Головуючий суду 1 інстанції - Половинка В.О.
Доповідач - Коновалова В.А.
Справа № 426/4885/17
Провадження № 22ц/782/400/17
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2017 року Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Коротенка Є.В., Єрмакова Ю.В.,

за участю секретаря Попової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 25 квітня 2017 року

у цивільній справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності по праву спадкування за заповітом, треті особи Круглівська сільська рада Сватівського району Луганської області, Перша Сватівська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и л а:

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності по праву спадкування за заповітом.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 25 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності по праву спадкування за заповітом в частині визнання факту належності заповіту та визнання факту стосовно об'єкту спадкування залишено без розгляду, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 25 квітня 2017 року про залишення без розгляду позовної заяви в частині визнання факту належності заповіту та визнання факту стосовно об'єкту спадкування та справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що ухвала винесена із порушенням норм процесуального права.

Позивач та його представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали, просили апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, надав письмові заперечення на апеляційну скаргу та просив розглядати справи без його участі.

Круглівська сільська рада Сватівського району Луганської області, Перша Сватівська державна нотаріальна контора надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 в частині визнання факту належності заповіту та визнання факту стосовно об'єкту спадкування без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що 19 квітня 2017 року під час проведення попереднього судового засідання позивачу, у відповідності до вимог ст. 207 ЦПК України, надавався строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме необхідно було доплатити судовий збір. Строк усунення недоліків спливав 24 квітня 2017 року. Однак позивачем квитанції про сплату судового збору надані 25 квітня 2017 року, тобто з пропуском п'ятиденного строку для усунення недоліків.

Проте с таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В статті ст. 208 ЦПК України передбачено, що судові рішення викладаються у таких формах: ухвали, рішення, постанови. Питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 передбачено, що якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК.

В пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17 жовтня 2010 року зазначено, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що ухвала суду про залишення позовної заяви без руху оформлюється окремим процесуальним документом, в в ній повине зазначатися правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме ухвали про відкриття провадження у справи від 31 березня 2017 року справа призначалась до слухання у попередньому судовому засіданні на 19 квітня 2017 року.

Згідно журналу судового засідання та технічного запису судового засідання від 19 квітня 2017 року судом під час проведення попереднього судового засідання була проголошена усно ухвала, якою позивачу надано строк до 24 квітня 2017 року для сплати судового збору за вимогами про встановлення фактів (немайнового характеру). При цьому не зазначався порядок сплати, банківські реквізити на які необхідно сплатити судовий збір та розмір судового збору.

Отже, наведене свідчить, про те що судом першої інстанції під час розгляду справи не постановлялася окремим процесуальним документом ухвала про залишення позовної заяви без руху із зазначенням підстав залишення без руху, банківських реквізитів, розміру судового збору, як це зазначено в ч. 1 ст. 121, п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Оскільки судом першої інстанції ухвала про залишення позовної заяви без руху окремим процесуальним документом не постановлялася, позивачу не вручалася, то ці обставини унеможливлюють визначити початок перебігу строку для усунення недоліків позовної заяви.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, на виконання ухвали суду 25 квітня 2017 року позивачем надані квитанції про сплату судового збору № 234 від 22 квітня 2017 року на суму 320 грн., № 235 від 22 квітня 2017 року на суму 320 грн., № 213 від 24 квітня 2017 року на суму 1200 грн.

Постановляючи ухвалу від 25 квітня 2017 року, суд виходив із того, що у встановлений строк до 24 квітня 2017 року недоліки позовної заяви усунуті не були, а квитанції про сплату судового збору надані позивачем до суду вже після спливу встановленого судом строку для усунення недоліків.

Однак до таких висновків суд дійшов помилково без урахування положень ч. 2 ст. 9 Закону Ураїни «Про судовий збір», які передбачають, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В матеріалах справи відсутня виписка про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, в якій зазначається дата зарахування коштів на казначейський рахунок.

Разом з тим, в матеріалах справи маються квитанції надані позивачем про сплату судового збору № 234 від 22 квітня 2017 року на суму 320 грн., № 235 від 22 квітня 2017 року на суму 320 грн., № 213 від 24 квітня 2017 року на суму 1200 грн., які свідчать про те, що позивачем судовий збір був сплачений 22 квітня 2017 року та 24 квітня 2017 року, тобто в строк встановлений судом для усунення недоліків.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що позивачем у строк до 24 квітня 2017 року, який встановлений судом недоліки позовної заяви були усунуті, оскільки підтвердженням цього є дата сплати судового збору, а не дата направлення квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що питання про залишення позовної заяви без розгляду судом вирішується в судовому засіданні.

Однак, судом першої інстанції у достатній мірі вимоги закону не були враховані при вирішенні питання про залишення в частині позовної заяви без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 31 березня 2017 року відкрито провадження у справі. Отже, з цього часу справа слухається судом, що виключає винесення з цього часу будь-яких рішень по справі суддею одноособово.

Однак ухвала суду від 25 квітня 2017 року про залишення позовної заяви в частині вимог без розгляду постановлена суддею одноособово, тобто поза межами судового засідання, що свідчить про порушення судом встановленого порядку для вирішення даного питання.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_2 в частині визнання факту належності заповіту та визнання факту стосовно об'єкту спадкування без розгляду на підставі положень п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

В пункті 4 ч. 1 статті 311 ЦПК України зазначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки у даному випадку судом порушено процесуальне право, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності по праву спадкування за заповітом в частині визнання факту належності заповіту та визнання факту стосовно об'єкту спадкування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 207, ст.ст. 303, 307, 311, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 25 квітня 2017 року в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності по праву спадкування за заповітом в частині визнання факту належності заповіту та визнання факту стосовно об'єкту спадкування скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: