Справа № 229/2205/17
Провадження №2-о/229/165/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, від імені якої діє за довіренністю ОСОБА_2, про встановлення факту смерті,

заінтересована особа: Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

заявник звернулась до суду із заявою, в якій зазначає, що вона є дочкою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Її представник зверталась до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області щодо реєстрації смерті ОСОБА_3, але їй було відмовлено у зв'язку з тим, що пред'явлений нею документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зараз вона не може отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3

Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть.

Просить встановити факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території.

В судове засідання заявник та її представник не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Представник заявника ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На заявлених вимогах наполягають, просять їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності заявника, представника заявника та представника зацікавленої особи.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 (а.с.8-9).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Донецьк, що підтверджується копією медичного свідоцтва про смерть № 539 від 02.03.2017 року, довідкою про причину смерті від 02.03.2017 року, виданими комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 міста Донецька», свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1, виданим 02.03.2017 року Донецьким міським відділом запису актів цивільного стану (а.с.11-13).

Судом встановлено, що у реєстрації смерті представнику заявника було відмовлено оскільки нею для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с.10).

Даючи оцінку допустимості копії лікарського свідоцтва про смерть, довідці про причину смерті та свідоцтву про смерть ОСОБА_3, як документам, що видані установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто копія лікарського свідоцтва про смерть, довідка про причину смерті від 02 березня 2017 року, свідоцтво про смерть ОСОБА_3 від 02.03.2017, видані в місті Донецьк - на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створюють правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті ОСОБА_3 для реалізації майнових та особистих немайнових прав ОСОБА_1 суд, як виняток, приймає до уваги надані копію лікарського свідоцтва про смерть, довідку про причину смерті та свідоцтво про смерть ОСОБА_3, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, Україна, що надасть можливість ОСОБА_1 або її представникові ОСОБА_2 отримати свідоцтво про смерть матері відповідно до законодавства України.

Керуючись ст.ст. 209,212,214,215,223,256, 257-1, 259,367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

заяву ОСОБА_1, від імені якої діє за довіренністю ОСОБА_2, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянинки України, уродженки с. Станове Золотухінського району Курської області, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, і яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Дружківський міський суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Т.Л.Панова