Провадження № 2/752/1964/17
РІШЕННЯ

Іменем України

02.06.2017 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, Друга Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування,-

встановив :

Позивач звернулася досуду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкуванняі. В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, з яким позивач проживала однією сім»єю без реєстрації шлюбу з травня 2010 року по момент його смерті. Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, а саме: квартира АДРЕСА_1, житловий будинок АДРЕСА_2

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулася до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак на її прохання видати їй свідоцтво про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки вона не відноситься до жодної черги спадкоємців за законом.

Крім неї, заяву про прийняття спадщини було подано племінницею померлого, відповідачкою по справі ОСОБА_2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що вони з ОСОБА_4 вели спільне господарство, були пов»язані спільним побутом, мали взаємні права та обов»язки, мали спільний бюджет, піклувалися одне про одного. Померлий через похилий вік та тяжкі хвороби знаходився у тяжкому та безпорадному стані, у зв»язку з чим позивач була єдиною, хто надавав йому допомогу, опікувалася ним, матеріально забезпечувала, доставляла до медичних установ, купувала ліки, підтримувала в належному санітарно-технічному стані його квартиру, оплачувала комунальні послуги та доглядала до дня смерті.

Окрім неї, ніхто померлому ніякої допомоги не надавав, ОСОБА_2 жодного разу за весь період подружнього життя не приходила до позивача з ОСОБА_4 у гості, ніколи не цікавилась станом його здоров»я.

За життя ОСОБА_4 мав намір скласти заповіт на користь позивача, однак вони не поспішали з цим, оскільки не могли уявити, що ОСОБА_4 так раптово помре.

ОСОБА_4 був похований позивачем на Північному кладовищі, при похованні були присутні тільки позивач та її син, будь-які інші особи присутні не були.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просять суд встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім»єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини, а саме з травня 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також визнати за ОСОБА_1, спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_4 у другій черзі за законом разом із спадкоємицею другої черги за законом - ОСОБА_2.

В судовому засіданні відповідач та її представник щодо задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на їх необгрунтованість та невідповідність дійсним обставинам справи.

Треті особи в судове засідання не з»явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надіслали письмові пояснення, які приєднані до матеріалів справи, просили слухати справу без їх представників.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.11, 56).

Померлий по день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_3, яка належала йому на праві приватної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло ( а.с. 64).

Відповідач у справі -ОСОБА_2 є рідною племінницею померлого ОСОБА_4. Факт родинного зв'язку стверджується даними свідоцтв про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про зміну прізвища ( а.с. 10, 136, 139, 140) та не заперечувався сторонами в судовому засіданні.

Після смерті ОСОБА_4 Другою Київською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 284/2016 щодо його майна.

22.04.2016 р.позивач подала до Другої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, в якій зазначила, що вона приймає спадщину після померлого ОСОБА_4 (а.с. 55).

Таким чином можна вважати встановленим факт звернення за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_4 позивачем.

12.05.2016 р.відповідач подала на ім'я органів нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. її дядька, ОСОБА_5, підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною В.В.( а.с. 102). В подальшому спадкова справа № 3/2016 щодо майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, заведена за вказаною заявою відповідача, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Піддубною С.П. була передана до Другої Київської державної нотаріальної контори, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі спадкової справи від 28.09.2016 р. (а.с. 97).

Таким чином можна вважати встановленим факт звернення за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_4 відповідачем.

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалося сторонами, що спадкова маса складається з наступного майна: квартира АДРЕСА_1, житловий будинок АДРЕСА_2

За життя ОСОБА_4 заповіту на складав, таким чином спадкове майно має спадкуватися спадкоємцями тієї черги, які мають право на спадкування за законом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом позивач просить суд встановити факт проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_4 починаючи з травня 2010 року і по день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач, зокрема, просила суд допитати свідків.

Свідок ОСОБА_8, яка є сусідкою померлого ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснила, що з померлим познайомилась в 1996 році, коли почала проживати в АДРЕСА_4. З ним майже не спілкувалась, в квартирі у нього не бувала. Так як часто виходить палити на сходовий майданчик між третім поверхом, де вона проживає, та другим поверхом, де проживав померлий, вона бачила як ввечері до квартири заходив ОСОБА_4 з позивачем. Позивача почала бачити приблизно з жовтня 2011 року, точно не пам'ятає. Бачила що померлий займався збором металолому, постійно носив пакети. Позивач скаржилась їй, що вона змушена возити в холод та дощ на радіоринок зібраний ОСОБА_4 металолом. На питання щодо проживання позивача та померлого як подружжя зазначила щоцього не знає, пам'ятає лише факт, що ОСОБА_4 просив позивача заходити до квартири тихо. Щодо того, чи міг померлий сам про себе піклуватись, обслуговувати себе, зазначила що міг.

Свідок ОСОБА_9, який перебував в дружніх стосунках з померлим, в судовому засіданні пояснив, що познайомився з ОСОБА_4 ще в 1973 р., однак більш дружньо вони почали спілкуватися з 1995 року. ОСОБА_4 часто їздив на дачу, приблизно один раз на рік лягав на лікування у госпіталь, в 2008 році вони разом їздили під Одесу. Зазначив що сім років назад позивача ще не бачив. Згодом зазначив, що почав бачити її з померлим з 2010 року. Часто зустрічав ОСОБА_4 на радіоринку, так як торгує там також. ОСОБА_4 приходив туди як сам, так і з позивачем. Повідомив, що померлий міг самостійно готувати, прибирати. Чи було проживання позивача з ОСОБА_4 проживанням саме як чоловіка та жінки однією сім»єю він не знає.

Свідок ОСОБА_10,яка є подругою відповідача, інколи бачила померлого на сімейних святах та в селі Мощун, він завжди приїжджав сам. Виглядав він нормально, міг сам себе обслуговувати, про свої відносини з позивачем нічого не розповідав, самого позивача вона ніколи не бачила. Поратися на городі ОСОБА_4 не любив та не робив цього, міг щось робити у дворі.

Свідок ОСОБА_11, який проживає в селі Мощун по сусідству з померлим, повідомив суду, що часто бачив ОСОБА_4 в селі, у супроводі з ним нікого не було. Повідомив суду, що знав брата померлого - батька відповідачки, та саму відповідачку, також бачив їх в селі Мощун, в тому числі разом з померлим, також вони давали ОСОБА_4 продукти з села. Позивача він особисто ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_12 є двоюрідною сестрою померлого, багато років працювала лікарем. Щодо проживання позивача та ОСОБА_4 однією сім»єю нічого повідомити не може, позивача ніколи не бачила. В основному спілкувалась з ОСОБА_4 по телефону, також він інколи приїздив до неї додому, в село Горенка, навідати, коли лягав на лікування в госпіталь. Приїздив сам, складнощів дістатися від госпіталю до її оселі у нього не було, хоча потрібно було їхати транспортом, а далі йти пішки, виглядав він також нормально. Хворів на діабет, інсулінозалежнимне був.

Крім показів свідків, в якості доказів проживання однією сім»єю позивачем до матеріалів справи було додано акт про проживання громадян від 26.10.2016 р., де сусідами померлого ОСОБА_8, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вказано, що позивач постійно проживала з померлим ОСОБА_4 однією сім»єю з 2010 року та після смерті продовжує проживати в його квартирі ( а.с. 18).

Разом з цим, відповідачем було долучено до матеріалів справи пояснення ОСОБА_13 від 19.01.2017 р., відібрані адвокатом Годнею А.А. ( а.с. 128), щодо того, що позивача вона дійсно інколи бачила, однак чи проживала вона з ОСОБА_4 однією сім»єю їй невідомо. Показання в акті від 26.10.2016 р. були написані нею за зразком показань сусідки ОСОБА_8, показання останньої судом було заслухано в судовому засіданні.

До матеріалів справи позивачем також було додано копії видаткової накладної, договору-замовлення та квитанції на організацію та проведення поховання ОСОБА_4 позивачем ( а.с. 15-17); копії медичної картки ОСОБА_4 ( а.с. 173),однак суд не володіє спеціальними знаннями для встановлення стану померлого за даними медичної документації.

За заявою позивача до матеріалів справи було долучено копію протоколу прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.2015 р. та висновку перевірки від 24.06.2015 р. щодо ОСОБА_4. у викраденні металевих виробів, що йому належали, відповідача ( а.с. 217, 218).

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім»єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв»язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Тобто, поняття сім»ї дається через формулювання її ознак, головною з яких є наявність між її членами взаємних прав та обов»язків, що зумовлені їхнім спільним проживанням.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З врахуванням показів свідків, письмових доказів по справі, суд вважає не доведеним факт спільного проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з травня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своєм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи належність, допустимість та достовірність окремо кожного доказу, дослідженого під час розгляду справи судом, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, про те, що докази, наявні у матеріалах цивільної справи та досліджені судом під час розгляду справи у свої сукупності не доводять та не є достатніми для висновку про те, що у період з травня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4 склалися та існували усталені відносини, що притаманні подружжю, яке проживає однією сім»єю.

З приводу тверджень позивача щодо надання ОСОБА_4 матеріальної допомоги, в матеріалах справи містяться відповіді на запити суду Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Голосіївський відділ) від 28.03.2017 р. щодо пенсії ОСОБА_4, який станом на дату смерті отримував пенсію 1775,50 грн. та відповідна довідка за останні 6 місяців ( а.с. 168, 169), а також відповідь та довідка Генічеської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області від 24.03.2017 р. щодо доходів ОСОБА_1 з 2010 по 2016 рік, де вказано, що інформація про доходи відсутня ( а.с. 220, 221). Позивач, в свою чергу,будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували її можливість надавати матеріальну допомогу ОСОБА_4, суду не надала.

В частині позовної вимоги щодо зміни черговості одержання спадщини, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкодкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Вимога про зміну одержання спадщини є похідною від вимоги про встановлення факту сумісного проживання однією сім»єю. А тому, оскільки суд дійшов висновку про недоведеність позивачем в ході розгляду справи факту спільного проживання як чоловіка та жінки однією сім»єю між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, тому ОСОБА_1 не отримала права на спадкування як спадкоємець четвертої черги, а тому, як наслідок, підстав для зміни черговості немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 СК України, ст. 1259, 1264 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, Друга Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Суддя :