АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2903/17 Головуючий 1 інст. - Якуша Н.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

Пилипчук Н.П.,

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду міста Харкова від 3 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року позивач звернувся з позовом в якому просив стягнути з відповідача заборгованість, яка становить 4065,34 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.05.2014 рік складає 47849,00 грн. та судові витрати.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 3 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено за спливом позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов неправильного висновку застосувавши позовну давність, порушив порядок встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду. Висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовом.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи суд першої інстанції виконав всі вимоги цивільного судочинства, постановив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин ухвалене судове рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 6 березня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Кредитний договір складається з заяви позичальника, яка підписана разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою (а.с.10-16).

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач не виконував належним чином своїх зобов'язань.

Станом на 30 травня 2014 року відповідно розрахунку заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.03.2008 року складає 6553,93 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 2229,94 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 3563,30 доларів США, заборгованість за пенею та комісією у розмірі 760,69 доларів США та штрафу 42,48 доларів США (фіксована частина), та у розмірі 191,56 доларів США (процентна складова) (а.с.6-8), тому судова колегія погоджується, що позов підлягає задоволенню.

При цьому, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо застосування строків позовної давності.

Відповідно до вимог ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Матеріали справи свідчать, що сальдо простроченої заборгованості є стабільним з січня 2011 року (зворот а.с.7), з позовом банк звернувся у червні 2014 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Також правомірно суд зазначив, що не може бути враховано судовий наказ від 26.03.2010 року (а.с.5), оскільки в ньому дата кредитного договору зазначена 18 березня 2008 року, а позов пред'явлено за кредитним договором від 6 березня 2008 року, тобто спір виник з інших правовідносин. Крім того, суд констатує відсутність у змісті апеляційної скарги взагалі будь-яких доводів і міркувань.

Відповідно до ст.ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 213, 214, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 3 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук