АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/3158/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1214/К/17 суддя Демиденко Ю.Ю.
Категорія - 25 ( 1 ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Борщ А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення страхового відшкодування.

Особи які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7,

третя особа ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (надалі - ПрАТ «СК «Інгосстрах»), треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що він є батьком ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

23.02.2015 року ОСОБА_5 уклав с ПрАТ «СК «Інгосстрах» договір добровільного страхування життя та здоров'я ОСОБА_9 зі страховою сумою у розмірі 25000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1, в період дії договору страхування, наступила смерть ОСОБА_9 в результаті злочинних дій та кримінальне провадження №0000310 знаходиться в провадженні суду.

Відповідно до умов Договору добровільного страхування від 23.02.2015 року, позивач, як батько застрахованої особи, звернувся до ПрАТ «СК «Інгосстрах» із заявою і необхідними документами, але 05.05.2015 року ПрАТ «СК «Інгосстрах» відмовило в виплаті страхового відшкодування на підставі п.3.3. Договору у зв'язку з не наданням повного пакету документів для виплати, в тому числі свідоцтва про право на спадщину. Після цього, 12.03.2016 року, згідно листа ПрАТ «СК «Інгосстрах» були змінені підстави та відповідач відмовив в виплаті страхового відшкодування, пославшись на п.4.2 п.п.5 Договору страхування з посиланням на те, що смерть не є страховим випадком, оскільки ОСОБА_9 перебував на час смерті в стані алкогольного сп'яніння.

Уточнивши позовні вимоги, просив суд: стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в сумі 25000 грн. у зв'язку зі страховим випадком - смертю сина ОСОБА_9, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Інгосстрах» на користь ОСОБА_4 25000.00 грн. страхового відшкодування за договором страхування від 23.02.2015 р. №KRRONS-15INOHD у зв'язку зі смертю ОСОБА_9.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Інгосстрах» 640.00 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «СК «Інгосстрах» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом не було встановлено фактичні обставини справи та порушено норми діючого законодавства. Зокрема, судом не було враховано положення Договору про страхування щодо відмови у виплаті страхового відшкодування через ненадання документів визначених п. 3.3. цього Договору та норми ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про страхування» про те, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, у зв'язку з чим суд прийшов до помилкового висновку про відсутність у страховика повноважень на відмову у виплаті страхового відшкодування через ненадання повного пакету документів.

Крім того, судом не було взято до уваги, що при повторному зверненні позивача до страховика, згідно страхового акта від 11.02.2016 року, у виплаті страхового відшкодування було відмовлено ще й з тих підстав, що не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження, функціональні розлади, смерть, що сталися у зв'язку з вживанням застрахованою особою алкоголю, а згідно висновку експерта №643 в крові трупа останнього виявлено етиловий спирт у кількості 1,21 проміллє.

Відповідач ПрАТ «СК «Інгосстрах», будучи завчасно (24.04.20172 року) належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи за його апеляційною скаргою (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки про виклик в судове засідання на 23.05.2017 року - а.с. 119), в судове засідання не з'явився і про причини своєї неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 та третю особу ОСОБА_6, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили її відхилитии, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 23 лютого 2015 року між ОСОБА_5 та ПрАТ «СК «Інгосстрах» було укладено Договір добровільного страхування від нещасних випадків №KRRONS-15INOHD відповідно до Правил добровільного страхування від нещасних випадків, затверджених ПрАТ «СК «Інгосстрах» 18 червня 2014 року та зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 24.07.2014 року за №0214332, предметом якого є життя та здоров'я ОСОБА_9 (Застрахована особа) зі страховою сумою 25 000,00 грн. (кА.с. 7-10).

Страховим випадком, згідно п. 6.1.1. цього Договору, є смерть застрахованої особи зі страховою виплатою у розмірі 100%.

Згідно п. 6.2. цього Договору нещасним випадком за цим Договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі Застрахованої особи (Страхувальника, Вигодонабувача, спадкоємця) подію, що фактично відбулася і внаслідок якої настав розлад здоров'я Застрахованої особи або її смерть. Нещасним випадком також є наступні події, які призвели до розладу здоров?я або смерті Застрахованої особи: утоплення, поразка блискавкою або електричним струмом, укус тварини або отруйних комах, змій, проникнення стороннього тіла, протиправні дії третіх осіб.

Сторони погодились між собою, що цей Договір діє у період з 25.02.2015 року по 24.02.2016 року включно (п. 7).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 62) від травматичного гемотораксу (а.с. 63).

Позивач ОСОБА_4 є батьком застрахованої особи - ОСОБА_9 та його спадкоємцем за законом (а.с. 15, 16).

Згідно п. 3.2. Умов страхування до Договору добровільного страхування від нещасних випадків №KRRONS-15INOHD від 23 лютого 2015 року для отримання страхової виплати у випадку смерті застрахованої особи, спадкоємець у строк не пізніше одного року з дня настання події повинен звернутися до страховика із заявою про страхову виплату та надати документи, які підтверджують факт настання страхового випадку.

Пунктом 3.3. цих Умов визначено перелік документів, які надаються страховику залежно від страхового випадку, зокрема, у разі смерті застрахованої особи, надається договір страхування, копія свідоцтва про смерть, копія лікарського свідоцтва про смерть, посмертний епікріз, копії ІПН та документа, що посвідчує особу, - одержувача страхової виплати, копія свідоцтва про право на спадщину.

03 квітня 2015 року страхувальник повідомив страхового агента - ПрАТ «СК «Інгосстрах» про настання страхового випадку за договором Договір добровільного страхування від нещасних випадків №KRRONS-15INOHD від 23 лютого 2015 року, однак у виплаті страхового відшкодування було відмовлено на підставі п.п. 1.2.6., 3.2., 3.3. Умов страхування до Договору добровільного страхування від нещасних випадків №KRRONS-15INOHD від 23 лютого 2015 року (не надані відповідні документи), про що складено Страховий акт №Z1533РВ7000077 від 05.05.2015 року, яким було встановлено наступне: час події: ІНФОРМАЦІЯ_1, місце події: місто Кривий Ріг, обставини події: вогнепальне поранення, подія кваліфікована як смерть в результаті нещасного випадку.

Листом від 12.03.2016 року ПрАТ «СК «Інгосстрах» повідомив ОСОБА_4 (спадкоємця застрахованої особи), від імені та в інтересах якого діяв адвокат Сергієнко Д.М., про те, що відповідно до Висновку експерта №643 від 27.04 2015 року встановлено, що при дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 етиловий спирт виявлений у кількості 1,21 проміллє, а відповідно до п. 4.2. (пп.5) Умов страхування до Договору страхування від нещасних випадків не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, зокрема, внаслідок травм отриманих Застрахованою особою, що знаходилася в стані алкогольного сп'яніння. При цьому, підпункт 5. п. 4.2. не встановлює обов'язкової наявності причинно-наслідкового зв'язку між вживанням алкоголю та нещасним випадком.

Страховим Актом №Z160МРВ70000В5 від 11.02.2016 року ПрАТ «СК «Інгосстрах» відмовив у виплаті страхового відшкодування із зазначенням двох різних підстав відмови: 1) згідно п. 4.2. Умов страхування до Договору не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження, функціональні розлади, смерть, що сталися у зв'язку з вживанням Застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не має медичної освіти, отримані Застрахованою особою, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння. 2) Згідно п.п. 1.2.6., 3.2., 3.3. Умов страхування до Договору Страхувальник (Застрахована особа) повинен надати документи, що підтверджують факт та обставини настання страхового випадку (а.с. 111).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та стягуючи з ПрАТ «СК «Інгосстрах» на його користь страхове відшкодування за Договором добровільного страхування від нещасних випадків №KRRONS-15INOHD від 23 лютого 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що Закон пов'язує обов'язок страховика здійснити страхове відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних документів, а тому, з урахування того, що нещасний випадок, який призвів до смерті застрахованої особи - ОСОБА_9, є страховим, відмова у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з наданням не повного пакету документів є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно пункту першого статті 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Відповідно до п.п.1-3 ч.1 статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 989 ЦК України на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Зі змісту п.5 ч.1 ст.989, ст.991 ЦК України та ст.26 Закону України «Про страхування» вбачається, що для вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування правове значення має факт повідомлення страховика про настання страхового випадку в строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в цьому. Сам лише факт порушення страхувальником визначеного договором порядку надання документів для виплати страхового відшкодування за наявності повідомлення страховика про настання такого випадку не може бути підставою для відмови у здійсненні страхової виплати.

Таким чином, за змістом зазначених норм слід дійти висновку, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком.

Отже, закон пов'язує обов'язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних документів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано в суді апеляційної інстанції, позивачем було надано до ПрАТ «СК «Інгосстрах» пакет документів, які надали йому можливість встановити обставини події у повному обсязі, а ненадання спадкоємцем копії Свідоцтва про прийняття спадщини не могло вплинути на встановлення цих обставин.

Посилання відповідача ПрАТ «СК «Інгосстрах» в апеляційній скарзі на те, що страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування ще й тому, що не визнала дану подію страховим випадком - не заслуговують на увагу, оскільки, згідно Висновку експерта №643 від 27.04 2015 року дійсно встановлено, що при дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 етиловий спирт виявлений у кількості 1,21 проміллє, однак судово-медична оцінка концентрації алкоголя неможлива через те, що при термічній діє відбувається випаровування рідини в організмі, що впливає на концентрацію алкоголя, а метиловий, ізопропіловий, пропілорвий, ізобутиловий, батиловий чи ізоаміловий спирти при дослідженні трупа гр. ОСОБА_9 не виявлені (а.с. 64-66).

Крім того, п. 4.2. Умов страхування до Договору добровільного страхування від нещасних випадків №KRRONS-15INOHD від 23 лютого 2015 року визначено, що не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, який відбувся: у зв'язку з виживанням Застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не має медичної освіти (пп. 6 п. 4.2.); внаслідок навмисного заподіяння застрахованою особою собі тілесних ушкоджень, незалежно від їх психічного стану, а також травм, отриманих застрахованою особою, що знаходилася в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння (пп. 5 п. 4.2.).

З системного аналізу вищевикладеного вбачається, що встановлення факту перебування Застрахованої особи у стані алкогольного сп?янінння має вирішальне значення лише у тому разі, якщо смерть Застрахованої особи наступила внаслідок вживання алкоголю або внаслідок навмисного заподіяння застрахованою особою собі тілесних ушкоджень або травм у стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, смерть застрахованої особи - ОСОБА_9 наступила від травматичного гемотораксу (а.с. 63) внаслідок вогнепального поранення (а.с. 41), а тому відсутні правові підстави для застосування п. 4.2. Умов страхування до Договору добровільного страхування від нещасних випадків №KRRONS-15INOHD від 23 лютого 2015 року.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав, передбачених законом, для скасування рішення суду немає, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» - відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 березня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: