У х в а л а

іменем україни

31 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та індексації заробітної плати, за касаційною скаргою Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та індексації заробітної плати за цей період.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11 березня 2014 року позивача незаконно звільнили з посади генерального директора Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина», у зв'язку з чим він звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до вказаної асоціації в особі ради засновників про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2014 року позов задоволено частково, визнано незаконними протоколи Ради засновників Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» № 1 від 3 березня 2014 року та № 1 від 11 березня 2014 року про звільнення позивача з посади генерального директора Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» та скасовано дані протоколи, поновлено позивача на роботі на посаді генерального директора Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» з 11 березня 2014 року, стягнуто з Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 березня 2014 року до дня поновлення на роботі 26 вересня 2014 року в сумі 27 641 грн 10 коп. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 вересня 2014 року, в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 27 641 грн 10 коп., залишено без змін.

Однак, не зважаючи на наявність судового рішення, відповідач затримав його виконання і поновив позивача на посаді лише 15 липня 2015 року згідно наказу № 3-ос. При цьому до роботи позивач фактично допущений не був, оскільки на той час керівником і підписантом Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» вже був не генеральний директор, а голова правління Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина». Дану посаду з 11 березня 2014 року займав ДрачукС.А.

Наказом № 4-ос від 16 липня 2015 року за підписом голови правління Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» Драчука С.А. позивача звільнено з посади генерального директора Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина».

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган, згідно із ст. 236 КЗпП України, виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки , у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі з 27 вересня 2014 року по 15 липня 2015 року в сумі 36 046 грн. 30 коп., також просив стягнути з відповідача на його користь індексацію заробітної плати з 27 вересня 2014 року по 15 липня 2015 року у розмірі 3 926 грн 83 коп.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» на користь ОСОБА_4 36 046 грн 30 коп. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі, а також 4 707 грн 20 коп. судових витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку у сумі 3 141 грн 65 коп. скасовано, у задоволенні вимог цих вимог відмовлено.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі Обласна асоціація «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що наявні підстави передбачені ст. 236 КЗпП України, ст. 27 Закону України «Про оплату праці», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, оскільки фактичне поновлення позивача на роботі відбулось 15 липня 2015 року.

Отже, період з 27 вересня 2014 року по 15 липень 2015 року є часом вимушеного прогулу позивача внаслідок затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Крім того правильним є висновок апеляційного суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за невикористану відпустку у сумі 3 141 грн 65 коп., оскільки відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про відпустки» дана компенсація виплачується при звільненні працівника, тоді як позивача рішенням суду було поновлено на посаді, і з заявою про надання відпустки ОСОБА_4 до відповідача не звертався та відмови не отримував, а отже факту порушення його права на відпустку не доведено.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Обласної асоціації «Вінницька громадська телерадіокомпанія «Вінниччина» відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

О.В.Ступак