11.05.2017 Єдиний унікальний номер 205/9457/16-ц
Єдиний унікальний № 205/9457/16-ц
Провадження № 2/205/781/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 295» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг, ?

ВСТАНОВИВ:

Позивач 20 грудня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 295» належить багатоквартирний житловий будинок № 40 по вул. Велика Діївська у м. Дніпро.

ОК «ЖБК № 295» надає послуги із утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, обслуговування ліфта, теплопостачання, водопостачання в жилі та допоміжні приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. № 40.

ОК «ЖБК № 295» здійснює оплату вищевказаних комунальних послуг, а особи, які є власниками квартир, зареєстровані та проживають за даною адресою, зобовязані вносити плату за користування комунальними послугами на розрахунковий рахунок ОК «ЖБК № 295».

Відповідач ОСОБА_2 є членом ЖБК № 295 і власником квартири АДРЕСА_1, в квартирі зареєстровані і проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Відповідачі не сплачують в повному обсязі комунальні послуги, сума заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01 липня 2003 року по 30 листопада 2016 року складає 2 950,94 грн.

Оскільки, відповідачі добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажають, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідачів на свою користь суму заборгованості в розмірі 2 950,94 грн., та судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №295» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що ОК «Житлово-будівельний кооператив № 295» зареєстрований житловий будинок № 40 по вул. Братів Трохимових у м. Дніпро, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19 червня 2003 року № 1549, який здійснює експлуатацію і ремонт житлового будинку та утримання прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. /а.с. 33/

Між ОК «ЖБК № 295» та комунальними організаціями укладено ряд договорів із надання житлово-комунальних послуг та обслуговування. /а.с. 34-59/

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, власником вказаної квартири ОСОБА_2, яка є членом кооперативу. /а.с. 15/

Згідно розрахунку, наданого позивачем вбачається, що станом на 30 листопада 2016 року заборгованість за житлово-комунальні послуги по квартирі становить 2 950,94 грн.

Згідно п. 5.5 статуту ОК «ЖБК № 295», плата за користування тепловою й електричною енергією, газом, водопроводом і каналізацією в будинку кооперативу проводиться за тарифами, встановленими для державного житлового фонду.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до п.п. 3 п. 12.1 статуту ОК «ЖБК № 295», члени кооперативу та члени їх сімей зобовязані своєчасно вносити платежі у погашення банківського кредиту і в покриття витрат кооперативу на експлуатацію і капітальний ремонт жилого будинку (будинків) та утримання при домової території, внески до спеціальних фондів та плату за комунальні послуги.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Представником позивача ОСОБА_5 було заявлене клопотання про поновлення строків позовної давності.

В свою чергу відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлено клопотання про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З аналізу викладеного вбачається, що дія, з якою ч. 1 ст. 264 ЦК України повязує переривання строку позовної давності, повинна свідчити про добровільне визнання особою свого боргу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267ЦК України, позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Як вбачається з матеріалів розрахунків заборгованості за період з 01 липня 2003 року по 30 листопада 2016 року за оплату житлово-комунальних послуг квартири АДРЕСА_1, відповідачі періодично та не в повному обсязі оплачували кошти за надані послуги, у звязку з чим суд приходить до висновку, що строк позовної давності переривався.

Також, згідно наданого позивачем ОСОБА_6 звірки від 01 січня 2016 року між ОК «ЖБК № 295» та членом ОК «ЖБК № 295» ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_2 визнала суму заборгованості станом на 01 січня 2016 року у розмірі 3 145,93 грн. /а.с. 67/

Відповідно до наданого позивачем ОСОБА_6 звірки від 15 лютого 2017 року між ОК «ЖБК № 295» та членом ОК «ЖБК № 295» ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_2 визнала суму заборгованості станом на 30 листопада 2016 року у розмірі 2 950,94 грн./а.с. 88/

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позивачем ОСОБА_1 кооперативом «Житлово-будівельний кооператив № 295» не пропущено строк позовної давності, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідачі частково сплачували як поточну так і заборгованість, що утворилась раніше, про що свідчать квитанції про оплату та виписки по особових рахунках.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, законними, доведеними з його боку та підлягають частковому задоволенню, внаслідок чого слід солідарно стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 295» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 2 950,94 грн.

Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви були оплачені судові витрати і його вимоги задоволені, з відповідачів в рівних частках належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1 378 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 509, 525, 526, 530 ЦК України, ст. 67, 68 Житлового кодексу України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60,88, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 295» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, паспорт серії АЕ № 690435, виданий 18.07.1997 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області та ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_1 заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01 липня 2003 року по 30 листопада 2016 року в розмірі 2 950, 94 грн. (дві тисячі девятсот пятдесят гривень 94 копійки).

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, паспорт серії АЕ № 690435, виданий 18.07.1997 року Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області та ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 1 378 грн. на користь ОСОБА_1 кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №295».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Г. Остапенко