Справа № 758/1326/17
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 травня 2017 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» (надалі ТОВ «ПУЕЦ»), третя особа: директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчиняти дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м.Києва надійшла позовна заява, в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви позивача від 27.01.2014 р., а також зобов'язати відповідача розглянути заяву позивача та надати письмову відповідь, в якій зазначити необхідну інформацію.

Вищевказаний позов не оплачений судовим збором на підставі ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 30.01.2017 р. було відмовлено у відкритті провадження за вищевказаним позовом на підставі ст.122 ч.2 п.1 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 05.04.2017 р. зазначена ухвала суду 2 інстанції скасована за направленням матеріалів новий розгляд. В ухвалі суду апеляційної інстанції зазначено, що вищевказаний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід повернути позивачу за таких підстав.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» звернуто увагу судів на необхідність перевірки належності справ до їх підсудності (п.2).

Згідно ст.3 ч.1 ЦПК України особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначає свою адресу в Дарницькому районі м.Києва (АДРЕСА_1); місце знаходження відповідача, що є юридичною особою, - у Шевченківському районі м.Києва.

Відповідно до вимог ст.109 ч.2 ЦПК України, якою встановлені правила загальної територіальної підсудності, позови до юридичної особи пред'являються в суд за місцезнаходженням юридичної особи.

А відтак за правилом загальної територіальної підсудності вищевказаний позов є не підсудним Подільському районному суду м.Києва.

Звертаючись з даним позовом, позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів».

При цьому, за правилом альтернативної територіальної підсудності (за вибором позивача), встановленої ст.110 ч.5 ЦПК України, позови про захист прав споживачів подаються до суду за зареєстрованим місцем проживання (перебування) позивача.

Як вбачається з доданої до позову копії нотаріально посвідченої довіреності від 22.05.2012 р., виданої позивачем, він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Згідно адміністративно-територіального устрою міста Києва дана адреса відноситься до території Дарницького району м.Києва.

Документів на підтвердження саме зареєстрованого місця проживання позивача в Подільському районі м.Києва матеріали позову не містять.

В зв'язку з чим, в матеріалах позову відсутні документи, з яких би вбачалось, що вищевказаний позов є підсудним Подільському районному суду м.Києва за правилом альтернативної територіальної підсудності.

А тому вищевказаний позов є не підсудним Подільському районному суду м.Києва.

Відповідно ст.121 ч.3 п.4 ЦПК України позовна заява повертається, якщо справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

В зв'язку з наведеним, вищевказаний позов підлягає поверненню позивачеві разом з додатками для подання до належного суду за його вибором (за його зареєстрованим місцем проживання або за місцем знаходження юридичної особи).

В прецедентних рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р.).

Повернення позову не перешкоджає повторному зверненню позивача із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову. А відтак позивач має право повторного звернення до суду у встановленому законом порядку, тому права на доступ до правосуддя позивач не позбавлений.

Крім того, слід звернути увагу позивача пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» звернуто увагу судів на те, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов'язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Згідно із ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Таким чином, позивачу, який вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст.119 ЦПК України, зобов'язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», у позовній заяві, яка за формою та змістом відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з наданням відповідно до ст.120 ЦПК України її копії та копій долучених документів для відповідача. При цьому зазначивши про те, яке його право як споживача порушено (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»), обов'язково додавши відповідні документи (копію укладеного між сторонами договору про надання послуг),тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121 ч.3 п.4, 115 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр», третя особа: директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчиняти дії

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова