Справа № 2-о/756/398/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Євфіменко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ГУ ДМС України в м. Києві в особі Оболонського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 18.08.1990 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 20.01.2015 р. заявницю задокументовано посвідкою на тимчасове проживання в Україні та на даний час вона зареєстрована у АДРЕСА_2.

Як вказано у заяві, на початку 2017 року заявниця звернулася до Оболонського РВ ГУ ДМС України в м. Києві із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну та подала разом з нею всі необхідні документи. Підставою для отримання такого дозволу є те, що дід заявниці - ОСОБА_3, з 1946 по 1969 рік проживав на території України. При цьому заявниця звернулась до експертної установи щодо проведення експертно-технічного дослідження свідоцтва про народження свого батька, у зв'язку із його зношеним станом. У відповідності до висновку, у свідоцтві про народження батька заявниці - ОСОБА_4, батьком зазначено ОСОБА_3, який рідним дідом заявниці.

І тому, на думку заявника, вона є особою, яка має право на імміграцію в Україну за територіальним походженням відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про імміграцію».

Проте, листом зацікавленої особи № 6/186-17 від 21.02.2017 року заявника повідомлено про те, що заява про надання дозволу на імміграцію не приймається, так як заявником не надано разом із заявою документів, які б посвідчували наявність правових підстав для отримання дозволу на імміграцію, а саме факт проживання дідуся заявниці на території України.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві та проживав у АДРЕСА_1, є її рідним дідом та встановити факт постійного проживання до 24.08.1991 р. ОСОБА_3 на території України, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», а саме з 1946 р. по 1969 р.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник ГУ ДМС України в м. Києві в особі Оболонського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання також з'явився та підтримав дану заяву.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини, що викладені нижче.

З 18.08.1990 р. ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 20.01.2015 р. заявницю задокументовано посвідкою на тимчасове проживання в Україні та на даний час вона зареєстрована у АДРЕСА_2.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як з'ясував суд, на початку 2017 року заявниця звернулася до зацікавленої особи - Оболонського РВ ГУ ДМС України в м. Києві із заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну та подала разом з нею всі необхідні документи. Підставою для отримання такого дозволу є те, що дід заявниці - ОСОБА_3, з 1946 по 1969 рік проживав на території України і тому заявниця є особою, яка має право на імміграцію в Україну за територіальним походженням відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про імміграцію».

Листом зацікавленої особи № 6/186-17 від 21.02.2017 р. заявника повідомлено про те, що заява про надання дозволу на імміграцію не приймається, посилаючись на те, що заявником не надано разом із заявою документів, які б посвідчували наявність правових підстав для отримання дозволу на імміграцію, а саме факт проживання дідуся заявниці на території України.

Як з'ясував суд, заявниця ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз і висновком № 5356-16 від 06.12.2016 р. було встановлено, що у свідоцтві про народження батька заявниці - ОСОБА_4, батьком зазначено ОСОБА_3, який рідним дідом заявниці.

Суд, дослідивши усі матеріали в їх сукупності та заслухавши пояснення по справі, вважає встановленим той факт, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешкав у АДРЕСА_1 є рідним дідом ОСОБА_1 1968 р.н. Також суд вважає встановленим факт постійного проживання до 24.08.1991 р. ОСОБА_3 на території України, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», а саме з 1946 р. по 1969 р., а оскільки встановлення цього факту необхідно заявниці для оформлення документів, як особі, яка має право на імміграцію в Україну за територіальним походженням відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про імміграцію».

Враховуючи викладене та керуючись ст. 242, 264-265, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Києві та проживав у АДРЕСА_1, є рідним дідом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5

Встановити факт постійного проживання до 24.08.1991 р. ОСОБА_3 на території України, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», а саме з 1946 р. по 1969 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.А. Васалатій