Справа № 168/550/17
Провадження № 2/168/194/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Нововижівської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2017 року ОСОБА_2 з позовом до Нововижівської сільської ради про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, площею 0,2500 га кадастровий номер 072508301:01:004:0031, та на земельну ділянку, площею 0,1605 га кадастровий номер :01:004:0032, що знаходяться в с.Нова Вижва Старовижівського району Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 січня 2017 року померла її мама ОСОБА_3. За життя спадкодавець заповіту не складала, вона є спадкоємцем за законом І черги. Вказує, що в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, однак постановою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки належні ОСОБА_3 через неналежне заповнення Державного акту на право власності на земельну ділянку, а саме: документ містить записи зроблені ручкою. Просила суд визнати за нею право власності на зазначені ділянки.

В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності за наявними доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Нововижівська сільська рада просить розглядати справу за відсутності її представника, позов визнає.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом, з наданої в судове засідання приватним нотаріусом копії спадкової справи № 39-2017, заведеної після смерті ОСОБА_3, та матеріалів справи встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_3 померла 10 січня 2017 року (аркуш справи 8). За життя остання заповіту не складала, позивач є спадкодавцем І черги за законом (аркуш справи 35- зворот). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса в шестимісячний строк, позивач прийняла спадщину, інших спадкоємців, які відповідно до закону мали право на обовязкову частку в спадковому майні, немає (аркуш справи 32- зворот).

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку, площею 0,2500 га кадастровий номер 072508301:01:004:0031, та на земельну ділянку, площею 0,1605 га номер :01:004:0032, що знаходиться по в с.Нова Вижва Старовижівського району Волинської області, через неналежне заповнення Державних актів на право власності на земельні ділянки (містить записи зроблені ручкою), про що державним нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 14).

Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 661255 від 13 червня 2008 року, виданого ОСОБА_3, та Витягу з Державного земельного кадастру, вбачається, що земельній ділянці площею 0,2500 га в с. Нова Вижва Старовижівського району Волинської області присвоєний кадастровий номер 072508301:01:004:0031 (аркуш справи 11, 26-28).

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 661256 від 13 червня 2008 року, виданого ОСОБА_3, та Витягу з Державного земельного кадастру, вбачається, що земельній ділянці площею 1,1605 га в с. Нова Вижва Старовижівського району Волинської області присвоєний кадастровий номер :01:004:0032 (аркуш справи 12, 29 -31).

З досліджених в судовому засіданні Державних актів на право власності на земельні ділянки та витягів з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок площею 0,2500 га та 1,1605 га по в с. Нова Вижва Старовижівського району Волинської області встановлено, що межі цих ділянок є ідентичними за розмірами та суміжними землекористувачами (землевласниками), площі та їх розташування повністю збігаються. Отже судом достеменно встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 072508301:01:004:0031, :01:004:0032 є тими самими ділянками, на яку спадкодавцю ОСОБА_3 було видано Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯБ №№ 661255, 661256, відомості до яких були внесені ручкою.

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначені ділянки, в силу вимог статті 1218 ЦК України входять до складу спадщини на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_3, а тому у неї є всі законні підстави для визнання за нею права власності на зазначені земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,2500 га кадастровий номер 072508301:01:004:0031, та на земельну ділянку, площею 0,1605 га кадастровий номер :01:004:0032, що знаходяться в с.Нова Вижва Старовижівського району Волинської області,

що залишилися після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 10 січня 2017 року.

Керуючись статтями 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га кадастровий номер 072508301:01:004:0031, що знаходиться в с.Нова Вижва Старовижівського району Волинської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0,1605 га кадастровий номер :01:004:0032, що знаходиться по в с.Нова Вижва Старовижівського району Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4