Провадження №2/225/515/2017
Справа №225/47/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне і вмотивоване)

17 травня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,

прокурора: Лябаха Р.І.,

представника позивача Портної І.В., Ніконової Т.В.

відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області у м.Торецьк цивільну справу за позовом Виконавчого органу Торецької міської ради, яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий орган Торецької міської ради, який діє в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.10.2016 року зазначені вище малолітні діти були доставлені до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м.Торецька (старша дитина) та дитячого відділення Центральної міської лікарні м.Торецька (молодша дитина), як діти, що залишились без батьківського піклування.

Відповідач - ОСОБА_3, є одинокою матір'ю, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням своїх дітей, не цікавиться їхнім здоров'ям, не працює, підтримує стосунки з особами, які ведуть антисоціальний спосіб життя, за місцем проживання характеризується тільки з посередньої сторони, неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей). Таким чином, позивач наполягає на тому, що наведеними вище діями ОСОБА_3 створює умови, які шкодять інтересам дітей.

З огляду на викладене вище, позивач просить позбавити відповідача по справі батьківських прав стосовно малолітніх дітей та стягнути з останньої аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Уповноважений представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, наполягала на тому, що пройшла належне лікування, спиртні напої з кінця жовтня 2016 року не вживає, до кримінальної відповідальності не притягалась, адміністративних стянень з листопада 2016 року також не має. Стверджувала, що за дітьми сумує, має бажання належним чином виховувати дітей, створювати для них умови для морального та фізичного розвитку.

У судових засіданнях 30.03.2017 року та 12.04.2017 року був присутній прокурор Торецького відділу Костянтинівської місцевої прокуратури, який приймав активну участь у судовому розгляді, зокрема, допиті свідків та з'ясуванні фактичних обставин справи, за результатами чого прийшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог не дійшов. У судовому засіданні 17.05.2017 року належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи прокурор участі не брав, що не є перешкодою для продовження розгляду справи по суті.

Окрім того, згідно зі ст.136 ЦПК України, зметою ретельного з'ясування фактичних обставин справи, доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, з метою забезпечення захисту інтересів малолітніх дітей, судом ухвалами від 30.03.2017 року та 12.04.2017 року за письмовою заявою відповідача, за власною ініціативою та за усним клопотанням прокурора, до участі у справі в якості свідків були залучено свідків, у тому числі, малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно зі ст.182 ЦПК України, з метою з'ясування думки дитини.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, вислухавши пояснення сторін, прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, заслухавши свідків, суд виходив з наступного:

Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Отже, як встановлено судом під час розгляду справи, ОСОБА_3 дійсно є одинокою матір'ю, відомості про батька малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та батька малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в свідоцтвах про народження внесені згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Даний факт підтверджений наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження малолітніх дітей, а також, довідками Торецького міського відділу актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області №2476/04.2-29 від 27.10.2016 року, №2477/04.2-29 від 27.10.2016 року (а.с.10,14-15).

З наявного у справі висновку від 08.12.2016 року №833-02/15 вбачається, що орган опіки і піклування виконавчого органу Торецької міської ради вважає позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 доцільним. (а.с.6).

Численні звернення Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Донецькій області до начальника служби у справах дітей Торецької міської ради від 28.04.2016 року №7038/202/05-2016, від 15.06.2016 року №10114/202/05-2016, від 07.10.2016 року №17107/202/06-16, від 17.10.2016 року №17572/202/05-16, від 20.10.2016 року №17816/202/2016 свідчать, що ОСОБА_3 дійсно нехтує своїми батьківськими обов'язками, залишає дітей без нагляду, за що неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей). (а.с.3,25-28).

Наявна у справі характеристика з місця реєстрації та проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 станом на 16.01.2017 року, свідчить про те, що остання не працює, веде антисоціальний спосіб життя.(а.с.30).

Акт обстеження житлових умов з місця реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 скласти не представилось можливим, з огляду на ненадання доступу до житлового приміщення. Даний акт підписаний головою домового комітету ОСН "Доброта". (а.с.31).

В свою чергу, з Акту обстеження умов фактичного місця проживання відповідача станом на час прийняття судом рішення, а саме, за адресою: АДРЕСА_2, здійсненого на виконання ухвали суду від 30.03.2017 року, житлові умови задовільні, в будинку тепло, наявна постільна білизна, іграшки, проте, будинок потребує ремонту. (а.с.61).

Суд враховує той факт, що в зазначеному вище будинку відповідач проживає за відсутності правових підстав (договору оренди, купівлі-продажу тощо).

В той же час, суд приймає до уваги наявність у відповідача іншого житла за адресою: АДРЕСА_1, де ОСОБА_3 офіційно зареєстрована та де на теперішній час проживає її рідний батько - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, дід малолітніх дітей. Згідно наявної в матеріалах справи довідки КЛПУ "Міський наркологічний диспансер" від 17.05.2017 року №05/25-47, ОСОБА_6 на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

В судовому засіданні ОСОБА_6, залучений в якості свідка, під присягою підтвердив той факт, що його донька з осені 2016 року спиртні напої не вживає, за дітьми сумує, відвідує їх лікарні та реабілітаційному центрі, має бажання стати на шлях виправлення та належно виконувати батьківські обов'язки.

Дійсно, як встановлено судом в ході розгляду справи, доказів притягнення відповідача до адміністративної чи/або кримінальної відповідальності, у тому числі за ч.2 ст.184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей), з листопада 2016 року матеріали справи не містять.

Згідно довідки зав.диспансерним наркологічним відділенням КЛПУ "Міський наркологічний диспансер" м.Торецька ОСОБА_7 №199 від 06.04.2017 року, ОСОБА_3 перебуває на профілактичному обліку лікаря нарколога з жовтня 2016 року. Також, зазначена довідка містить дані про те, що у період з 31.10.2016 року по 10.11.2016 року ОСОБА_3 знаходилась на амбулаторному лікуванні в маніпуляційному кабінеті відділення. (а.с.62).

Допитаний в якості свідка зав.диспансерним наркологічним відділенням КЛПУ "Міський наркологічний диспансер" м.Торецька ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_3 стійкої алкогольної залежності не має, останній лише рекомендовано проходити профілактичний курс лікування кожні чотири-шість місяців.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є знайомою відповідача та неофіційним роботодавцем відповідача, у судовому засіданні під присягою підтвердила той факт, що ОСОБА_3 принаймні з зими 2017 року спиртні напої не вживає, за дітьми сумує, регулярно (точніше повідомити не змогла) відвідує їх у Центральній міській лікарні м.Торецька та Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Торецька Донецької області, купує їм солодощі, засоби гігієни тощо.

Разом з цим, точну щомісячну суму заробітку відповідача, задля можливості суду зробити висновок щодо наявності/відсутності у ОСОБА_3 постійного доходу, даний свідок назвати не змогла. Натомість, свідок пояснила, що знайомі її чоловіка надали ОСОБА_3 та її громадянському чоловіку будинок для тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Свідок - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, у судовому засіданні під присягою зазначив, що є цивільним чоловіком ОСОБА_3, проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_2, підтвердив той факт, що відповідач дітей регулярно (декілька разів на тиждень) відвідує у Центральній міській лікарні м.Торецька та Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Торецька Донецької області, купує їм одежу, іграшки, солодощі, засоби гігієни тощо.

Судом прийнято до уваги той факт, що цивільний чоловік відповідача - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, офіційно не працевлаштований, підтверджених доходів не має, був неодноразово засуджений, останнього разу звільнений за відбуттям покарання 23.12.2016 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка, надана органами внутрішніх справ на запит суду. (а.с.57). Також, судом враховано відсутність документальних доказів наявності у ОСОБА_3 та її цивільного чоловіка прав на проживання за адресою: АДРЕСА_2 (договір оренди, купівлі-продажу тощо).

В той же час, суд виходить з того, що шлюб між відповідачем та ОСОБА_9 офіційно не зареєстрований. Окрім того, як вже зазначалось вище, відповідач разом із рідним батьком - ОСОБА_6, має житло по АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_10, яка є рідною сестрою відповідача, а також, свідок ОСОБА_11 (знайомий відповідача), у судовому засіданні під присягою підтвердили той факт, що ОСОБА_3 (відповідач) зловживала спиртними напоями у минулому, проте, з осені 2016 року, після лікування у наркологічному диспансері, спиртні напої не вживає, про дітей піклується, навідує їх у лікарні та реабілітаційному центрі, купує їм солодощі, засоби гігієни, одежу, приходить до старшої дитини у школу.

Також допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_12 (уповноважений представник Центральної міської лікарні м.Торецька), ОСОБА_13 (директор ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступенів Торецької міської ради Донецької області), ОСОБА_14 (педагог Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м.Торецька), ОСОБА_15 (директор Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м.Торецька), ОСОБА_16 (директор ЗОШ І-ІІІ ступенів №2 м.Торецьк), ОСОБА_19 (завідуюча дитячим відділенням Центарльної міської лікарні м.Торецька), ОСОБА_18 (старша медична сестра дитячого відділення Центарльної міської лікарні м.Торецька) зазначили, що починаючи з часу відібрання дітей - 13.10.2016 року, ОСОБА_3 в стані сп'яніння не бачили, підтвердили той факт, що остання дітьми цікавиться, регулярно, не менше декількох разів на тиждень, відвідує останніх (молодшу - у Центральній міській лікарні м.Торецька, старшу доньку - у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м.Торецька та за місцем її навчання), приносить дітям солодощі, засоби гігієни, відвідує школу, де навчається старша донька, тощо.

На підтвердження зазначених відомостей суду надано графік відвідувань ОСОБА_3 молодшої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у дитячому відділенні Центральної міської лікарні м.Торецька. З даного графіку вбачається, що, ОСОБА_3 відвідувала молодшу доньку, починаючи з 21 жовтня 2016 року (4 рази), у листопаді 2016 року (9 разів), у грудні 2016 року (12 разів), у січні 2017 року (7 разів), у лютому 2017 року (9 разів), у березні 2017 року (9 разів), до 07 квітня 2017 року (5 разів).

Також, судом приймається до уваги заслухана в присутності соціального педагога Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м.Торецька - ОСОБА_14, думка малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки суд прийшов до висновку, що у віці 8 років дитина вже здатна висловити свою думку. В ході допиту судом з'ясовано, що на свій вік малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, добре розвинена, активна, відкрита до спілкування. Відчувається, що дитина дуже сильно сумує за матір'ю, під час питання про матір починає хвилюватися та намагається не заплакати. На питання суду відповіла, що дуже чекає того часу, коли мати забере її додому, бажає жити з матір'ю та молодшою сестрою, якій скоро виповниться два роки. Співробітники реабілітаційного центру також підтвердили в судовому засіданні, що дитина весь час питає коли матір її забере, тугує за нею.

Судом враховано той факт, що малолітнім дітям - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка до теперішнього часу знаходиться в Центрі соціально - психологічної реабілітації дітей м.Торецька, та малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка до теперішнього часу знаходиться в дитячому відділенні "Центральної міської лікарні м.Торецька, державою створюються належні умови для лікування, начання, виховання та розвитку.

Разом з цим, у Принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного й гармонійного розвитку її особистості потребує любові й розуміння. Вона має рости під опікою й відповідальністю своїх батьків, у атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових випадків, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, вчиняються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав визначений ст.164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він):

-не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; -ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; -є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, -примушують її до жебракування та бродяжництва; -засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Проте, жодна із зазначених вище вичерпних обставин під час розгляду справи свого підтвердження не знайшли. В свою чергу, надані позивачем в обгрунтування позову докази на підтвердження ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків в судовому засіданні, зокрема, щодо зловживання останньою спиртними напоями та регулярного залишення дітей без нагляду, на час прийняття судом рішення були спростовані наявними у справі доказами та показами свідків. Наведене, на думку суду, свідчить про те, що відповідач стала на шлях виправлення, покинула згубні звички, намагається піклуватися про своїх дітей, створювати належні умови для їх виховання та фізичного й морального розвитку.

Приймаючи рішення у справі, судом враховано також положення п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», згідно з якими позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

З огляду на викладене вище, керуючись ст.ст.164-166 СК України, ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Попередити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, про необхідність змінити ставлення до способу життя та виховання малолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьківських обов'язків щодо малолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя