Справа № 186/1340/16-ц
Провадження номер № 2/0186/29/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.

секретар - Фадєєва Т.Б.

за участю:

представника

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що 08 вересня 2007 року між нею та відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

На сьогоднішній день через особисту неприязнь та певні сімейні обставини вони разом вже не проживають.

Відповідач не бажає добровільно ділити спільне сумісне майно, а також звільняти приміщення, яке орендоване позивачкою для ведення спільного бізнесу, та на яке він жодного права не має.

В період спільного проживання, ними було придбано:

автомобіль, який було переобладнано з вантажного в пасажирсько-вантажний, марки «Mercedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1, двигун №0169, шасі (кузов) №WDB9036621R791680, вартість якого на сьогоднішній день складає 8 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 жовтня 2016 року складає 8000 х 25,783192 = 206265,54 гривень;

2) автомобіль вантажний бортовий марки «Мan L2000», державний номер НОМЕР_2, шасі №WMAL20ZZ05Y149870, вартість якого станом на сьогоднішній день складає 12 000 доларі США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 жовтня 2016 року складає: 12 000 х 25,783192 = 309398,30 гривень.

Ці обставини підтверджуються повідомленням начальника ТСЦ №1247 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області за вих. №31/4-1247/15аз від 15 жовтня 2016 року.

Таким чином, оскільки між ними не досягнуто згоди з приводу поділу майна подружжя, вважає вищезазначене майно спільною сумісною власністю, яке необхідно поділити наступним чином.

Визнати за відповідачем право особистої власності на автомобіль, який було переобладнано з вантажного в пасажирсько-вантажний, марки «Mercedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1, двигун №0169, шасі (кузов) №WDB9036621R791680, вартість якого на сьогоднішній день складає 8 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 жовтня 2016 року складає: 8 000 х 25,783192 = 206 265,54 гривень.

На це майно припинити право спільної сумісної власності позивачки.

Визнати за позивачкою право особистої власності на автомобіль вантажний бортовий мари «Мan L2000», державний номер НОМЕР_2, шасі №WMAL20ZZ05Y149870, вартість якого станом на сьогоднішній день складає 12 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 жовтня 2016 року складає: 12 000 х 25,783192 = 309 398,30 гривень.

На це майно припинити право спільної сумісної власності відповідача.

Зобов'язати позивача сплатити різницю в ціні для вирівняння часток спільного сумісного майна в розмірі 51 566,38 гривень, що обчислено наступним чином:

1) 206 265,54 гривень + 309 398,30 = 515 663,84 гривень - загальна вартість спільного сумісного майна;

2) 515 663,84/2 = 257 831,92 гривень - розмір частки кожного з подружжя.

3) 309 398,30 - 257 831,92 = 51 566,38 гривень - розмір компенсації за частку в майні.

Вважає, що майно слід поділити саме таким чином, оскільки це відповідає принципу рівності розподілу часток спільного сумісного майна. Окрім того, хоча це й не доводиться доказами, але вважає не буде заперечуватися відповідачем, що кошти на придбання автомобілю марки «Мan L2000» надавалися матір'ю позивачки.

Ці два автомобіля придбавалися для ведення спільного бізнесу: перевозки вантажів за угодою з ТОВ «Ін Тайм», яка спочатку була укладена з позивачкою, а потім переукладена з чоловіком оскільки він перевозив вантажі, так було зручніше. Але склади розміщення товарів знаходяться в орендованому позивачкою приміщенні за договором оренди №19 від 01 січня 2014 року, укладеним з ТОВ «Універмаг «Ювілейний» в особі директора ОСОБА_4 в строк до 31 грудня 2019 року, а тому на сьогоднішній день відповідач незаконно їх займає та порушує право позивачки користування нерухомим майном.

За договором оренди нерухомого майна користувач має ті ж самі права, що й власник з приводи забезпечення його права на здійснення права на нього.

Просить суд розірвати між - ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Гайшенець) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюб, зареєстрований 08 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, залишивши мені після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наступне майно: автомобіль, який було переобладнано з вантажного в пасажирсько-вантажний, марки «Mercedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1, двигун №0169, шасі (кузов) №WDB9036621R791680, вартість якого на сьогоднішній день складає 8 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 жовтня 2016 року складає: 8 000 х 25,783192 = 206 265,54 гривень; автомобіль вантажний бортовий марки «Мan L2000», державний номер НОМЕР_2, шасі №WMAL20ZZ05Y149870, вартість якого станом на сьогоднішній день складає 12 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 жовтня 2016 року складає: 12 000 х 25,783192 = 309 398,30 гривень; поділити між ними майно подружжя, визнавши: за ОСОБА_2 ОСОБА_6 право особистої власності на автомобіль, який було переобладнано з вантажного в пасажирсько-вантажний, марки «Mercedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1, двигун №0169, шасі (кузов) №WDB9036621R791680, вартість якого на сьогоднішній день складає 8 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 жовтня 2016 року складає: 8 000 х 25,783192 = 206 265,54 гривень, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_3; за ОСОБА_3 право особистої власності на автомобіль вантажний бортовий марки «Мan L2000», державний номер НОМЕР_2, шасі №WMAL20ZZ05Y149870, вартість якого станом на сьогоднішній день складає 12 000 доларів США що за офіційним курсом НБУ станом на 20 жовтня 2016 року складає: 12 000 х 25,783192 = 309 398,30 гривень, зі стягненням компенсації на користь відповідача в розмірі 51 566,38 гривень, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_2; усунути перешкоди у здійсненні позивачкою, як орендарем, права користування і володіння нерухомим майном - орендованим приміщенням (частини площі ТОВ «Універмаг «Ювілейний» - інтайм (експедиція) шляхом зобов'язання ОСОБА_2 звільнити це приміщення, яке він використовує у своїй підприємницькій діяльності.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив суд: визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль, марки «Mercedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «Мan L2000», державний номер НОМЕР_2 та поділити це майно між сторонами, визнавши: за ОСОБА_2 право особистої власності на ці автомобілі, стягнувши при цьому на користь позивачки компенсацію ? частки їх вартості згідно оцінки, припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_3 на ці автомобілі. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу просила виділити в окреме провадження, позовні вимоги в частині позовних вимог про усунення перешкод у праві користування нерухомим майном залишити без розгляду, у звязку з тим, що відповідач добровільно звільнив спірне приміщення. Уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з визначеною спеціалістом вартістю автомобілів погоджується, просила суд задовольнити уточнені вимоги. Проти зустрічного позову заперечувала в повному обсязі.

Відповідач звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування зустрічного позову позивач зазначив, що 08 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб за актовим записом №168 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Під час спільного проживання та ведення господарства ними було придбано:

1) автомобіль марки «Mercedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1, двигун №0169, шасі (кузов) №WDB9036621R791680, який приблизно коштує 8000,00 доларів США.

2) автомобіль вантажний бортовий марки «Мan L2000», державний номер НОМЕР_2, шасі №WMAL20ZZ05Y149870, який приблизно коштує 12000,00 доларів США.

Оскільки зазначені автомобілі придбано ними під час перебування у шлюбі (тобто дані автомобілі є спільним майном подружжя), а також враховуючи, що вартість автомобілів є рівною, вважає правомірним виділення на його користь (у приватну власність) один із автомобілів, а саме: автомобіль вантажний бортовий марки «Мan L2000», державний номер НОМЕР_2.

Відповідно, щодо іншого автомобіля не заперечує щодо набуття на нього права приватної власності Відповідачем за цим позовом.

Враховуючи інше майно, яке нажито під час шлюбу, речі домашнього вжитку які залишаться у власності позивачки та з врахуванням, боргових зобов`язань за кредитним договором від 04 серпня 2016 року з ТОВ «ФК «ЦФР» відповідно до якого на цілі сім`ї він брав кредит в розмірі 33200,00 гривень, які він залишив за собою, це буде справедливим розподілом в результаті якого позивачка не потребуватиме компенсації.

Просить суд при вирішені питання про розірвання шлюбу, поділити набуте подружжям за час шлюбу майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності наступним чином: виділити йому автомобіль вантажний бортовий марки «Мan L2000», державний номер НОМЕР_2, припинивши на нього право спільної сумісної власності ОСОБА_3; виділити ОСОБА_3 визнавши за нею право власності на автомобіль марки «Mercedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1, припинивши на нього його право спільної сумісної власності.

В судовому засіданні відповідач проти уточненого позову заперечував в повному обсязі, пояснив, що в нього відсутні кошти для того, щоб компенсувати позивачці ? частку вартості одразу двох автомобілів, зазначив, що погоджується на те, щоб позивачці при поділі майна був виділений у власність автомобіль марки «Mercedes-Benz 313CDI», який згідно проведеного автотоварознавчого дослідження має більшу вартість, але він не наполягає на компенсації йому різниці у вартості автомобілів, та просить виділити йому при розподілі автомобіль «Мan L2000» меншої вартості без компенсації різниці у власності. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу просив виділити в окреме провадження. Вимоги за своїм позовом підтримав в повному обсязі, з визначеною спеціалістом вартістю автомобілів погоджується.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про розірвання шлюбу за клопотанням сторін виділено в окреме провадження.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про усунення перешкод у праві користування нерухомим майном залишено без розгляду за заявою позивача, у звязку з тим, що відповідач добровільно звільнив спірне приміщення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №078237 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області встановлено, що 08 вересня 2007 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, був укладений шлюб за актовим записом №168.

Згідно відповіді територіального сервісного центру 1247 регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішніх справ №31/4-1247/15аз від 15 жовтня 2016 року та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів САТ717722 та САК 800166 підтверджується, що за ОСОБА_2 з 2010 року придбані та зареєстровані: 26 травня 2012 року -автомобіль марки «Mercedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1, двигун №0169, шасі (кузов) №WDB9036621R791680, та 15 лютого 2014 року - вантажний бортовий марки «Мan L2000», державний номер НОМЕР_2, шасі №WMAL20ZZ05Y149870.

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 041/2/17 від 01 червня 2017 року підтверджується, що ринкова вартість автомобіля марки «Mercedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1 складає 282 726,15 гривень.

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 041/1/17 від 01 червня 2017 року підтверджується, що ринкова вартість автомобіля марки «Мan L2000», державний номер НОМЕР_2 складає 168 812,62 гривень.

Сторони підтвердили суду, що вони визнають той факт, що спірні автомобілі придбані в шлюбі, за спільні кошти та визнають, що вони є спільною сумісною власністю подружжя та погоджуються з визначеною оцінкою їх вартістю. Вони не можуть досягти згоди виключно, що порядку поділу спільного майна, саме з цього приводу в них наявний спір.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, указаною правовою нормою права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Шлюбний договір між позивачем та відповідачем укладено не було.

Частиною 1 ст. 70 СК України та ст.ст. 370, 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частини перша, друга, четверта статті 71 СК України).

Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених статтею 365 ЦК України.

Положеннями цієї статті передбачають підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов співвласника про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із частиною пятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду /Правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2811цс15/.

Під час вирішення справ про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири, що знаходиться у спільній частковій власності, крім указаної спеціальної норми, суду необхідно враховувати й загальні засади цивільного законодавства (ст. 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності й розумності, зважаючи на права та інтереси всіх співвласників. Одночасно суду треба ретельно вивчити обставини справи з метою зясування, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні, та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки / Правова позиція ВСУ, Постанова від 19 лютого 2014 р. у справі № 6-4цс14/.

Враховуючи вимоги зазначених норм закону, встановлені обставини справи, інтереси відповідача та позивача, в тому числі згоду ОСОБА_2 на виділення ОСОБА_3 автомобіля більшої вартості, без компенсації різниці в їх вартості, суд приходить до висновку, що спірні автомобілі слід визнати спільною сумісною власністю подружжя, та розподілити їх в наступному порядку:

Визнати за ОСОБА_3 право особистої власності на автомобіль «Меrcedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1, двигун №0169, шасі (кузов) №WDB9036621R791680, припинивши право спільної сумісної власності на цей автомобіль ОСОБА_2;

Визнати за ОСОБА_2 право особистої власності на автомобіль «Маn L2000», державний номер НОМЕР_3, шасі №WMAL20ZZ05Y149870, припинивши право спільної сумісної власності на цей автомобіль ОСОБА_3.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості ? частки вартості спірних автомобілів відмовити.

Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 63, 70, 71 СК України, ст.ст.10, 11, 15, 60, 61, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,- задовольнити частково.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,- задовольнити в повному обсязі.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наступне майно:

автомобіль «Меrcedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1, двигун №0169, шасі (кузов) №WDB9036621R791680;

«Маn L2000», державний номер НОМЕР_3, шасі №WMAL20ZZ05Y149870.

Поділити майно подружжя наступним чином:

Визнати за ОСОБА_3 право особистої власності на автомобіль «Меrcedes-Benz 313CDI», державний номер НОМЕР_1, двигун №0169, шасі (кузов) №WDB9036621R791680, припинивши право спільної сумісної власності на цей автомобіль ОСОБА_2;

Визнати за ОСОБА_2 право особистої власності на автомобіль «Маn L2000», державний номер НОМЕР_3, шасі №WMAL20ZZ05Y149870, припинивши право спільної сумісної власності на цей автомобіль ОСОБА_3.

Врешті позовних вимог за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на сплату судового збору в розмірі 4 231 гривня 92 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на сплату судового збору в розмірі 3076 гривень 81 копійка.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Демиденко