Справа № 569/9481/17
УХВАЛА

20 червня 2017 року

Суддя Рівненського міського суду Панас О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Судової влади України, Європейського Суду з прав людини про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд 19 червня 2017 року з позовом до Судової влади України, Європейського Суду з прав людини про скасування рішення, зобовязання вчинити дії по наданню припису на оформлення документів звернувся ОСОБА_1 у якому просить суд скасувати рішення судді, яке не набрало законної сили; надати припис на оформлення владою приватизаційних документів на майно, вказане в рішеннях у відповідності до письмового пояснення голови суду; повідомлення його про те, що з 2000 року він не отримав жодного рішення суду; письмово повідомити органи виконавчої влади про повернення майна реабілітованому законом є обовязкове.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

У своїй позовній заяві позивач зазначає відповідача 1 Судову владу України, при цьому не вказуючи ні назви юридичної особи, ні імені фізичної особи, не зазначає їх даних, що унеможливлює суд встановити вид судового провадження у якому саме має розглядатися спір, а саме у цивільному чи адміністративному судочинстві.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву в цій частині слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, а саме визначення відповідача, яке полягає у зазначенні найменування юридичної особи, місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобу звязку (п.2 ч.2 ст.119 ЦПК) в тому випадку, якщо предмет спору має цивільноправові відносини.

Проте, в разі визначення відповідача, який є субєктом владних повноважень, позивач має право пред'явити адміністративний позов до адміністративного суду в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Крім того, викладені вимоги в позовній заяві є юридично некоректними, оскільки є незрозумілими, на що слід звернути уваги при виконанні дій по усуненню недоліків поданого до суду позову.

Так, порядок скасування рішення суду визначений розділом У, главою1,2,3 Цивільно процесуального Кодексу України, а тому така вимога не може бути предметом окремого цивільного позову..

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Суд вважає, що у відкритті провадження в частині позовних вимог до Європейського суду з прав людини слід відмовити, оскільки дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а позовна заява має бути подана позивачем виключно до Європейського Суду з прав людини виходячи з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( надалі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

У справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» та у справі «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції ґарантує кожному право на можливість учинення в суді чи органі з розгляду скарг будь-якого позову стосовно його цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб ця стаття передбачає «право на суд», з якого право доступу, тобто право вчиняти позов у суді з цивільних справ, становить лише один аспект.

Європейський суд з прав людини також констатує, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує реґулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Вайт і Кеннеді проти Німеччини»; рішення у справі «Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства» ; а також у справі «Z. та інші проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи те, що дана цивільна справа з іноземним елементом не підсудна судам України, а закриття провадження у цій частині вимог не суперечить Конституції України або міжнародно-правовим актам щодо захисту прав і свобод людини та практиці Європейського суду з прав людини, не обмежує реалізацію позивачем свого права на звернення до компетентного суду.

Відповідно до Порядку звернення до Європейського суду з прав людини - Європейський суд з прав людини (далі Суд) є міжнародним органом, який за умов, визначених Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), може розглядати заяви, подані особами, які скаржаться на порушення своїх прав. Конвенція є міжнародним договором, на підставі якого більшість європейських держав зобовязалися дотримуватися прав та основоположних свобод людини. Ці права гарантуються як самою Конвенцією, так і протоколами до неї (Протоколи № 1, 4, 6, 7, 12 і 13), згода на обовязковість яких надана державами сторонами Конвенції.

Позивач може звернутися до Суду, якщо вважає, що він особисто є жертвою порушення однією з держав сторін Конвенції його прав чи основоположних свобод, які захищаються Конвенцією та протоколами до неї.

Суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що при подачі позовної заяви до Європейського суду з прав людини йому необхідно врахувати вимоги до позовної заяви, а саме, що офіційними мовами Суду є англійська та французька, але за бажанням може звертатися до Секретаріату Суду офіційною мовою однієї з держав, що ратифікували Конвенцію. На початковій стадії провадження Суд може також листуватися цією мовою. Проте, якщо Суд не визнає заяву неприйнятною на основі надісланих документів, а вирішить запропонувати Уряду висловити свою позицію щодо скарг заявника, Суд вестиме листування англійською чи французькою мовою, а позивач чи представник, за загальним правилом, повинні будете надсилати подальші зауваження англійською чи французькою мовою.

Суд приймає лише ті заяви, які надіслані поштою (а не по телефону). Якщо відсилається заява електронною поштою або факсом, позивачу обовязково потрібно продублювати її звичайною поштою. Також немає необхідності бути особисто присутнім у Суді для усного викладення обставин справи.

Листи і документи, які надсилаються до Суду, не слід прошивати степлером, склеювати чи скріплювати іншим чином. Усі сторінки повинні бути послідовно пронумеровані.

Згідно з положеннями правила 47 Регламенту Суду, в заяві необхідно: а) навести стислий виклад фактів, щодо яких Ви скаржитися, та суть Ваших скарг; б) зазначити права, гарантовані Конвенцією або протоколами до неї, які, на Вашу думку, були порушені; в) назвати національні засоби юридичного захисту, якими Ви скористалися; г) навести перелік рішень судів (або інших державних органів) у справі, із зазначенням дати кожного рішення та органу, який його виніс, а також коротку інформацію про зміст цього рішення. До листа необхідно додати копії самих рішень (Суд не повертає надіслані йому документи, тому необхідно надсилати виключно копії, а не оригінали).

Правило 45 Регламенту Суду вимагає, щоб заява була підписана заявником, або його представником.

Якщо заявник не бажає розкривати свою особу, то він маєте про це зазначити в заяві до Суду та викласти причини на виправдання такого відступу від загального правила гласності провадження в Суді. У виняткових і виправданих випадках ОСОБА_2 Суду може надати дозвіл на анонімність.

Усю кореспонденцію стосовно скарги необхідно надсилати за адресою: The Registrar European Court of Human Rights Council of Europe F67075 STRASBOURG CEDEX FRANCE ФРАНЦІЯ.

Також вважаю за необхідне розяснити ОСОБА_1 про його право на отримання правової допомоги в регіональному центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги за місцем проживання, при наявності підстав надання такої допомоги згідно ЗУ «Про безоплатну правову допомогу « ( м.Рівне, вул. Кавказька,7).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4,115,119-121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Судової влади України, Європейського Суду з прав людини про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії в частині позовних вимог до Судової влади України - залишити без руху.

Надати позивачу термін протягом пяти днів з дня отримання даної ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки шляхом подачі до суду належним чином оформленої позовної заяви із дотриманням вимог ст..ст.119,120 ЦПК України та розяснити, що інакше позовна заява буде вважатись не поданою та повернута.

Ухвала суду в частині залишення позову без руху оскарженню не підлягає.

У відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Європейського суду з прав людини про скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку неподання апеляційної скарги в 5 денний строк ухвала набирає

законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3