УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду

м. Чернігова від 10 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» (далі - ПАТ «Чернігівобленерго») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 компенсацію понесених збитків в сумі 29 827 грн 04 коп.

На обґрунтування позовних вимог ПАТ «Чернігівобленерго» посилалося на те, що при перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію у помешканні відповідача за адресою: м. Чернігів, вул. Слов'янська,54 виявлено порушення п.48 Правил користування електроенергією для населення (далі - ПКЕН), пошкодження приладу обліку, а саме: індикатором дії впливу магнітного поля Магнет №М8166121 зафіксовано вплив магнітного поля на прилад обліку електричної енергії, структура індикаторної суспензії індикатору порушена - розтіклась, в результаті чого співробітниками ПАТ «Чернігівобленерго» було складено акт про порушення № 148814 від 01 квітня 2015 року.

Позивач зазначав, що жодних зауважень, заперечень чи пояснень до акту про порушення ПКЕН споживачем внесено не було, що підтверджує встановлення останнім магніту постійної дії на електролічильник з метою зупинки розрахункового механізму, а також про що свідчить його підпис в вище зазначеному акті про порушення.

Посилаючись на те, що відповідно до вказаного акту, керуючись п. 48, 53 ПКЕН та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, відповідачу нарахована оплата за використану електроенергію 25945кВт/г, як компенсація понесених збитків у сумі 29 827 грн 04 коп., позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Чернігівобленерго» 29 827 грн 04 коп. заборгованості за актом.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 листопада

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ПАТ «Чернігівобленерго», колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували, що акт про порушення № 148814 від 01 квітня 2015 року був підписаний відповідачем без будь-яких зауважень (а. с. 4), а актом проведення експертизи лічильника електроенергії № 148 від 12 травня 2015 року лічильник типу НІК 2301 №0921830 визнано непридатним для подальшої експлуатації (а. с. 7), та виходили з того, що діями відповідача було завдано збитки в сумі 29 827 грн 04 коп., які відповідно до п. 27 ПКЕН підлягають стягненню з останнього на користь енергопостачальника.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 жовтня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

В.М. Коротун