Справа № 700/487/17
Провадження № 2/700/288/17
22 грудня 2017 р. Лисянський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,
за участю секретаря судового засідання Сіденко Н.П.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи №700/487/17 провадження №2/700/288/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником під час виконання трудових обовязків,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником під час виконання трудових обовязків.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 20 січня 2017 року по 26 травня 2017 року ОСОБА_2 працювала у товаристві з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» на посаді продавця продовольчих товарів, а з 21 грудня 2016 року - заступник керуючого магазином «Продукти» №32, який знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хіміків, 28.
21 грудня 2016 року між ТОВ «ОПТТОРГ-15» та ОСОБА_2 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно акта приймання-передачі товару № 94 від 20 березня 2017 року, відповідач прийняла товар у маркет (склад) магазину № 32 по вул. Хіміків, 3, м. Черкаси на загальну суму 206948, 66 грн.
14 травня 2017 року в магазині «Продукти» № 32 було проведено позапланову інвентаризацію товару, згідно наказу ТОВ «ОПТТОРГ-15» № 15 від 11.05.2017 року. Під час проведення позапланової інвентаризації було виявлено нестачу підзвітного відповідачу товару (товарно-матеріальних цінностей) на суму 120089, 80 грн. Причини нестачі ОСОБА_2 пояснити не змогла. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач відмовилася.
За таких обставин, позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 120089,80 грн та судові витрати у розмірі 1801,35 грн.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольти позов повністю.
Відповідач у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена, в засобах масової інформації. Заперечення проти позову до суду не надходили.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що згідно наказу № 187 від 18.11.2015 року, ОСОБА_2 прийнята на роботу продавцем продовольчих товарів у магазин «Продукти № 32» у м. Черкаси, вул. Хіміків, 28.
21 грудня 2016 року переведена на посаду заступника керуючого магазином «Продукти» № 32, який знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хіміків, 28, відповідно до наказу № 167 від 21.12.2016 року.
21 грудня 2016 року між ТОВ «ОПТТОРГ-15» та ОСОБА_2 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, з умовами якого відповідач погодилася.
Згідно акта приймання-передачі товару № 94 від 20 березня 2017 року, відповідач прийняла товар у маркет (склад) магазину № 32 по вул. Хіміків, 3, м. Черкаси на загальну суму 206948, 66 грн, про що свідчить її підпис у акті.
Відповідно до наказу ТОВ «ОПТТОРГ-15» № 15 від 11.05.2017 р., 14 травня 2017 року в магазині «Продукти» № 32 було проведено позапланову інвентаризацію товару. Під час проведення позапланової інвентаризації було виявлено нестачу підзвітного їй товару (товарно-матеріальних цінностей) на суму 120089,80 грн, що підтверджується протоколом про результати комісійної позапланової інвентаризації магазину «Продукти № 32» ТОВ «ОПТТОРГ-15» від 15.05.2017 року.
Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач відмовилася, у звязку з чим позивач звернувся до суду про відшкодування матеріальної шкоди.
Так, відповідно до роз'яснень викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» суд зобов'язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, від яких залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з'ясовувати наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов'язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.
Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ознайомлена з Посадовою інструкцією заступника куруючого магазином (код Кп 1314) затвердженої 21.12.2016 року директором ТОВ «ОПТТОРГ-15» ОСОБА_3. Зокрема пунком 3 розділу IV вказаної посадової інструкції зазначається, що: за завдання матеріальної шкоди несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність в межах, визначених діючим цивільним законодавством та законодавством про працю України.
За трудовим законодавством субєктом матеріальної відповідальності може бути лише працівник, який знаходиться в трудових правовідносинах з підприємством, установою, організацією і заподіяв матеріальну шкоду внаслідок невиконання чи неналежного виконання трудових обовязків, покладених на нього трудовими договором.
Згідно з частиною першою статті 3 КЗпП законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Підставою трудових правовідносин є трудовий договір.
Статтею 21 КЗпП передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ст. 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Згідно ст. 131 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов'язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.
Відповідно до ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків;
Статтею 135-1 КЗпП України встановлює, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо пов'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦКУ шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідач порушила виконання покладених на нею трудових обов'язків, у результаті чого було заподіяно матеріальну шкоду позивачу.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду у сумі 120089 грн 80 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з ОСОБА_2 необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору на користь позивача ТОВ «ОПТТОРГ-15» у розмірі 1801 грн 35 коп.
На підставі ст.134, 136 КЗпП України та керуючись ст.ст.12, 13, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником під час виконання трудових обовязків - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» матеріальну шкоду в сумі 120 089 грн 80 коп (сто двадцять тисяч вісімдесят девять гривень 80 копійок) завдану нею під час виконання трудових обовязків.
Стягнути з ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» 1801 грн. 35 коп. (одну тисячу вісімсот одну гривеню 35 копійок) судового збору.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Г.М. Яценко