Справа № 308/2212/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Куштана Б.П., суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

при секретарі: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 жовтня 2016 року за позовом приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_2 та Відділу реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Виконавчого комітету Ужгородського міської ради про визнання недійсним і скасування запису про право власності, -

ВСТАНОВИЛА:

ПрАТ «Закарпаттяобленерго» (надалі - Товариство) звернулося у суд із позовом у вересні 2016 р.

Просило визнати недійсним і скасувати запис про право власності № 3042483 від 23.10.2013 р. 20:02:18 на об'єкт нерухомого майна (будівлю трансформаторної підстанції НОМЕР_1 і незавершену будівництвом збудовану добудову до неї), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13 жовтня 2016 р. позов задоволено.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову. Доводить про порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Указує, що суд першої інстанції не з'ясував процесуального статусу відповідачів. Зазначає, що вимога позивача про скасування запису без скасування рішення державного реєстратора не передбачена Законом. Указує, що суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про скасування державної реєстрації. Зазначає, що реєстрація права власності здійснена на підставі договору дарування, який ніким не скасовано чи визнано недійсним, а об'єкт незавершеного будівництва є власністю відповідача, а тому позивач не має права вимагати скасування державної реєстрації об'єкту.

У письмових запереченнях Товариство не визнало скарги як безпідставної і просить залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню із ухваленням нового по суті позовних вимог, із таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив із того, що за позивачем рішеннями судів визнано право власності на будівлю трансформаторної підстанції НОМЕР_1, яка зареєстрована за ОСОБА_2, а тому є необхідність скасувати відповідний запис про проведену державну реєстрацію права.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком через його невідповідність обставинам справи, порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Установлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 р.(а.с.12-14) первісний позов Товариства задоволено: зобов'язано ОСОБА_2 і ОСОБА_3 припинити користування у будь-який спосіб будівлі трансформаторної підстанції НОМЕР_1 та повернути цю будівлю у користування Товариства. Визнано за Товариством право власності на об'єкт нерухомості, а саме: трансформаторну підстанцію НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 49.2 кв. м.; зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на незавершену будівництвом збудовану будову під літерою «Б» загальною площею 173,63 кв. м до будівлі трансформаторної підстанції НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 09 листопада 2015 р. (а.с.18-27) рішення суду першої інстанції змінено, а саме: в частині зобов'язання ОСОБА_3 припинити користування у будь-який спосіб будівлею трансформаторної підстанції НОМЕР_1, повернення ОСОБА_3 цієї будівлі в користування Товариству та в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на незавершену будівництвом збудовану будову під літерою «Б» загальною площею 173,63 кв. м до будівлі трансформаторної підстанції НОМЕР_1 скасовано з ухваленням нового рішення, яким у позовних вимогах Товариства до ОСОБА_3 про припинення права користування майном і повернення майна відмовлено. У зустрічному позові ОСОБА_2 до Товариства відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін.

Рішенням державного реєстратора № 29371184 від 22.04.2016 р. відмовлено в державній реєстрації права власності на трансформаторну підстанцію НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1, за суб'єктом ПАТ «Закарпаттяобленерго» (а.с.45).

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст. 24, ч.1 ст.26, ч.1 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки за Товариством було визнано право власності на об'єкт нерухомості - будівлю трансформаторної підстанції НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1, то наявні всі підстави для скасування запису про проведену державну реєстрацію права за ОСОБА_2

Проте, як видно з відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, трансформаторна підстанція НОМЕР_1 і незавершена будівництвом збудована добудова до неї (об'єкт нежитлової нерухомості) зареєстровані як один об'єкт нерухомого майна за № 01 (а.с.28-30).

Позивач просить визнати недійсним і скасувати саме цей запис. Однак, право власності за позивачем визнано лише на трансформаторну підстанцію НОМЕР_1 загальною площею 49.2 кв. м, а решта об'єкту нерухомості загальною площею 173,63 кв. м, як видно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстрована за ОСОБА_2

При цьому право власності Товариства на об'єкт нерухомості будівлю трансформаторної підстанції НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 49.2 кв. м захищено судовими рішеннями, які набрали законної сили та є чинними.

У спірних правовідносинах, за умови визнання недійсним і скасування запису про право власності, порушуються норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: п.5 ч.1 ст.24 цього Закону передбачена можливість відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Товариство звернулося до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, але державним реєстратором було відмовлено у зв'язку з суперечністю між зареєстрованими та заявленими правами на об'єкт нерухомого майна. Ця суперечність полягає у тому, що право власності за Товариством визнано лише за об'єктом нерухомості - будівлею трансформаторної підстанції НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 49.2 кв. м, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ця будівля і незавершена будівництвом збудована добудова до неї під літерою «Б» (на яку позивач фактично та юридично не має права) зареєстровані як один об'єкт нерухомого майна.

Суд першої інстанції залишив цю обставину поза увагою, чим порушив права ОСОБА_2 як власника цього майна.

Окрім того, Товариством не було оскаржено рішення державного реєстратора № 29371184 від 22.04.2016 р. як це передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також необхідно зауважити, що договір дарування, посвідчений 13.12.2012р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дроботя А.В., на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності, недійсним не визнавався і не скасований, тобто є чинним.

Окрім того, згідно з положеннями п.2 ч.1 і ч.2 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації. Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

За наявного у справі суб'єктного складу відповідачів колегія суддів вважає, що відділ реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Ужгородського міської ради не є належним відповідачем, оскільки є лише структурною одиницею Ужгородської міської ради, а не юридичною особою. Відповідачем за матеріально-правовою вимогою позивача має бути Ужгородська міська рада в особі вказаного відділу.

Відповідно до ст.ст. 10 ч.1, ч.3, ст. 60 ч.1, ч.4, ст. 213 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

У контексті наведеного оскаржене рішення належить скасувати як суперечне вимогам ст. 213 ЦПК України, а в задоволенні позову - відмовити.

Керуючись ст.ст.6, 24, 26, 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ст.ст. 10, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1,ч.2 п.п.1,4, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

РІШИЛА:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 жовтня 2016 року скасувати.

3.У позові приватного акціонерного товариства«Закарпаттяобленерго» відмовити.

4.Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: