Справа №464/2751/17
пр.№ 4-с/464/35/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2017 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

представника заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Скочипець А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 звернулась в суд із скаргою, в якій просить визнати неправомірними та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.03.2017 року, винесену державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №50087713, та постанову про відкриття виконавчого провадження №53721809 від 10.04.2017 року, винесену головним державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі Сихівський ВДВС м. Львів) ОСОБА_4

В обґрунтування скарги покликається на те, що 14.04.2017 року отримала постанову про відкриття виконавчого провадження №53721809, винесену 10.04.2017 року головним державним виконавцем Сихівського ВДВС м.Львів ОСОБА_4 на примусове виконання постанови №50087713, винесеної державним виконавцем Сихівського ВДВС м. Львів ОСОБА_3 30.03.2017 року про стягнення 6834,48 грн. виконавчого збору. Вважає вищевказані постанови неправомірними, оскільки постанова про стягнення з неї виконавчого збору від 30.03.2017 року була винесена в межах виконавчого провадження №50087713, відкритого на примусове виконання виконавчого листа №464/5777/15-ц, виданого 27.01.2016 року Сихівським районним судом м. Львова про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Національного агентства з питань підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 з футболу та реалізації інфраструктурних проектів грошові кошти в розмірі 64834,81 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження №50087713 від 16.02.2016 року отримала 23.02.2016 року, водночас у такій був наданий термін для добровільного виконання рішення суду до 22.02.2016 року, у звязку з чим вона була позбавлена можливості здійснити оплату боргу у строк, зазначений у постанові. 01.03.2016 року сплатила на депозитний рахунок Сихівського ВДВС м.Львів 12966,97 грн. (частку від суми заборгованості у розмірі 64834,81 грн.) та 129,67 грн. судових витрат. Зазначила, що відносно ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на виконання рішення суду від 28.10.2015 року були відкриті виконавчі провадження в інших відділах державної виконавчої служби, заборгованість ними погашена, квитанції про сплату усіма боржниками заборгованості було надано державному виконавцю. Вказана заборгованість сплачена у добровільні терміни, про що й зазначено в постанові про закінчення виконавчого провадження, винесеній лише 28.03.2017 року, при цьому, 30.03.2017 року, тобто через три дні після завершення виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Окрім цього, державним виконавцем застосовано положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, що набрав чинності 05.10.2016 року, що суперечить пунктами 5, 6, 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. За наведених обставин, просить скасувати винесені державними виконавцями Сихівського ВДВС м.Львів постанову про стягнення виконавчого збору від 30.03.2017 року та постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2017 року.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала з підстав, що викладені у такій. Ствердила, що заявник рішення суду виконала добровільно та надала підтвердження про погашення заборгованості, жодних дій з примусового виконання рішення державний виконавець не здійснював, а тому останній неправомірно виніс постанову про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору від 30.03.2017 року, що в свою чергу потягнуло неправомірне винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.04.2017 року. Просить суд скаргу задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів ОСОБА_4 проти скарги заперечила, надала пояснення про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2016 року заявнику була направлена рекомендованою кореспонденцією, проте боржник навмисно не отримувала таку в поштовому відділенні. Разом з тим, не змогла пояснити чому державний виконавець виніс постанову про стягнення із заявника виконавчого збору при добровільному виконанні рішення суду та суму такого збору. Просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із вимогами ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено судом, на виконання рішення суду від 28.10.2015 року Сихівським районним судом м. Львова 27.01.2016 року видано виконавчий лист №464/5777/15-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Національного агентства з питань підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 з футболу та реалізації інфраструктурних проектів грошових коштів у розмірі 64834, 81 грн.

Так, постановою державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_9І від 16.02.2016 року відкрито виконавче провадження №50087713 з виконання виконавчого листа №464/5777/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 боргу на суму 64834, 81 грн., та встановлено строк для добровільного виконання до 22.02.2016 року із зазначенням наслідків невиконання судового рішення, зокрема стягнення виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

Постановою державного виконавця Сихівського ВДВС м. Львів ОСОБА_3 від 28.03.2017 року закінчено виконавче провадження №50087713 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вказаною постановою встановлено, що в порядку солідарного виконання стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, боржниками в добровільному порядку виконано вимоги виконавчого документа, а саме сплачено 64834,81 грн. у надані добровільні терміни.

Разом з тим, постановою державного виконавця Сихівського ВДВС м. Львів ОСОБА_3 № 50087713 від 30.03.2017 року стягнуто з боржника ОСОБА_2 виконавчий збір у розмірі 6834,48 грн.

На виконання заяви Сихівського ВДВС м.Львів про примусове виконання постанови №50087713 від 30.03.2017 року, головним державним виконавцем Сихівського ВДВС м. Львів ОСОБА_4 постановою від 10.04.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаної постанови.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції Закону, чинному на момент відкриття виконавчого провадження № 50087713, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 28 цього Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Разом з тим, положеннями ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

З огляду на викладене, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.05.2015 року у справі № 6-785цс15.

Згідно із ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, в ході розгляду скарги встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2016 року скерована боржнику ОСОБА_2 рекомендованою поштовою кореспонденцією. Як вбачається з довідки відділення поштового звязку №49 Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 29.02.2016 року, наданої на запит заявника, рекомендований лист № 454 надійшов у відділення 20.02.2016 року та був вручений ОСОБА_2 особисто 23.02.2016 року.

Відповідно до квитанції №35 від 01.03.2016 року, виданої відділенням №299 АТ «УкрСиббанк», 01.03.2016 року ОСОБА_2 сплатила на рахунок Сихівського ВДВС ЛМУЮ 12966, 97 грн., що є частиною від загальної суми заборгованості у розмірі 64834,81 грн., що підлягала солідарному стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 згідно з рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 28.10.2015 року.

Окрім цього, як встановлено із матеріалів скарги та наданих суду державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, ОСОБА_2 повідомила державного виконавця про погашення заборгованості, надавши квитанції про сплату такої суми усіма боржниками.

З огляду на викладене та враховуючи те, що ОСОБА_2 була позбавлена можливості виконати рішення суду в строк до 22.02.2016 року, зазначений у постанові про відкриття провадження у справі від 16.02.2016 року, проте, отримавши таку постанову, сплатила заборгованість, вказане виконавче провадження закінчено у звязку з виконанням боржниками в добровільному порядку вимог виконавчого документа у надані добровільні терміни, про що зазначено в постанові про закінчення виконавчого провадження від 28.03.2017 року, фактично заходи примусового виконання рішення державним виконавцем не вчинялись, відтак підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 30.03.2017 року в державного виконавця не було, а тому вимога про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 30.03.2017 року підлягає задоволенню.

Разом з тим, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 53721809 від 10.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 6834,48 грн. виконавчого збору прийнята внаслідок винесення оскаржуваної постанови №50087713 про стягнення виконавчого збору від 30.03.2017 року, відтак, вказана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Окрім цього, варто зазначити, що 05.10.2016 року набрав чинності Закон України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», яким встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (пункти 5-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення»).

Встановлено, що державними виконавцями при винесенні оскаржуваних постанов застосовано норми Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 року.

Враховуючи те, що виконавче провадження №50087713 було відкрите до набрання чинності Закону № 1404-VIII, а відтак при винесені постанови про стягнення виконавчого збору від 30.03.2017 року застосуванню підлягають норми Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року.

За таких обставин, скаргу необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 383-388 ЦПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.03.2017 року, винесену державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №50087713.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №53721809 від 10.04.2017 року, винесену головним державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом пяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Д.Ю. Теслюк