ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4414/16-ц
Провадження № 2/362/332/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про поділ спільного сумісного мана подружжя, яке було набуте з відповідачем за час перебування сторін в шлюбі, а саме: автомобіля марки «Таврія-пікап», державний № НОМЕР_1, пральної машинки марки «Ardo A 6000X», бензопили «Мокита», оверлок 51, класу А, золотої каблучки, купюро-розрахункової машини марки «Magner 35S», шляхом стягнення з останнього грошової компенсації в сумі 22200 грн. та судового збору.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали в повному обсязі. При цьому позивач визнала, що з травня 2016 року, після її побиття відповідачем, з останнім вона не проживає, спірний автомобіль, за якій вона вимагає стягнення грошової компенсації, на праві власності відповідачеві не належав, він користувався ним на підставі довіреності.

Відповідач та його представник в судовому засіданні вимоги позову не визнали, вважаючи їх безпідставними на не обґрунтованими. При цьому, відповідач зазначив, що оверлок та золота каблучка особисті речі позивача, а тому про їх місцезнаходження йому нічого не відомо, відповідні пості на інтернет сайті «OLX» про продаж майна були створені позивачем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст.ст.1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Положення ч.1 ст.316, ч.1 ст. 317, ст. 318, ч.1, 3, 6, 7 ст.319, 325, 328, 334, Глави 26, 379, 383, 386, 391 ЦК України та ст.ст.60, 61 СК України визнають право спільної сумісної власності подружжя на майно, яке нажите ними у шлюбі.

У відповідності до положень п.п.1 та 3 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, та майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

При цьому, як вбачається з вимог ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до положень п.п.23 і 24 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час придбання зазначеного майна. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Судом достовірно встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 16 грудня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис за № 531, та підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ОК №190199 (а.с.10).

Як вбачається з скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей № 31534386 від 22 червня 2016 року, у період з 1 лютого 2010 року, першої дати посвідчення довіреності, до 18 березня 2016 року, стосовно розпорядження спірним автомобілем марки «Таврія-пікап», державний № НОМЕР_1, різними нотаріусами було посвідчено 7-мь довіреностей, при цьому відомості про власника транспортного засобу (ОСОБА_3В.) та осіб, на імя яких були посвідчені правочині з їх передовіренням (ОСОБА_4 та відповідач у справі), у витягу, крім зазначення прізвищ самих нотаріусів, що посвідчували відповідні правочини, відсутні, що не відповідає викладеним в позові обставинам (а.с.3, 18, 21, 34).

Таким чином, з огляду на зібрані у справі докази, а фактично, при їх відсутності, суд приходить до висновку, щодо не доведення позивачем порушення її цивільних прав та інтересів, а саме, придбання під час шлюбу, перебування у спільній сумісній власності подружжя, тобто, сторін по зазначеній цивільній справі, спірного майна та його вартості.

У звязку з наведеним, вимоги позову є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, на думку суду, позивачем, до звернення до суду з зазначеним цивільним позовом та під час судового розгляду цієї цивільної справи, не вчинено жодних заходів, передбачених діючим цивільним процесуальним законодавством (ст.ст.151-154 ЦПК України), спрямованих на встановлення обставин, що є предметом цивільного спору, та зібрання відповідних доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, що є свідченням невірно обраного способу захисту своїх прав та інтересів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 80, 81, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.