РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участі представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

Третьої особи: Органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради

про позбавлення батьківських прав

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачем розірвано за рішенням Хмельницького міського суду від 28.07.2015 року. Неповнолітня донька проживає разом з матір'ю та повністю перебуває на її утриманні, по суті дитина залишилась без опіки свого батька, котрий від дня народження участі у її вихованні та утриманні не бере. Не забрав її з дитиною з пологового будинку без поважної на те причини, відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до доньки, не провідує у дні свят та день народження, не проявляє батьківської турботи.

Зважаючи на те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклується про стан її здоров'я, фізичний та духовний розвиток та не бере участі в її вихованні та матеріальному забезпеченні з метою забезпечення прав та законних інтересів неповнолітньої дитини позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просять його задоволити. Позивач суду пояснила що відповідач не вживав заходів щодо виховання та утримання дитини, не цікавився її життям та здоров'ям, ухилявся від виховання дитини та її утримання. Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заявленого позову не визнав. Суду пояснив, що він намагався брати участь у вихованні дитини, однак йому чинилися перешкоди, він неодноразово провідував дитину, однак дверей квартири та будинку, де мешкала позивач з дитиною йому ніхто не відчиняв. Позивач перешкоджала йому приймати участь у вихованні дитини, однак він до опікунської ради з приводу усунення перешкод в участі у вихованні дитини не звертався.

Представник служби у справах дітей в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що згідно висновку органу опіки та піклування позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 є недоцільним, оскільки дитина є ще дуже маленькою. Суду надала висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є недоцільним.

Суд заслухавши доводи позивача та її представника, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 08.12.2015 року.

Неповнолітня донька проживає разом із матір'ю.

Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27 січня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Органами реєстрації актів цивільного стану 28 липня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Питання про стягнення аліментів на утримання дитини не вирішувалось.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 08.11.2014 року за № 01-34/2095/14 позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є недоцільним та не відповідає інтересам дитини.

Позивач та її представник обґрунтовують поданий позов тим, що відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере з-за винної поведінки, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками.

Однак, судом достовірно установлено, що сторони припинили сімейні відносини у зв'язку із виникненням між ними відсутності взаєморозуміння в період вагітності шлюб розірвано.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду у з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Позбавлення батьківських прав є, насамперед, способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання має бути виявлений позитивний результат в долі дитини (дітей), який має настати після позбавлення батьків їх прав.

Непередбачуваність позитивного результату у конкретній ситуації позбавляє змісту застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, про те що відповідач, завідомо, навмисно ухилився від виконання батьківських обов'язків у відношенні своєї неповнолітньої дитини, тому суд вважає необхідним попередити батька про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили суд про те, що відповідач з часу народження дитини не виявляв уваги і турботи щодо доньки, не займався її вихованням та не забирав позивача з дитиною з пологового будинку, оскільки позивач та її матір повідомила про те, щоб він не приходив.

Суд критично оцінює і не бере до уваги пояснення позивача та її матері стосовно того, що позивач не перешкоджала відповідачеві бачити дитину та виховувати її, адже при цьому не заперечували тих обставин, що навіть спілкування телефоном не здійснювалось.

Однак до таких показів слід віднестись критично, оскільки свідок ОСОБА_7 підтвердила суду про те, що відповідач неодноразово приїздив у квартиру та будинок до позивача та привозив подарунки, де вона мешкала з дитиною, однак дверей ніхто не відчиняв.

Відповідач заперечував такі обставини та посилається на те, що він знаходився в пологовому будинку при народженні дитини, знаходилась при пологах та народженні дитини і матір відповідача ОСОБА_7

Суд установив, що між батьками сторін склалися вкрай напружені стосунки, і відвідування відповідача доньки у будинку батьків позивачки з врахуванням її віку практично було неможливим. Тому її посилання на те, що вона повідомляла батька дитини про заходи різні заходи святкування та намагалася залучити ОСОБА_3 до у часті у вихованні дитини спростованні нею ж самою в ході судового розгляду справи.

З приводу встановлення місця і часу зустрічей із дитиною відповідач не звертався до органу опіки та піклування чи до суду, однак хотів і бажає зараз бачити свою доньку та приймати участь у її вихованні, а суд позбавити його такого права не може.

Таким чином, не можна вважати, що відповідач свідомо нехтував своїми батьківськими обов'язками щодо своєї доньки.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007, № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тому, виходячи із наведеного підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 суд не вбачає, вважає такі вимоги є передчасними та позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та застосованим у даному випадку бути не може.

За таких обставин слід попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання своєї доньки.

На підставі наведеного, керуючись ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання своєї доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків стосовно доньки ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: