу.

Згідно з ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки;

5 ) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Правові наслідки порушення зобов'язання настають тільки у випадках, коли це передбачено законом або договором.

Аналіз приведених норм надає змогу здійснити висновок про наявність визначення істотних умов (домовленостей) сторонами, взяття на себе зобовязань, порядку розрахунків, у тому числі щодо повернення поворотної фінансової допомоги за вимогою тощо. Тобто правомірність позовних вимог встановлена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі ст.ст. 509, 526,530,611,626, ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, п.г ч.1 ст.81,152 ЗК України , суд -

В И Р І Ш И В :

позов задоволено повністю.

Стягнути з ТОВ «ГАЛИЧ-АГРО», в користь ОСОБА_2 борг у сумі 638 577,67 грн. (шістсот тридцять вісім тисяч пятсот сімдесят сім грн. 67 коп.).

Стягнути з ТОВ «ГАЛИЧ-АГРО», в користь ОСОБА_2 6385,78 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги через Буський районний суд, з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. Р. Мельник