пр. № 2/759/451/16
09 червня 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря Чернишук К.О.,
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2016 позивні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність квартири задоволено частково (а.с. 60-62).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23.03.2017 повернуто справу до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом при стягненні судового збору, не вказано з яких розрахунків виходив суд, стягуючи суму судового збору у розмірі 1200 грн. 00 коп. та надано місячний строк для усунення недоліків з дня надходження справи (а.с. 88).

Відповідно до відмітки Святошинського районного суду м. Киева про вхідну кореспонденцію на супровідному листку від Апеляційного суду м. Києва справу судом отримано 30.03.2017 (а.с. 90).

Фактично головуючому по справі зазначену цивільну справу з канцелярії суду передано 15.05.2017 оскільки суддя знаходилась згідно Наказу у щорічній відпустці до 14.05.2017.

У судове засідання учасники процесу не з'явились, повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а тому в силу ст. 220 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути подану заяву у відсутність сторін.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно однієї з позовних вимог, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 р. №14 передбачено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити, в тому числі розрахунки, з яких суд виходив при задоволені грошових та інших майнових вимог.

Як вбачається із матеріалів справи на момент подачі позовної заяви до суду позивача було звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 1 п. 22 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору.

Згідно ч. 4 ст. 215 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. За ст. 88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, позивача в силу Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду, тобто у 2015 р.) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що становило 3654 грн. 00 коп.

Вирішуючи відповідно до положень ст. 88 ЦПК України питання про розподіл судових витрат суд врахував, що заявлена позовна вимога щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне, та не може бути наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням, а тому позовні вимоги судом не задоволено у відсотковому відношенні 0,08 % до зазначеної позивачем ціни позову у розмірі 4107871 грн. 43 коп., оскільки загальний розмір судового розміру становив 3654 грн. 00 коп., тобто на 0,08/100 частин (3654,00 х 100 : 4107871,43 = 0,08%), а тому судом стягнуто з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 р. №14 ст. ст. 82, 88, 220 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2016 по цивільній справі за позовом позивні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність де продовжити 32 абзац таким змістом: «Так, позивача в силу Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду, тобто у 2015 р.) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру, яка подана особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що становило 3654 грн. 00 коп.

Вирішуючи відповідно до положень ст. 88 ЦПК України питання про розподіл судових витрат суд врахував, що заявлена позовна вимога щодо звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне, та не може бути наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням, а тому позовні вимоги судом не задоволено у відсотковому відношенні 0,08 % до зазначеної позивачем ціни позову у розмірі 4107871 грн. 43 коп., оскільки загальний розмір судового розміру становив 3654 грн. 00 коп., тобто на 0,08/100 частин (3654,00 х 100 : 4107871,43 = 0,08%), а тому судом стягнуто з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору».

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення додаткового рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Суддя: