УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Волинської області від 24 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідачів залишок заборгованості по кредиту, що утворився станом на 07 травня 2014 року (з врахуванням різниці між загальною сумою заборгованості та сумою заборгованості, що стягнута на підставі рішення суду від 14 вересня 2010 року), у розмірі 605 397 грн 93 коп.

На обґрунтування позивних вимог банк посилався на те, що 28 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0 про надання останньому споживчого кредиту в сумі 80000,00 доларів США на строк до 28 листопада 2017 року з виплатою за користування кредитом 13,40 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення щомісячних рівних платежів.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 умов вищевказаного кредитного договору 28 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 0/1, відповідно до якого поручитель зобов'язувалася перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 0.

Позивач вказував, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, заочним рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 14 вересня 2010 року з відповідачів вже стягнуто 602 339 грн 57 коп. у рахунок погашення заборгованості по вищевказаному кредиту.

Посилаючись на те, що вказане рішення суду не виконане, заборгованість відповідачами не погашена, ПАТ «Дельта Банк» просив задовольнити позов та стягнути з останніх різницю між загальною сумою заборгованості та сумою заборгованості, що стягнута на підставі рішення суду від 14 вересня 2010 року.

Рішенням Горохівського районного суду від 10 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» 605 397 грн 93 коп. кредитної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 24 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, рішення Горохівського районного суду Волинської області від 10 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по процентах за користуванням кредитом відповідно до договору про надання споживчого кредиту від 28 листопада

2007 року в розмірі 345 860 грн 22 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з неналежним виконанням

ОСОБА_4 кредитних зобов'язань з нього та солідарного боржника, яким є ОСОБА_5, підлягає стягненню сума, яка визначена позивачем у позовній заяві.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, та виходив з того, що з урахуванням рішення Горохівського районного суду від 28 грудня 2010 року, ПАТ «Дельта Банк» (згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року) набуло права на стягнення з боржників 29 684,14 доларів США, що станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції було еквівалентно 345 860 грн 22 коп., з яких: нараховані відсотки за період з 11 травня 2010 року по 09 грудня 2011 року на суму 16 527,50 доларів США та відсотки за період з 09 грудня 2011 року по 27 березня 2013 року на суму 13 156,64 доларів США, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що повторне стягнення з відповідачів тіла кредиту не відповідає вимогам чинного законодавства.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

О.В. Попович