Головуючий суду 1 інстанції - Цимбал Ю.Ю.
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 408/1630/15-ц
Провадження № 22ц/782/647/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Єрмакова Ю.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Коротенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 25 липня 2017 року

у цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Біловодського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Ковальової В.В. про звернення стягнення на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а:

В липні 2017 року старший державний виконавець Біловодського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Ковальова В.В. звернулася до суду із поданнямпро звернення стягнення на нерухоме майно боржника, посилаючись на те, що на виконанні у Біловодському районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться зведене виконавче провадження №78/1 від 24.05.2003 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувачів фізичних осіб, яке налічує в собі три виконавчих провадження, на загальну суму 218424,71 грн. Внаслідок перевірки майнового стану боржника було виявлено, що ОСОБА_2 має у володінні два земельних паї, загальною площею 7,7816 га, які отримав у спадок після смерті матері та батька, самостійно веде на них товарне сільськогосподарське виробництво, однак право власності на вказані паї за боржником у встановленому порядку не зареєстровано, тому державний виконавець просить звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме: частка земельної ділянки(паю) згідно Сертифікату НОМЕР_1 та частка земельної ділянки (паю) згідно Сертифікату НОМЕР_2.

Ухвалою Біловодіського районного суду Луганської області від 25 липня 2017 року подання старшого державного виконавця Біловодського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Ковальової В.В. задоволено та звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2: на частку земельної ділянки (паю) згідно Сертифікату НОМЕР_1 та частку земельної ділянки (паю) Сертифікату НОМЕР_2, право власності на які не зареєстровано в установленому законом порядку за боржником.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необгрунтовану, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд не звернув уваги на відсутність чіткої визначеності земельних ділянок на місцевості, але й на сам факт наявності їх, їх технічний стан, відповідність вимогам сільськогосподарського виробництва, наявність під'їзних шляхів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи подання, суд виходив з того, що право власності на вищезазначені земельні ділянки (паї) не зареєстровано за боржником в установленому законом порядку, що унеможливлює звернути стягнення на них для погашення заборгованості перед стягувачами за судовим рішенням.

Проте, погодити такий висновок не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано порядок звернення стягнення на майно боржника, зокрема частиною 4 статті 50 визначено, що у разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Біловодському РВДВС ГТУЮ у Луганській області перебуває виконавчий лист №2-169/2003 року, виданий 06.05.2003 року Біловодським районним судом Луганської області, про стягнення з ОСОБА_2 21737,67 грн. (а.с. 3), за яким відкрито провадження виконавцем Ткаченко Н.М. (а.с. 4); виконавчий лист у справі № 2/408/125/13 про стягнення з ОСОБА_2 2000 грн. моральної шкоди, боргу у сумі 61787,00 грн. та 3% річних в розмірі 2160,29 грн. (а.с. 6), за яким старшим державним виконавцем Ковальовою В.В. відкрито виконавче провадження №38198033 (а.с. 5); а також виконавчий лист, виданий Біловодським районним судом Луганської області 06 травня 2016 року Біловодским районим судом Луганської області у справі №2/408/3/16, про стягнення з ОСОБА_2 132729,20 грн. (а.с. 8), за яким старшим державним виконавцем Ковальовою В.В. відкрито виконавче провадження №52697422 (а.с. 7).

Відомості про те, що в провадженні старшого державного виконавця Біловодського РВ ДВС ГТУЮ Ковальової В.В., яка звертається до суду із відповідним поданням, знаходиться саме зведене виконавче провадження №78/1 від 24 травня 2003 року щодо боржника ОСОБА_2, на що посилається виконавець, матеріали справи не містять.

Колегія суддів зауважує, що розглядаючи подання державного виконавця за відсутності останнього, суд залишив поза увагою, що подання про звернення стягнення на нерухоме майно повинно містити відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав (ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо).

У разі виконання зведеного виконавчого провадження зазначаються його номер в автоматизованій системі виконавчого провадження, кількість виконавчих проваджень, включених до зведеного виконавчого провадження, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця тощо.

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі виконання зведеного виконавчого провадження до подання додається облікова картка на зведене виконавче провадження.

Питання щодо дотримання державним виконавцем зазначених вимог (зокрема, наявність погодження подання з начальником відділу ДВС, обґрунтуваність подання, наявність належних доказів) підлягають обов'язковому з'ясуванню судом.

Хоча закон і не містить прямої вказівки на обов'язкову участь державного виконавця під час розгляду судом його подання, проте вказані обставини можливо з'ясувати належним чином лише шляхом огляду матеріалів виконавчого провадження.

У випадку необхідності з'ясування судом обґрунтованості внесеного подання явку державного виконавця до суду може бути визнано обов'язковою. У випадку неявки до суду державного виконавця, якщо його явку визнано судом обов'язковою, та/або неподання до суду витребуваних документів виконавчого провадження суд повинен відмовляти у задоволенні подання, на що орієнтує суди Верховний Суд України.

Вказаним вимогам подання не відповідає, і поза увагою суду залишилося з'ясування всіх цих питань.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Оскільки норми права, на які посилається державний виконавець в своєму поданні, підлягають застосуванню лише для вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, то з цього витікає, що законодавець має на увазі конкретне нерухоме майно.

Подання державного виконавця не містить вказівки щодо яких конкретно земельних ділянок як нерухомого майна ставить питання: не зазначена їх адреса, площа, інші ідентифікуючі ознаки, а ставиться питання про звернення стягнення на частки земельних ділянок (паї) як на нерухоме майно боржника, яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

До подання додані Сертифікати на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, НОМЕР_2, видані 15.07.2004 року на підставі рішення Біловодської районної державної адміністрації від 17 грудня 1996 р. № 613 на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно, які зареєстровані 18 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №434 (а.с. 14, 15).

Державним виконавцем не взято до уваги, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частини перші статей 79 та 791 Земельного кодексу України відповідно).

На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Отже, земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об'єктів нерухомого майна, речові права щодо яких підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Посилаючись на наявні Сертифікати на право на земельну частку (пай), судом не взято до уваги пояснювальну від імені ОСОБА_2, що він та його сестра оформлювали спадщину після смерті батьків у нотаріуса (а.с. 13) та не перевірено належним чином, що стало наслідком такого звернення та як це співвідноситься з відомостями Семикозівської сільської ради Біловодського району Луганської області від 05.04.2017 року про те, що ОСОБА_2 є власником ? земельного паю з кадастровим номером НОМЕР_4, загальною площею 3,8109 га та ? земельного паю з кадастровим номером НОМЕР_3, загальною площею 3,9707 га (а.с. 16).

Без з'ясування вказаних питань висновки суду про задоволення подання державного виконавця і звернення стягнення на земельні частки (паї) як об'єкти нерухомого майна є передчасними.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

При цьому помилкове посилання апелянта на скасування ухвали і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця як помилкове не спростовує правильної по суті вимоги про скасування незаконної ухвали.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 25 липня 2017 року

скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: