Справа № 544/343/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 червня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Ралець О.С.,

представника заявника ОСОБА_1,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Пирятин, розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Пирятинський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, про встановлення факту проживання,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона народилася 03 грудня 1987 року в м. Стаханов Ворошиловградської області. У вересні 1995 року разом з батьками переїхала на постійне місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1. З 01.09.1996 по 16.06.2004 навчалася у Березоворудській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Пирятинського району, а з 01.09.2004 по 10.12.2004 - у Березоворудському державному аграрному технікумі. На даний час продовжує проживати у даному населеному пункті. Вона звернулася до Пирятинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі Пирятинського РС УДМС) з метою отримання паспорту громадянина України. Проте, у його видачі їй було відмовлено, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, тобто на момент проголошення незалежності України. Враховуючи вищевикладене, заявник просить встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Представник заявника ОСОБА_1 викладене у заяві підтримав, просив заявлені вимоги задовольнити, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи Пирятинського районного сектору Державної міграційної служби України у Полтавській області надав суду заяву, в якій вказав, що проти вимог не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності.

Судом в порядку ст.ст. 63,180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, була допитана свідок ОСОБА_3, яка суду пояснили, що заявниця - її донька. До 1995 року вони родиною проживали у ІНФОРМАЦІЯ_2, потім переїхали на постійне місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, де проживають з донькою до цього часу.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом установлено, що ОСОБА_2 народилася 03 грудня 1987 року в м. Стаханов Луганської (Ворошиловградської) області, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

З 01.09.1996 по 16.06.2004 ОСОБА_2 навчалася у Березоворудській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, потім з 01.09.2004 по 10.12.2004 у Березоворудському державному аграрному технікумі, що підтверджується відповідними довідками (а.с.9-10).

Відповідно до довідки Березоворудської сільської ради № 235 від 08.02.2017 ОСОБА_2 з вересня 1995 року по даний час проживає без реєстрації у с. Березова Рудка Пирятинського району, вул. Шевченка, 65 (а.с.8).

У 2017 року заявник звернулася до Пирятинського РС УДМС з метою отримання паспорту громадянина України. Проте, у його видачі їй було відмовлено, у звязку з відсутністю документального підтвердження проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року на момент оголошення незалежності, та зазначено, що проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належність до громадянства будь якої держави (а.с.11).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 3 Закону України № 2235-Ш від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» громадянами України, зокрема, є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Порядок встановлення, оформлення, перевірки належності та прийняття до громадянства України, оформлення набуття та припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства, процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону "Про громадянство України" належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає, в тому числі, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Судом установлено, що ОСОБА_2 народилася 03 грудня 1987 року в м. Стаханов Луганської (Ворошиловградської) області, тобто на території України, та станом на 24 серпня 1991 року була неповнолітньою особою. Згідно копії паспорта матері заявниці - ОСОБА_3, остання є громадянкою України, та з 17.03.1983 по 25.03.2003 вона була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, а з 26.12.2005 у с. Березова Рудка Пирятинського району Полтавської області (а.с.4). Батько заявника ОСОБА_4, який помер 30 червня 2005 року в с. Березова Рудка Полтавської області, також був громадянином України та згідно відмітки в його паспорті з 13.03.1987 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28). Відповідно до записів в трудовій книжці матері заявника, в період часу з 12.07.1982 по 17.08.1995 вона працювала на шахті ім. Ілліча в м. Стаханов, Луганська область (а.с.27).

Окрім наявних в матеріалах справи документів, факт постійного проживання неповнолітньої ОСОБА_2 на момент проголошення незалежності України, тобто станом на 24 серпня 1991 року, на території України також підтверджено показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_3

Враховуючи зазначене, вимоги ОСОБА_2 є такими, що ґрунтуються на Законі України «Про громадянство України» та положеннях Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» від 27 березня 2001 року № 215/2001, оскільки для встановлення належності до громадянства України зазначені нормативні акти передбачають надання, в тому числі, рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Також суд зазначає, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не повязаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у звязку з чим суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 212-215, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Пирятинський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, про встановлення факту проживання задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження м. Стаханов Луганської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Нагорна