провадження № 2/243/3668/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

при секретарі Останькович А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Словянської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Словянської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що йому на праві власності, належить будинок за номером 11 по вул. Вїзд Керамічеській м. Словянська. В зазначеному будинку зареєстровані як члени родини, його колишня дружина ОСОБА_2, шлюб з якої було розірвано 02.10.2014 року та його син ОСОБА_3. З серпня 2014 року останні в зазначеному будинку не проживають, особистих речей в ньому не мають Добровільно виселитися не бажають. У звязку з чим, позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком №11, що розташований по вул. Вїзд Керамічеський, м. Словянськ, Донецька область.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд позову за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.29). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача за участю його представника, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

У судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_4, що діє на підставі договору про представництво інтересів від 11.08.2017 року (а.с.28), в судове засідання не зявилась, надала заяву від 01.09.2017 року (а.с.25), відповідно до якої позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд позову за своєї відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.23). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Словянської міської ради, в судове засідання не зявився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у своєї відсутності, позов в частині визнання ОСОБА_3, особою, такою, що втратила право користування житловим приміщенням не підтримує, в іншій частині заявлені вимоги просить вирішити на розсуд суду (а.с.22). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок №11, що розташований по вул. Вїзд Керамічеській м. Словянська належить ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 03.11.2003 року (а.с.8) та довідкою про реєстрацію права власності КП БТІ м. Словянська від 14.11.2003 року (а.с.9).

Відповідно до довідки про склад сімї від 11.08.2017 року (а.с.7), за адресою: м. Словянськ, вул. Вїзд Керамічеській, 11 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З наданої копії рішення Словянського міськрайонного суду від 02.10.2014 року (а.с.6) вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано.

Вирішуючи питання стосовно визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд виходить з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу №1 від 1952 року, передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п.2 ч.1 ст. 3 ЦК України. Непорушність права приватної власності і недопущення протиправного позбавлення власності визначено також серед конституційних основ правопорядку у сфері господарювання (ч.2 ст. 5 Господарського кодексу України).

Згідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право власності та іншим способом, що встановлений законом або договором.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014 року №5, оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316-319 ЦК України).

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно вимог закону, зокрема ст. 405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 надав акт, наданий керівником комітету мікрорайону Лимани №275 (а.с.5), з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично не мешкають у буд №11 по вул. Вїзд Керамічеській м. Словянська з серпня 2014 року, особистих речей в будинку не мають. Вищевикладене підтвердили також сусіди: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У звязку з чим, суд приходить до висновку, що строк, передбачений ч. 2 ст. 405 ЦК України, що передбачає втрачання права користування житлом члена сімї, на момент подання заяви до суду вже сплинув, відповідач у спірному будинку не мешкає, тому наявні підстави для визнання відповідача такими що втратили право користування житловим приміщенням.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, повне визнання відповідачем позову, надані позивачем письмові докази, їх аналіз та належна оцінка, переконують суд в тому, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 319, 386, 391,396, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014 року №5, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Словянської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком №11, що розташований по вул. Вїзд Керамічеський, м. Словянськ, Донецька область.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_7