УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2017 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року у справі за позовом Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_2 по стягнення надміру виплаченої пенсії,

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року Ніжинське об'єднане управління Пенсійного фонду України (далі - Ніжинське ОУ ПФ України) звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 66 429 грн 18 коп., як надміру виплачену пенсію.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що із березня 2011 року по квітень 2016 року він виплачував пенсію по втраті годувальника на неповнолітню дочку ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Ніжинської міської ради (далі - УПСЗН Ніжинської міської ради) за призначенням субсидії з необхідним пакетом документів, а 26 квітня 2016 року УПСЗН Ніжинської міської ради повідомило позивача, що відповідач знаходиться у них на обліку та отримує державну допомогу на дітей одиноким матерям із 01 грудня 2000 року. Таким чином, позивач зазначив, що відповідач при поданні заяви про призначення пенсії по втраті годувальника приховала факт отримання державної допомоги на дитину як одинокій матері та не мала права отримувати на свою дочку пенсію по втраті годувальника, у зв'язку з чим виникла переплата пенсії у розмірі 66 429 грн 18 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Ніжинського ОУ ПФ України 30 021 грн 16 коп. надміру виплаченої пенсії за період із 01 квітня 2014 року по 30 квітня 2016 року.

Вирішено питання про судовий збір.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову Ніжинського ОУ ПФ України відмовлено.

У касаційній скарзі Ніжинське ОУ ПФ України просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, змінити рішення суду першої інстанції, задовольнивши позов у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних рішень судів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо) стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Таким чином, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Разом із тим, ст. ст. 81, 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення»передбачено, що призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно зі змістом оскаржуваного рішення апеляційного суду, у судовому засіданні було оглянуто оригінал пенсійної справи ОСОБА_2, згідно з якою судом установлено, що відповідачем було надано пакет документів, які вимагалися для призначення їй пенсії по втраті годувальника на неповнолітню дочку ОСОБА_3; відповідно до пояснень відповідача нею не було надано лише копію трудової книжки годувальника, оскільки вона втрачена, у зв'язку з чим відповідач просила призначити пенсію без трудової книжки, при цьому ОСОБА_2 було надано копію свідоцтва про народження дочки, в якому батьком дитини записано ОСОБА_4.

Апеляційний суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, що Ніжинське ОУ ПФ України вимагало від ОСОБА_2 документи на підтвердження батьківства ОСОБА_4 у дитини ОСОБА_3 для підтвердження наявності підстав для призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду повідомила, що померлий ОСОБА_4 був її чоловіком, але з непорозумінь, які виникли в сім'ї, шлюб між ними було розірвано, хоча вони продовжували проживати однією сім'єю. Реєстрацію народження дочки ОСОБА_3 було здійснено з певним запізненням, оскільки ОСОБА_4 відмовлявся писати відповідну заяву про те, що він є батьком дитини. Знаючи хто саме є батьком дитини, відповідач і звернулася до пенсійного фонду з відповідною заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

Крім того, згідно з наданим суду експертним заключенням про біологічну спорідненість № MGT856 ОСОБА_5 (рідна сестра ОСОБА_4.) може бути біологічною тіткою ОСОБА_3

За таких обставин апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 має право на отримання пенсії по втраті годувальника.

Також апеляційний суд правильно виходив із того, що у заяві про призначення пенсії відповідач зазначила, що пенсія на іншій підставі або від іншого відомства їй не призначалась, і була ознайомлена, що вона може отримувати лише один вид пенсії за її вибором. Враховуючи, що інший вид пенсії ОСОБА_2 не отримувала, а отримувала державну допомогу на дітей одиноким матерям (що не є тотожним поняттю «пенсія»), апеляційний суд правильно вважав відсутніми підстави для висновків, що відповідач при зверненні за призначенням пенсії у зв'язку із втратою годувальника вказала неправильні відомості і що в даному випадку переплата пенсії сталася внаслідок недобросовісності дій відповідача.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні указаного позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, а також встановивши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції про часткове задоволення зазначеного позову.

Статтею 212 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскаржуване рішення апеляційного суду містить висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідає вимогам ст. ст. 213-215, 316 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Доводи касаційної скарги щодо батьківства ОСОБА_4, а також про те, що відповідач діяла недобросовісно, оскільки крім державної допомоги на дитину як одинокій матері вона отримує ще й пенсію на дитину у зв'язку з втратою годувальника, були предметом дослідження й оцінки апеляційного суду, який їх обґрунтовано спростував, про що свідчить зміст оскаржуваного рішення.

Таким чином, наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Ніжинському об'єднаному управліннюПенсійного фонду України у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Ніжинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_2 по стягнення надміру виплаченої пенсії, за касаційною скаргою на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 травня 2017 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 24 липня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак