22-ц/775/595/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Мирошниченко Ю.М.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„29" серпня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Кочегарової Л.М.,Пономарьової О.М.

за участю секретаря : Брежнєва Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу представника Маріупольської міської ради - Зінов`єва Івана Геннадійовича на ухвалу Ілльчівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 липня 2017 року по цивільній справі за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ілльчівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 липня 2017 року цивільну справу за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою передано на розгляд до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області.

В апеляційній скарзі представник Маріупольської міської ради- Зінов*єв І. Г. просить скасувати ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції , посилаючись на порушення норм процесуального права. В обґрунтування доводів скарги зазначив, що відповідно ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред*являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Відповідно паспорту відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що є територією Іллічівського району, а отже територіальною юрисдикцією Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області. Крім того, відповідно довідки, яку долучено до матеріалів справи, відповідач не зареєстрований як фізична особа-підприємець, тому посилання суду на ч. 1 ст. 114 ЦПК України є безпідставними, оскільки виключна підсудність у спорах, що виникають з підстав стягнення заборгованості за користування земельною ділянкою не застосовується.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Маріупольської міської ради - Зінов*єв І. Г.підтримав доводи апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності,просив апеляційну скаргу відхилити.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з*явився ,належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.189).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін , дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановивши, що земельна ділянка , з приводу якої виник спір , розташована на території АДРЕСА_2 ,суд першої інстанції , посилаючись на ст.ст.114,116 ЦПК України ,передав справу за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою на розгляд Приморському районному суду міста Маріуполя (а.с.163) .

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до вимог ч.1 ст.109 ЦПК України пред*явив позов до ОСОБА_2 за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання по АДРЕСА_1 до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області (а.с. 2-5,15).

Відповідно до вимог ч.1 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред*являються за місцем знаходження майна або основної її частки.

Як вбачається із позовної заяви позивача, він просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по оредній платі за користування земельною ділянкою ,що знаходиться по АДРЕСА_2 (а.с.7-14) .

Пунктами 41,42 Постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз*яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об*єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, оскільки спір між сторонами виник щодо стягнення орендної плати за користування нерухомим майном, що знаходиться у Приморському районі міста Маріуполя , він повинен розглядатись за місцем знаходження цього майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження по справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Пунктом 45 Постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз*яснено , що відповідно до частини четвертої статті 116 ЦПК забороняється передавати до іншого суду справу, яка розглядається судом, незалежно від зміни обставин, що впливають на визначення підсудності справи, крім випадків, установлених частиною першою цієї статті. При цьому вирішення питання про передачу справи на розгляд іншому суду на підставі пункту 1 частини першої статті 116 ЦПК залежить від обґрунтованості клопотання відповідача.

Якщо після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК).

На підставі ст. 173 ЦПК України « Початок розгляду справи по суті » розгляд справи по суті розпочинається доповіддю головуючого про зміст заявлених вимог та про визнання сторонами певних обставин під час попереднього судового засідання, після чого з*ясовується, чи підтримує позивач свої вимоги, чи визнає відповідач вимоги позивача та чи не бажають сторони укласти мирову угоду або звернутися для вирішення спору до третейського суду.

Ретельно перевіривши матеріали справи ,апеляційним судом встановлено ,що ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 травня 2017 року відкрито провадження по справі (а.с.21 ). Проте, як свідчать досліджені матеріали , справа не була розпочата розглядом , тому у суду були усі процесуальні підстави 21 липня 2017 року передати справу для розгляду до іншого суду (а.с. 159,162 ).

Аналізуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції діяв відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства та в межах своїх процесуальних повноважень, постановив ухвалу з додержанням вимог закону. За таких обставин, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника Маріупольської міської ради - Зінов`єва Івана Геннадійовича відхилити.

Ухвалу Ілльчівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: