Справа № 215/3891/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Науменко Я.О.,

за участю секретаря Конопліної С.І.,

згідно з вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в Тернівському районному суді м. Кривого Рогу цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» про визнання неправомірними дій державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:

05.04.2017 року ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» звернулося до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_1 вважаючи незаконним повідомлення від 23.03.2017 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до провадження. В обґрунтування скарги вказує, що 21.02.2017 р. ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» звернулося до Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції про примусове виконання виконавчого документу, виданого 23.01.2017 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» 4852,50 грн. збитків за безоблікове коритсуання електроенергією.

23.03.2017 р. державним виконавцем Гнатковою О.Г. було винесено повідомлення відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до провадження, у звязку з тим, що у виконавчому документі відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

Вважає, що рішення державного виконавця є неправомірним. Вимога щодо обовязкової наявності у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків, зазначена лише у старій редакції Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла до 05.10.2016 р.. Що ж стосується редакції Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 р., і на який посилається державний виконавець у своєму повідомленні, то обовязкова наявність у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків, даним законом взагалі не передбачена. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв до 05.10.2016 р., державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну. Отже, відсутність у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номера боржника не позбавляла можливості державного виконавця отримати самостійно необхідну інформацію, в зв'язку з чим це не може бути підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження. Крім того, відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець не врахував те, що стягувач самостійно обмежений правами отримати конфіденційну інформацію щодо боржника. Отримання такої інформації після завершення розгляду справи і видачі виконавчого листа, законом не передбачено. Просить визнати рішення державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_1 незаконним та зобовязати відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого 23.01.2017 р. по справі № 215/3891/16-ц; провадження 2/215/1726/16 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» 4852,50 грн. збитків за безоблікове користування електроенергією.

У судове засідання представник заявника не з'явилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності та про підтримку вимог у повному обсязі.

Державний виконавець, будучи повідомленою належним чином, у судове засідання не зявилась, надала до суду заперечення на скаргу, в яких вказує, що відповідно до вимог п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», що набрав чинності 05.10.2016 р., державним виконавцем 23.03.2017 р. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у звязку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам цієї статті, а саме: відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, що є обовязковим для зазначення у виконавчому документі. Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. втратив чинність з 05.10.2016 р., згідно із Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р.. В свою чергу Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. набрав чинності 05.10.2016 р.. Пунктом 7 Перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., встановлено, що виконавчі дії здійснення яких розпочато до набрання чинності цим законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом. Після набрання чинності цим законом, виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Оскаржувана дія державного виконавця не є продовженням виконавчих дій в рамках виконавчого провадження, яке б було розпочато до даної дії, і тому не може бути завершено в рамках дії Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 21.04.1999 р., яка діяла до 05.10.2016 р.. Крім того, 05.01.2017 р. набрав чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя», яким внесено зміни до Закону України «Про виконавче провадження», а саме Закон України «Про Вищу раду правосуддя», розділ ІІІ Прикінцеві та Перехідні положення внести зміни у Закон України «Про виконавче провадження»: п. 4 абз. 1 ч. 1 доповнити новим абзацом такого змісту: «Реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорту (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків і повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, (для фізичних осіб платників податків). Тобто, на час надходження виконавчого документу до виконання вимогою до виконавчих документів була наявність РНОКПП. А відносно того, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження, необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію у тому числі конфіденційну, але ця інформація одержується в рамках відкритого виконавчого провадження. В даному випадку виконавче провадження відкритим не було.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, виконавчий лист, що є виконавчим документом, має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 р., виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 р., виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 р., передбачено, що у виконавчому документі зазначаються дата народження боржника, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності). А з 05.01.2017 р. також необхідним є реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 р., передбачено, що з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Аналогічний зміст мав і п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв до 05.10.2016 р..

При цьому, відповідно до абз. 9, 10, 11 п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 р. № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на відмову у відкритті виконавчого провадження за відсутності індивідуального ідентифікаційного номеру боржника - фізичної особи, судам слід враховувати правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25.06.2014 р. (справа № 6-62 цс 14), в якому зазначено, що ч. 1 ст. 18 Закону № 606-XIV містить вимоги до виконавчого документу, у якому, зокрема, має бути зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер боржника фізичної особи.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номеру не є підставою для відмови у відкритті державним виконавцем виконавчого провадження».

Отже, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника.

Аналізуючи викладені норми права суд приходить до висновку, що є підстави визнати дії державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_1 незаконними та такими, що не відповідають діючому законодавству, в тому числі Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Дніпрообленерго» на дії державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірним рішення державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1Г про відмову у відкритті виконавчого провадження від 23.03.2017 р. за виконавчим документом у справі № 215/3891/16-ц; провадження 2/215/1726/16, виданим 23.01.2017 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу.

Зобовязати Тернівський відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа у справі № 215/3891/16-ц; провадження 2/215/1726/16, виданого 23.01.2017 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя