УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Завгородньої І.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою фермерського господарства «Бурка В.В.» на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року фермерське господарство «Бурка В.В.» (далі - ФГ «Бурка В.В.») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на його користь 1 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями колегії суддів апеляційного суду Львівської області, що спричинило приниження честі, гідності та ділової репутації.

На обґрунтування позову ФГ «Бурка В.В.» посилалося на те, що ухвалою колегії суддів апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року апеляційну скаргу фермерського господарства відхилено, ухвалу Червоноградського міського суду від 19 грудня 2014 року залишено без змін, проте ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року касаційну скаргу ФГ «Бурка В.В.» було задоволено частково та скасовано ухвалу Червоноградського міського суду від 19 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 лютого 2015 року в частині відмови у відкритті провадження до Держави Україна і питання про відкриття провадження у справі в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині ухвали залишено без змін.

Зважаючи на вищевикладене, ФГ «Бурка В.В.» просило задовольнити позов.

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 14 березня 2017 року апеляційну скаргу ФГ «Бурка В.В.» відхилено, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ФГ «Бурка В.В.», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що ані норми Конституції України, ані норми ЦК України, ані Закон України від 01 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», не передбачають такої правової підстави для відшкодування юридичній особі моральної шкоди, як заподіяння шкоди внаслідок постановлення суддею (судом) незаконного судового рішення в цивільній справі, незаконність якого підтверджена судом вищестоящої інстанції при перегляді справи в апеляційному та касаційному порядку, дійшовши обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фермерського господарства «Бурка В.В.» відхилити.

Заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області

від 24 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області

від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

М.Є. Червинська