СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/636/17
Провадження № 2/306/367/17
Рядок статзвіту № 51
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря Дешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Свалявської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача обласний Будинок дитини м.Свалява про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування Свалявської РДА, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОБД м.Свалява про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач є матір'ю дитини ОСОБА_2, 2017року народження, якого залишила покинутого в закладі охорони здоров'я після народження. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 13.03.2017 року дано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, оскільки відповідач покинула дитину з народження, не забрала дитину з пологового будинку, не провела державну реєстрацію народження дитини, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує дитині належного догляду, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позбавлена батьківських прав відносно інших своїх дітей. Позивач просить позбавити відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягувати аліменти на користь ОБД м. Свалява на утримання дитини ОСОБА_2, 2017 року народження в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 (на підставі доручення № 01-18/139 від 25.04.2017 року) не з'явилася, подавши до суду заяву (вх. № 3446 від 24.05.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву (вх. № 3447 від 24.05.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника. Проти заявлених вимог та їх задоволення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам, про час і місце розгляду справи була своєчасно та належним чином повідомлена. Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 (довідка Полянської сільської ради № 219/02-06 від 04.04.2017 року (а.с. 26). Про причини неявки суду відповідач не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надавала, згідно відміток поштового відділення - відмовляється від отримання судових повісток, а тому суд визнає причини неявки ОСОБА_1 неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів, провести заочний розгляд справи (у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України - якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) та доходить слідуючого висновку.

ПЛЕНУМ Верховного Суду України в своїй Постанові від 30 березня 2007 року за № 3 - "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 20 від 19.12.2008 року) роз'яснив, що:

"При розгляді справ про позбавлення батьківських прав необхідно виходити з положень Конституції України та додержувати норми Сімейного кодексу України; законів України від 26.04.2001 року № 2402-III "Про охорону дитинства"; Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, інших нормативно-правових актів України з питань захисту прав дитини».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року (ратифіковано Постановою ВР № 789 - XII від 27.02.1991 року) - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Відповідно до ст. 152 Сімейного кодексу України - право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом ПЕРЕВІРЕНО в судовому засіданні надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог:

?копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в З/о, запис № 46 від 02.03.2017 року - в графі "батьки" дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, записані: батько - ОСОБА_5 (реєстрація проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України) та мати - ОСОБА_1 (копія паспорту НОМЕР_3, виданого Свалявським РВ УМВС України в Закарпатської області 09.04.2003 року, а.с. 10);

?копія акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 02.03.2017 року, а.с. 11;

?копія повідомлення адміністрації Свалявської ЦРЛ № 48 від 06.02.2017 року про покинуту дитину ОСОБА_1 в дитячому відділенні ЦРЛ, а.с. 9 та копія розпорядження голови Свалявської РДА № 62 від 02.03.2017 року "Про державну реєстрацію народження дитини, яка залишилася без батьківського піклування" а.с. 13;

?копія повного витягу № 4 від 09.03.2017 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_16 року, а.с. 22;

?копія наказу ССД Свалявської РДА № 15 від 02.03.2017 року "Про взяття на облік дитини" ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 як дитину, позбавлену батьківського піклування, а.с. 8;

?копія розпорядження голови Свалявської РДА № 70 від 06.03.2017 року "Про влаштування дитини в обасний Будинок дитини", а.с. 12;

Суд враховує і інші встановлені докази, а саме те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей, зокрема: рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 06.11.2008 року відносно дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_9; рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 26.07.2010 року відносно сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_10; рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.03.2014 року відносно доньки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_11; рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.07.2014 року відносно доньки ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_12; рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 19.10.2015 року відносно сина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_13;

Відповідно до ст. 19 ч. 4 Сімейного кодексу України - при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 19 ч. 5 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Судом перевірено у судовому засіданні висновок Свалявської РДА Закарпатської області № 01-18/99 від 23.03.2017 року (на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини від 13.03.2017 року та встановлених правових підстав для проведення позбавлення батьківських прав), згідно якого вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-6).

ПЛЕНУМ Верховного Суду України в своїй Постанові від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 20 від 19.12.2008 року) п. 16 роз'яснив, що:

"Особи можуть бути позбавлені прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

При вирішенні спору про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2, 2017 року народження, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, бере до уваги ставлення матері до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення для забезпечення інтересів дитини.

Судом в судовому засіданні перевірено та встановлено, що на сьогоднішній день відповідач ОСОБА_1 батьківських обов'язків по вихованню дитини не виконує, покинула дитину з народження, не забрала дитину з пологового будинку та не провела державну реєстрацію народження дитини, участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, батьківської турботи не проявляє, дитина знаходиться на повному утриманні в ОБД м. Свалява.

Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу ОСОБА_1, що відповідно до вимог ст. 166 Сімейного кодексу України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що заявлена позовна вимога про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 є підставною, яку слід задовольнити.

В частині вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 150 СК України - батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

ПЛЕНУМ Верховного Суду України у своїй Постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» п. 15 роз'яснив, що - відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ».

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою ВР України № 789 -Х11 від 27.02.1991 року), відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 якої - батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 212 ч.1 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, суд доходить висновку, що позовна вимога щодо стягнення аліментів є підставною та її слід задовольнити. Розмір аліментів слід визначити у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, стягнення проводити на користь обласного Будинку дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 214 п. 6 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 88 ч.3 ЦПК україни та керуватися тим, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір"- як позивач за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону здійснюють органи опіки та піклування або служби у справах дітей, а тому судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що заявлені вимоги позивача є підставними, обгрунтованими в інтересах дитини ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_14 та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 164 ч. 6 Сімейного кодексу України (доповнено згідно до Закону № 2710- IV від 23.06.2005 року) - рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Керуючись ст. ст. 3, 6, 10, 60, 64, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226, 292, 294 ЦПК України, ст. ст.19, 150, 152, 164, 166, 182, 183 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування Свалявської районної державної адміністрації - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, мешканку АДРЕСА_1 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, мешканки АДРЕСА_1 аліменти на користь обласного Будинку дитини м. Свалява на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 березня 2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 в користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, одержувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві; код банку отримувача: 820019; р/р № 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його постановив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення Свалявського районного суду подається до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.М.Жиганська