У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області на рішення Березнівського суду Рівненської області від 04 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_3 до Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Стягнуто з управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області солідарно на користь ОСОБА_3 74981 грн 39 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної каліцтвом, 60000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та суму франшизи в розмірі 500 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, суд першої інстанції помилково в своєму рішення застосовує загальні норми відшкодування матеріальної та моральної шкоди, встановлені цивільним законодавством України.

Позивач є спеціальним суб'єктом особливих правовідносин, до яких застосовується не загальні норми права, а спеціальні норми матеріального права.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 555/1630/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_4

Провадження № 22-ц/787/838/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_5

У даному випадку посилання позивача на загальні підстави стягнення майнової та моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, є абсолютно безпідставними, оскільки каліцтво та інше ушкодження здоров'я позивач отримав в період проходження служби безпосередньо при виконанні службових обов'язків, що підтверджується належними доказами та не заперечується самим позивачем.

Як закріплено у ст. 23 Закону України "Про міліцію" якщо працівник міліції та члени його сім'ї одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених цією статтею, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими законами, виплата відповідних грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором особи, яка має право на отримання таких виплат.

Тобто статтею 23 Закону України "Про міліцію" встановлений спеціальний, з урахуванням особливостей служби в органах внутрішніх справ, порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, чим позивач скористався в повній мірі, отримавши 23.11.2016 року одноразову грошову допомогу в розмірі 275600,00 грн.

Загалом, за фактом нещасного випадку при виконанні службових обов'язків, позивач отримав 387208,95 грн. грошової допомоги за отримане на службі каліцтво/інше ушкодження здоров'я, та щомісяця отримує пенсію в розмірі 3244,68 грн., як працівник міліції звільнений через хворобу.

У даному випадку позивач повністю використав свої соціальні права, передбачені спеціальним законодавством, а також на сьогоднішній день продовжує використовувати права, які забезпечують соціальний захист працівників органів внутрішніх справ та встановлені спеціальним законодавством.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3М з 03.05.2006 року був прийнятий на службу в органах внутрішніх справ України (а.с. 85).

26.07.2015 року близько 06.00 на 304 км. + 900 автодороги "Київ-Ковель", поблизу кафе "Журавлина", що по вул. Варшавській м. Сарни інспектор дорожньо-патрульної служби взводу ДПС з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти ДПС ДАІ, підпорядкованої УМВС старший прапорщик міліції ОСОБА_6 керуючи службовим автомобілем марки "TOYOTA CAMRY", р.н.з. 18 0126, рухаючись зі сторони м. Кузнецовськ, заїжджаючи на місце для паркування транспортних засобів поблизу кафе "Журавлина", допустив наїзд на стоячий напівпричіп "SCHMITZ SPR 24" р.н.з. АІ6921ХТ, транспортного засобу марки "DAF FT XF 105.410", р.н.з. АІ7969СЕ, який був припаркований на паркувальному майданчику.

Позивач ОСОБА_3 в цей час знаходився в автомобілі на передньому сидінні пасажира.

У результаті ДТП водій автомобіля ОСОБА_6 від отриманих травм помер на місці події, а ОСОБА_3 отримав травми різного ступеня важкості, які відповідно до висновку експерта № 1062 від 05.10.2015 в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя та отримав інвалідність ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії Б №268878 від 17.02.2016 року (а.с. 25).

Вищевказана ДТП сталася під час проведення інспекторами дорожньо-патрульної служби взводу ДПС з обслуговування стаціонарного посту № 3 роти ДПС ДАІ, підпорядкованої УМВС старшим прапорщиком міліції ОСОБА_6 та старшим прапорщиком міліції ОСОБА_3 відпрацювання території області, згідно Плану розстановик сил та засобів УДАІ УМВС, який був затверджений 24.07.2015 року (а.с. 11).

Постановою прокуратури Рівненської області від 04.02.2016 року закрито кримінальне провадження № 0000171 від 26.07.2015 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у звязку зі смертю підозрюваного (а.с. 10).

Як встановлено актом № 2 про нещасний випадок - нещасний випадок з ОСОБА_3 стався у період проходження служби при виконанні службових обовязків (а.с. 13).

Особливості та порядок відшкодування шкоди, що заподіяна працівнику міліції у випадку його каліцтва закріплено у ст. 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII та постановою КМУ від 21 жовтня 2015 р. № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції", що були чинні на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обовязків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ

або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоровя здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 3.2. постанови КМУ від 21 жовтня 2015 р. № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обовязків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_3 було призначено та виплачено грошову допомогу, на підставі п. 3.2. вищезазначеного Порядку, у розмірі 275600 грн, що підтверджується висновком УМВС України в Рівненській області від 20.04.2016 року та платіжним дорученням № 2296 від 23.11.2016 року (а.с. 153, 157).

Таким чином, ОСОБА_3 скористався своїм правом на отримання грошової допомоги та отримав одноразову грошову допомогу з підстав, передбачених статтею 23 Закону України Про міліцію.

Як вбачається із матеріалів справи 20.03.2015 року між ПАТ "СК "Брокбізнес" та УДАІ УМВС України в Рівненській області було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс) № АІ/7580994, забезпеченим транспортним засобом за яким є "TOYOTA CAMRY", р.н.з. 18 0126 (а.с. 77).

23.02.2016 року ОСОБА_3 звернувся із заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування (а.с. 73).

19.07.2016 року ПАТ "СК "Брокбізнес" було виплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування відповідно до ліміту відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, за вирахуванням франшизи, у сумі 99500 грн (а.с. 28).

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як вбачається із наявних у матеріалах справи копій фіскальних чеків та рахунків, ОСОБА_3 за час стаціонарного та амбулаторного лікування придбав ліків та медичних препаратів на загальну суму 174981,39 грн.

Виходячи з положень ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У відповідності до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року "Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає розмір моральної шкоди з урахуванням характеру страждань позивача (моральних, психічних та ін.), матеріального становища відповідача, характеру порушення, глибини моральних страждань позивача.

Позивач оцінив спричинену йому моральну шкоду у 200000 грн, однак суд першої інстанції, оцінивши обставини справи правомірно задовольнив його вимоги щодо стягнення моральної шкоди частково у сумі 60000 грн.

Оскільки страхова виплата, отримана ОСОБА_7 є недостатньою для повного відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення із Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області 74 981,39 грн матеріальної шкоди (різниця між затраченими та виплаченими коштами), 60000 грн моральної шкоди та 500 грн франшизи є такими, що підлягають до задоволення.

Покликання апеляційної скарги, як на підставу для відмови у позові, на положення п. 5 постанови КМУ від 21 жовтня 2015 р. № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" є хибними.

Так, згідно п. 5 вищенаведеного Порядку, за наявності в працівника міліції або членів його сімї права на отримання одночасно одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених статтею 23 Закону України Про міліцію, та встановлених іншими законами компенсаційної виплати або одноразової грошової допомоги виплата проводиться з однієї підстави за вибором особи.

Як вбачається із позовної заяви, ОСОБА_3 звернувся до суду із вимогою про відшкодування завданої йому, внаслідок ДТП шкоди, а також невідшкодованої суми франшизи, з підстав передбачених ст.ст. 1194, 1167 ЦК України, а не з позовом про стягнення передбаченої законом одноразової грошової допомоги.

Одноразова грошова допомога є гарантованою державою соціальною допомогою працівнику міліції та носить відмінну правову природу від відшкодування шкоди, з підстав передбачених ЦК України.

ОСОБА_3 було виплачено одноразову грошову допомогу з однієї підстави ст. 23 Закону України Про міліцію.

З вимогою про отримання компенсаційної виплати або одноразової грошової допомоги з інших підстав він не звертався.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, ліквідаційна комісія Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області апеляційних скарг не подавали.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області відхилити.

Рішення Березнівського суду Рівненської області від 04 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею чинності.

ОСОБА_8 ОСОБА_5

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2