Справа № 495/1938/17
06 червня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі - Акопян М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 та в останній редакції уточненого позову просить суд:
встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: будинок АДРЕСА_1 з травня 2009 року до моменту відкриття спадщини, тобто до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6;
встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та яка складається з 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1; 15/100 домоволодіння АДРЕСА_2;
визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4;
визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на 15/100 домоволодіння АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.
ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розгляд справи здійснити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач - державний нотаріус Кушнір І.В. у судове засідання не з'явилася, причина неявки суду не відома.
Представник відповідача - Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області надав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснити без фіксації судового процесу технічними засобами.
ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку всім представленим доказам та проаналізувавши характер відносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з огляду на наступне.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, актовий запис про смерть №301.
З травня 2009 і до моменту смерті ОСОБА_4 (часу відкриття спадщини) ОСОБА_1 проживав із останньою однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 з померлою були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, позивач доглядав за померлою, що в сенсі статті 3 СК України означає, що вони зі спадкодавцем проживали однією сім'єю.
Після смерті ОСОБА_4 позивачем організовано поховання останньої, що підтверджується договором замовлення ритуальних послуг.
Згідно з ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Той факт, що позивач з померлою ОСОБА_4 проживали однією сім'єю більше п'яти років підтверджується письмовими показаннями свідків:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.74-74); ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.79- 78); ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 79-80).
Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Таким чином, встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 більше п'яти років є необхідним для реалізації спадкових прав позивача у якості спадкоємця четвертої черги спадкування за законом.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Так, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді:
- 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1, які належали останній на праві приватної (спільної часткової) власності на підставі договору дарування, ВАМ №086379, 07.07.2003 року, приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, реєстр №3814, реєстраційний номер майна 619813;
- 15/100 домоволодіння АДРЕСА_2, які належали померлій на праві приватної (спільної часткової) власності на підставі договору купівлі-продажу, ВАМ №463734, 11.07.2003 року, приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, реєстр №3925, реєстраційний номер 425597.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).
Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
На час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується письмовими доказами свідків, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовлявся від спадщини. Таким чином позивач у відповідності до ч. 3 ст. 1270 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, однак не може оформити нотаріально своє право на спадщину, оскільки в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Із наявної в матеріалах справи копії спадової справи №11/2015, щодо майна померлої 28.02.215 року ОСОБА_4 вбачається, що окрім позивача спадкоємцем майна померлої за законом є: сестра померлої - ОСОБА_8, яка нотаріально посвідченою заявою відмовилася від прийняття спадщини; племінник померлої - відповідач ОСОБА_3, який є спадкоємцем за законом п'ятої черги. Відповідач вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, відмови від спадщини не заявляв.
Крім того із спадкової справи вбачається, що згідно заповідального розпорядження, складеного 31.07.2013 року ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_9 вклад, який знаходиться на рахунку у відкритому відділенні №1 м. Білгород-Дністровського Южного ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк". ОСОБА_9 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття
Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, зважаючи на черговість спадкування за законом, ОСОБА_1 є спадкоємцем попередньої черги спадкування ніж відповідач ОСОБА_3, а саме спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті останньої. Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Отже права ОСОБА_10, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. ст.3 СК України, ст. 1217,1218, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 16, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Кушнір Ірини Валентинівни, Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: будинок АДРЕСА_1 з травня 2009 року до моменту відкриття спадщини, тобто до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6.
Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, та складається з 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1 та 15/100 домоволодіння АДРЕСА_2.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на 2/15 домоволодіння АДРЕСА_1, яке в цілому складається з: кам.бутов. житлового будинку літ. «А», жилою площею 126, 7 кв.м; кам.бутов. житлового будинку літ. «Б», жилою площею 87, 3 кв.м.; саман. житлового будинку літ. «В» житловою площею 95,3 кв.м.; ячеісто-бетон. літньої кухні літ. «Ж»; дерев.сарая літ. «Р»; дерев.сарая літ. «Т»; споруди 1-9.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на 15/100 частин домоволодіння АДРЕСА_2, яке в цілому складається з кам. бутов. житлового будинку, жилою площею 52,4 кв.м. літ. "А"; кам. бутов. житлового будинку літ. "Б", жилою площею 58,5 кв.м.; глинобитного житлового будинку літ. "В", жилою площею 29,7 кв.м.; кам. бутов. сарая літ. "Г"; череп. сарая літ. "Д"; дерев. сарая літ. "Є"; дерев. вбиральні літ. "І"; дерев./цегл. літньої кухні літ. "К"; споруди №3-6.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя