У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2017 Справа №607/21808/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2014 року позовну заяву субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість по договору від 26 березня 2013 року №2603/1 про надання консультаційних послуг у розмірі 79 900 гривень, 799 гривень штрафних санкцій за неналежне виконання ними зобов»язань, а також 806 (вісімсот шість) гривень 99 коп. сплаченого судового збору. У позовних вимогах суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним, відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 29 липня 2014 року, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 травня 2014 року скасовано частково, а саме: у частині відмови у задоволенні позову суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. Постановлено у цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнено із ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь суб»єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість по договору від 26 березня 2013 року №2603/1 про надання консультаційних послуг у розмірі 79 900 гривень, 799 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання ними зобов»язань, а також 806,99 грн. сплаченого судового збору. У решті рішення залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання. Свою заяву мотивує тим, що в установлений строк він не отримав виконавчого листа, які отримав його представник лише 21 квітня 2017 року. Зазначив, що він не зміг своєчасно отримати виконавчі листи, оскільки не знав про існування строку, не володів відомостями, в який строк необхідно звернутись до суду для отримання виконавчих листів, суд не направив йому виконавчих листів поштою, виконавчих листів протягом 2015-2017 років не отримував, зміст рішення суду не вказував на строк пред»явлення виконавчих листів до виконання, справа тривалий час перебувала у суді касаційної інстанції, тривалий час перебував у відрядженні.

У судове засідання подав заяву про розгляд його заяви у відсутності.

Представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 подав заперечення щодо задоволення зазначеної заяву у яких зазначив, що рішення суду Тернопільської області від 29.07.2014 року набрало законної сили з моменту його ухвалення. Строки предявлення виконавчих листів до виконання на його думку ще закінчились 30.07.2015 року. Із заявою про видачу виконавчих листів ОСОБА_7 звернувся лише 14.04.2017 року, тобто через 1 рік та 9 місяців. Зазначив, що у ОСОБА_7 були представники, які володіли обсягом знань щодо строків пред»явлення виконавчих листів до виконання, 27.07.2015 року зазначену справу було повернуто із Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України, у відрядженні перебував з 20.08.2014 року по 25.11.2014 року. Таким чином, на думку представника, заявник не подав доказів поважності пропуску ним строків для пред»явлення виконавчих листів, а тому вважає, що слід відмовити у задоволенні його заяви.

В судове засідання представник ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6С подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", який був чинний на момент набрання судовим рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до ст.ст. 72 і 73 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд вважає, що заявником ОСОБА_1 у поданій заяві не наведено поважних причин пропуску ним строку для пред»явлення виконавчого документу, а тому у задоволенні його заяви слід відмовити. Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що заявником не подано доказів, які б свідчили про неможливість своєчасного отримання ним спірного виконавчого документу. При цьому суд не бере до уваги обставини зазначені заявником у поданій ним заяві - не знання ним про існування строку пред»явлення виконавчих листів, не володіння відомостями щодо цього, не направлення судом йому виконавчих листів поштою, не зазначення у змісті рішення суду строку пред»явлення виконавчих листів до виконання, перебування справи у суді касаційної інстанції та тривале перебування у відрядженні та вважає їх безпідставними, оскільки заявник тривалий час користувався послугами представників, які представляли його інтереси у суді, а тому міг отримати виконавчі листи. Також суд зазначає, що заявник перебував у відрядженні згідно поданого ним наказу від 15.08.2014 року не значний час, з 20.08.2014 року по 25.11.2014 року у с.Шельпаки Підволочиського району Тернопільської області, а тому міг своєчасно отримати виконавчі листи. Інші підстави, наведені ним у поданій заяві, суд також не бере до уваги та не вважає поважними. Крім цього,суд зазначає, що заявник звернувся із заявою щодо видачі йому виконавчого листа та поновлення строку пред»явлення для його виконання, лише 21 квітня 2017 року, тобто через значний тривалий проміжок часу після набрання 15 травня 2014 року судовим рішенням законної сили.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»яти днів з моменту її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_8