Справа № 438/1050/16 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/783/1596/17 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря: Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «Львівобленерго» на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Львівобленерго», про захист прав споживача,-

встановила:

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 27 грудня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ПАТ «Львівобленерго», про захист прав споживача.

Зобов'язано ПАТ «Львівобленерго» відновити електропостачання житлового будинку АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_4

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує ПАТ «Львівобленерго». В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.Зазначає, що відключення електропостачання від будинку АДРЕСА_1 було проведено 12 вересня 2016 року на законних підставах. Вказує, що постачальник електричної енергії свої зобов'язання за договором про користування електричною енергією виконав у повному обсязі. ОСОБА_4 з 2012 року по даний час не виконує своїх зобов'язань згідно умов договору щодо оплати прийнятих ресурсів. Стверджує, що заборгованість за період з 31 серпня 2012 року по 1 червня 2015 року визнана рішенням суду. Із заявою про погодження графіків погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати позивач до відповідача не звертався ні з приводу визнаної судом заборгованості, ні з поточної заборгованості. Зазначає, що порушення зобов'язань позивача щодо виконання умов договору про користування електричною енергією полягає в порушенні термінів оплати, а також у нездійсненні платежів протягом тривалого часу,- з 2012 року. Станом на 4 жовтня 2016 року заборгованість становить 37077,15 грн. Відповідач вживав заходів щодо надсилання повідомлення про припинення електропостачання не тільки за адресою знаходження об'єкта споживача, але й за можливим місцем перебування, яке було відоме на той час.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до вимог ст. ст. 3,4 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право, в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Згідно з ч.1 та ч. 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. На підставі ст. ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, належними та допустимими доказами.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз»яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін, та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №21775678 від 4 лютого 2009 року, виданого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО».

ПАТ «Львівобленерго» надає позивачу послуги з постачання електроенергії.

12 березня 2009 року між ОСОБА_4, як споживачем, та ВАТ «Львівобленерго», як енергопостачальником, укладено договір №Н Кропивник-377 про користування електричною енергією. Сторони перебувають у договірних відносинах щодо постачання та використання електроенергії, які регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за №1357 та іншими нормативно-правовими актами.

12 вересня 2016 року відповідач здійснив відключення будинку позивача ОСОБА_4 від електроенергії. Підставою для цього відключення була наявна заборгованість позивача перед енергопостачальною організацією, поточна заборгованість позивача станом на 4 жовтня 2016 року у розмірі 37077, 15 грн., в тому числі заборгованість у розмірі 30856, 14 грн. за період з 31 серпня 2012 року по 1 червня 2015 року відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 9 листопада 2015 року.

Суд прийшов до вірного висновку, що за наявності заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію енергопостачальна організація повинна дотримуватись визначеної в законі процедури припинення енергопостачання.

Відносини між споживачами електричної енергії та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі ПКЕЕН).

Згідно з абз.4 п. 35 ПКЕЕН (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин - день відключення будинку позивача ОСОБА_4 від електроенергії): енергопостачальник має право відключити споживача у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості.

Відповідно до п.27 ПКЕЕН у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі. Забороняється відключення споживачів перед вихідними та святковими днями.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа відповідача №304-017 від 7 жовтня 2016 року, адресованого представнику позивача ОСОБА_3, після відключення житла позивача від енергопостачання, заборгованість ОСОБА_4 складає 37077,15 грн. (а.с.14).

В матеріалах справи відсутні відомості про направлення позивачу на 20 день після неотримання повідомлення про оплату, попередження про відключення споживача від електропостачання, а також відсутні відомості про отримання позивачем попередження про відключення електроенергії, протягом 30 днів з дати отримання якого у відповідача могло виникнути право на зазначене відключення.

Відповідача не надано належних доказів про надіслання позивачу ОСОБА_4 попередження про відключення електричної енергії та про одержання позивачем такого попередження. Судом вірно не взято до уваги копії письмових повідомлень для ОСОБА_4 від 15 червня 2016 року та 1 серпня 2016 року, оскільки перше з цих повідомлень було надіслано на адресу АДРЕСА_1, однак підтвердження про отримання такого листа адресатом відсутнє. Крім цього, з копії письмового повідомлення від 1 серпня 2016 року вбачається, що його було надіслано адресату ОСОБА_4 на адресу у м.Дрогобичі, проте підтвердження про отримання такого листа адресатом не долучено та не наведено жодних відомостей, які б дали підстави вважати, що вказана адреса у м.Дрогобичі є місцем проживання ОСОБА_4

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд прийшов до вірного висновку, що відключаючи електричну енергію від будинку ОСОБА_4 відповідач ПАТ «Львівобленерго», керуючись лише наявністю заборгованості позивача за спожиту електричну енергію, порушив вимоги п. 27 ПКЕЕН, задоволення позову в частині зобов'язання відповідача відновити електропостачання житлового будинку позивача.

Відповідач не позбавлений можливості виконати рішення суду про стягнення заборгованості у передбаченому законом порядку та вжити заходів до стягнення заборгованості, яка утворилася в наступному.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді