Справа № 750/3584/17
Провадження № 2/750/1195/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2017 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді Литвиненко І.В.
за участю секретаря Юрченко І. В.,
розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів
позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2016 року по 31.03.2017 включно в сумі 5475 грн.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за згодою позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.08.2014 року (а.с.9-10).
Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп. на місяць, починаючи з 16.09.2014 року та до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей виникає у батьків на підставі факту народження дитини, а не постановлення відповідного судового рішення, яке лише є засобом захисту порушених прав дітей щодо невиконання обов'язку з їх утримання.
За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Оскільки заборгованість виникає поступово і розраховується за кожен місяць, то і неустойка ( пеня) розраховується за кожен місяць окремо.
Обчислення суми неустойки повинно проводитися із визначеного державним виконавцем розміру нарахованих аліментів за місяць , суми несплачених відповідачем аліментів саме за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів, та кількості днів прострочення до сплати певної суми заборгованості, починаючи з часу невиконання рішення суду.
Факт невиконання платником аліментів ОСОБА_2 рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними помісячно державним виконавцем (а.с. 5-6).
За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов'язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного. Після набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів, останній зобов'язаний був вживати дії щодо сплати аліментів щомісячно й у разі виникнення прострочення вчинити дії спрямовані на погашення заборгованості за аліментами за певний період. Як вбачається із матеріалів справи, за період з січня 2016 року по 31 березня 2017 року відповідач взагалі не сплачував аліментів на утримання дітей.
Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Вказана правова позиція висловлена в постанові ВСУ № 6-94цс15 від 01.07.2015 року. З урахуванням позиції, викладеної у вказаній постанові, суд вважає, що пеня розрахована позивачем вірно та становить за квітень 2016 року 450 грн (1500 грн х1%х30 днів) за травень 2016 року - 465грн (1500 грн х1%х31день), за червень 2016 року - 450 грн; за липень 2016 року - 465 грн, за серпень 2016 року - 465 грн, за вересень 2016 року - 450 грн, за жовтень 2016 року - 465 грн, за листопад 2016 року - 450 грн, за грудень 2016 року - 465 грн, за січень 2017 року - 465 грн, за лютий 2017 року - 420 грн (1500х1%х28 днів), за березень 2017 року - 465 грн.
Отож на користь позивача з відповідача належить стягнути 5475 грн пені за період з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року.
З відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 640 грн грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 5475 грн (п'ять тисяч чотириста сімдесят п'ять грн.)
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя