Справа № 459/4008/15 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/930/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 міської

ради ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 міської ради Львівської області, ОСОБА_5, виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради в особі державного реєстратора речових прав на нерухоме майно про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та державної реєстрації,

встановила:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 міської ради №775 від 19.03.2015 року про передачу відповідачеві ОСОБА_5, як учаснику АТО, у приватну власність земельної ділянки площею 0,0698 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на вул.Затишній, 12 в м.Червонограді Львівської області, визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку від 30.03.2015 року, видане відповідачеві ОСОБА_5 на підставі цього рішення Ради, та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 02.11.2010 року в адміністративній справі, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 міську раду Львівської області було зобовязано надати їй дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,070 га на вул. Затишній, 12 у м. Червонограді для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель з подальшою передачею земельної ділянки у її (позивача) власність, однак, це судове рішення ОСОБА_3 міською радою не було виконано, а визначену їй за рішенням суду земельну ділянку незаконно передано у власність відповідача ОСОБА_5, що є порушенням ст. 118 ЗК України, оскільки земельна ділянка не була вільною у розумінні можливості передачі у власність громадянам у порядку, визначеному цією статтею ЗК.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.09.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_6, просить його скасувати з підстав неповного зясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вирішення питання про надання дозволу або відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є дискреційним повноваженням ОСОБА_3 міської ради, оскільки такий обовязок про надання їй (позивачеві) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,070 га на вул. Затишній, 12 у м. Червонограді для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель з подальшою передачею земельної ділянки у її (позивача) власність ОСОБА_3 міська рада повинна була виконати в порядку виконання судового рішення, яке набрало законної сили, - постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 02.11.2010 року. Вважає, що оскаржуване рішення суду є прямою перешкодою для виконання постанови Червоноградського міського суду Львівської області від 02.11.2010 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідачів, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням ОСОБА_3 міської ради від 23.12.2010 року №23 позивачеві ОСОБА_6 було відмовлено у дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0700 га на вул. Затишній,12 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд у звязку з тим, що вона не відноситься до категорії громадян, які мають позачергове право на одержання земельної ділянки, а також у звязку з тим, що її чоловік ОСОБА_7 має у власності земельну ділянку на вул. Затишна,10 (а.с. 105).

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 02.11.2010 року в адміністративній справі, яка набрала законної сили і була звернута до виконання, ОСОБА_3 міську раду Львівської області зобовязано надати ОСОБА_6 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,070 га на вул. Затишній, 12 у м. Червонограді для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель з переданням її у власність (а.с.7).

Постановою державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_8 від 30.06.2015 року на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а-802/10, виданого 22.12.2011 року Червоноградським міським судом Львівської області на підставі вказаної вище постанови суду (а.с.9).

Оспорюваним позивачем рішенням ОСОБА_3 міської ради №775 від 19.03.2015 року (а.с.12) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0698 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на вул.Затишній, 12 в м.Червонограді і передано цю земельну ділянку відповідачеві ОСОБА_5, як учаснику АТО, у приватну власність.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 міської ради відповідачеві ОСОБА_5 30.03.2015 року видано свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку, яке в подальшому ним зареєстроване у встановленому законом порядку (а.с.10, 11).

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, лише порушене, невизнане або оспорюване право особи підлягає захисту у встановлений законом спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Згідно зі ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної передачі у власність (приватизації) земельних ділянок визначений статтею 118 ЗК України.

Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

З матеріалів справи встановлено, що на момент прийняття ОСОБА_3 міською радою оспорюваного розпорядження позивач не була ні власником, ні користувачем спірної земельної ділянки і питання про передачу цієї земельної ділянки у власність позивача радою не вирішувалось, а тому підстав для висновку про те, що ОСОБА_3 міська рада, передавши спірну земельну ділянку у власність відповідача ОСОБА_5, який є учасником АТО (отримав поранення) і в силу закону має право на отримання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, розпорядилась належною позивачеві земельною ділянкою, - немає.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог та заперечень, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 30 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_9