Справа № 225/3999/15-ц
Провадження № 2/369/98/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17.08.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарях Ярмак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 08.01.2008 року між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 15-93/36-2/08. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у сумі 63000 доларів США. Відповідач зобов'язався в порядку та на умовах визначених кредитним договором повернути кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені договором платежі.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами.

Первинний кредитор свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 63000 доларів США. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав, в результаті чого станом на 01.06.2015 року має прострочену заборгованість, яка складається: заборгованості по кредиту - 49350 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1038730грн., заборгованості по відсотках - 25546,78 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає537714,42грн. У зв'язку з систематичним порушенням відповідачем своїх обов'язків зі сплати кредиту йому було нараховано неустойку - пеня 36221,30 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 762 394,14грн. Оскільки відповідачем ніяких заходів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитним договором, не вжито, позивач просить стягнути з нього суму заборгованості за кредитним договором в сумі 2105131,06грн. та судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 3654,00 грн.

Представник позивача направив до суду письмову заяву згідно якої розгляд справи просив проводити у його відсутності вимоги позову просив задоволити.

Представник відповідача проти вимог позову заперечував, просив у позові відмовити та застосувати до позовної заяви строк позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до кредитного договору № 15-93/36-2/08 від 08.01.2008 року укладеного між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_1, відповідач отримав кредитні кошти в сумі 63000 долари США, зі сплатою 9,5% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 07 січня 2013 року.

Згідно п. 2.2. Кредитного договору дата повернення кредиту визначається відповідно до графіку (Додаток № 1), який є невід'ємною частиною цього Договору, в кінцевий строк не пізніше 07 січня 2013 року, або 30 днів з моменту отримання від Банку вимоги про повернення кредиту у зв'язку з настанням одного із випадків вказаних в п. 4.3.2. цього договору.

У зв'язку з порушенням умов договору, у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором № 15-93/36-2/08.

17 липня 2009 року Акціонерне комерційне промислово-інвестиційний банк (закритого акціонерного товариства) в особі філії «Головне управління Промінвестбанку у Донецькій області» звернулось до Ворошиловського районного суду м. Донецька з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів кредитним договором № 15-93/36-2/08 та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно заочного рішення Ворошиловського районного суду м. Донецьк від 26 жовтня 2009 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерне комерційне промислово-інвестиційний банк (закритого акціонерного товариства) в особі філії «Головне управління Промінвестбанку у Донецькій області» заборгованість у розмірі 60 851 долар США.

Відповідно даного рішення суду, 05.06.2009 року відповідачу була направлена вимога про повернення кредиту та відсотків у зв'язку з порушенням умов договору щодо своєчасної сплати платежів по наданому кредиту. Однак у добровільному порядку відповідач вимогу позивача не виконав.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерно-комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язалось передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов'язалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами. Таким чином, ПАТ «Акціонерно-комерційний промислово-інвестиційний банк» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним договором № 15-93/36-2/08 від 08.01.2008 року ТОВ «Кредитні ініціативи».

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду за захистом своїх прав 08.07.2015 р.

Стаття 256 ЦК України визначає, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з цим, положення частини п'ятої статті 261 ЦК України застосовуються до вимог про зобов'язання сторін (щодо виконання правочину), а не до вимог про недійсність правочину, тобто діє так званий принцип направленості щодо застосування строків позовної давності.

Відповідно до Правової позиції Верховного суду України у справі № 6-116цс13 початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу, Постанова ВСУ від 30.09.2015 року по справі № 6-154цс15.

Тобто, у зв'язку з порушенням графіку платежів за кредитним договором, умови якого передбачають дострокове повернення споживачем коштів в разі прострочення зобов'язання, термін повернення кредиту змінюється, і саме з цього моменту починається відлік строків позовної давності.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Стаття 262 ЦПК України передбачає що заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

З наведеного вище, суд приходить до висновку що, позивачем пропущений строк позовної давності по вимогах даного позову, оскільки відповідне право вимоги у кредитодавця по даному кредитному договору виникло ще в 2009 році, що підтверджено рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецьк від 26 жовтня 2009 року, яке набрало законної сили. Заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При цьому позивач звернувся за захистом своїх прав звернувся до суду лише 08.07.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем пропущено строк позовної давності, а тому у вимогах позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 15, 256, 257, 261, 262, 267, 1054 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Дубас Т.В.