У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т. Л., Мостової Г. І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

В обгрунтування позову посилалася на те, що 07 травня 2013 року у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася з вини ОСОБА_2, її донька ОСОБА_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла. У зв'язку з втратою доньки їй спричинена майнова і моральна шкода.

З урахуванням наведеного просила стягнути з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування майнової шкоди витрати на поховання та встановлення надгробного пам'ятника у розмірі 7 596 грн 00 коп, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, в рахунок відшкодування майнової шкоди, спричиненої у зв'язку зі смертю доньки ОСОБА_3 витрати на поховання та встановлення надгробного пам'ятника у розмірі 7 596 грн 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 60 000 грн 00 коп.

В решті вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані скасувати, мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що 07 травня 2013 року у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася з вини ОСОБА_2, донька позивача ОСОБА_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження, що стало наслідком її смерті.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Встановивши, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинула донька позивача ОСОБА_3, що стало наслідком заподіяння ОСОБА_1 моральних страждань, суди правильно дійшли висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 60 000 грн 00 коп.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова