Справа № 183/357/17
№ 2/183/1208/17
26 травня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини,
позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить:
розірвати шлюбу укладений між нею та відповідачем 19 листопада 2014 року у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 160;
стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 гривень щомісяця, з дати звернення до суду до досягнення дитиною повноліття;
стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 19 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 160. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем остаточно припинені в березні 2015 року через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття поваги та любові. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо, оскільки це буде суперечити її інтересам та інтересам їх дітей. Позивач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання добровільно не надає, що ставить її в тяжке матеріальне становище, тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Спору щодо майна, що є їхньою сумісною власністю немає.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечила проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини своїх неявок суду не повідомив.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом по справі встановлено факт, що 19 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 160 /а.с.9/.
Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Вказана обставина визнана сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя.
Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.
Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «ОСОБА_3», яке вона просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «ОСОБА_1».
Судом також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/, який проживає з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сторони по справі є батьками дитини та зобов'язані утримувати її, отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню і, з урахуванням вимог ст.182, 184 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісяця.
Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.
Розглядаючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку суд виходить з наступного.
Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Згідно ст. 75 СК України дружина, чоловік, повинні матеріально підтримувати один одного.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
У відповідності до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має не залежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Оскільки відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 до досягнення неповнолітнім ОСОБА_3 трирічного віку у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісяця.
У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Позов ОСОБА_1 пред'явлений 24 січня 2017 року /а.с. 2-3/, а тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти на утримання дитини з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а на утримання дружини - з дня пред'явлення позову і до досягнення ОСОБА_3 трирічного віку.
Крім того, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1280,00 гривень та на користь позивача у розмірі 640,00 гривень.
Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 130, 174, 213, 215, ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 листопада 2014 року у Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 160.
При здійсненні державної реєстрації розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 змінити на дошлюбне - ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісяця, починаючи з 24 січня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 24 січня 2017 року до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.
Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в десятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов