Провадження № 2/582/262/17
Справа № 582/451/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Жмурченка В.Д.
за участю секретаря Коваль В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років, -
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву, в якій просила суд розгляди справу без її участі, заявлені вимоги підтримала повністю та не заперечувала проти заочного розгляду.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
В матеріалах справи є письмові пояснення ОСОБА_2, щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав в повному обсязі, а щодо стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років заперечив так, як не має достатніх коштів на її утримання.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення.
При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми, суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч.1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи.
Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 05 червня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5) та стали проживати разом.
Під час спільного проживання в них народилася дочка: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 її батьком є, відповідач по даній справі ОСОБА_2
Позивачка з відповідачем проживають окремо.
17 травня 2017 року рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області шлюб між сторонами розірваний.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини в добровільному порядку не надає.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання.
Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини.
Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Позивачка, мати неповнолітньої дитини несе обовязок по утриманню дитини, у звязку з чим вона має право на звернення до суду з позовом до батька про стягнення коштів на часткове покриття витрат, повязаних з утриманням дитини.
Відповідач як батько повинен брати участь по належному утриманні неповнолітньої дитини, забезпечувати коштами необхідними на відповідне харчування, одяг, а також інших потреб для дитини цього віку.
Крім того, статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини.
Стаття 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.
Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).
У відповідності до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідач не надав суду доказів про те що він неможе надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.
Враховуючи вище викладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років в повному обсязі.
Судові витрати по справі відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212, 214-215, 224- ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182,184 СК України суд,-
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.367 ЦПК України..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка повинна бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_4