АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/313/17 Номер провадження 22-ц/786/2164/17Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Абрамова П.С., Мартєва С.Ю.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Шкурупія Олександра Юрійовича про усунення перешкод у користуванні особистим майном.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, після доповнення, просив ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_3 не перешкоджати йому користуватися його майном, а саме: будівлею гаража НОМЕР_1 ряд «Е» місце НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, розташованому в гаражному колективі «Козацькій курінь», а також його майном, яке знаходиться в цій будівлі(гаражі): рибацькими приладдям, двокамерним холодильником «Сінол» та продуктами харчування, які знаходяться у вказаному холодильнику, а також у підвалі цього приміщення, меблями, запасними частинами до автомобіля, електричним приладдям та іншим майном, що знаходиться у цій будівлі, а також коштами у розмірі: 10 000 доларів США і 850 гривень, які належать членам кооперативу на загальну суму 59 475 грн. та 10 тисяч доларів США, передавши позивачу ключі від замків вхідних дверей зазначеної будівлі (гаражу), якими закритий доступ до вище переліченого особистого майна або шляхом спиляння замків на вхідних дверях гаражу для відновлення становища, яке існувало до порушення його прав 27 грудня 2016 року.

Заявлені вимоги мотивував тим, що спірний гараж, а також майно, яке знаходиться в ньому, є його особистою власністю. Відповідачі зламали замки на дверях гаражу, і встановили свої, чим унеможливили користування особистим майном та коштами.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 13 липня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку встановленим фактичним обставинам справи, та не звернув увагу на те, що відсутнє будь-яке рішення суду на виселення його з гаражу, внаслідок чого неправильно застосував норми закону, які регулюють спірні правовідносини і зробив помилкові висновки по суті заявлених вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням постійно діючого третейського суду при Українській товарно-земельній біржі від 09.12.2008 року за позивачем визнано право власності на блок-бокс гаража (ряд Е, місце НОМЕР_2) в АДРЕСА_1, який для нього побудував ВАТ «Полтаватрансбуд» замість знесеного його гаражу (а.с.6).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.07.2011 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.11.2011 року (а.с.143-146), рішення постійно діючого третейського суду при Українській товарно-земельній біржі від 09.12.2008 року скасовано (а.с.139-142).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 08.01.2009 року за ОСОБА_3 визнано право власності на самовільно збудований ОСОБА_2 гараж на виділеній ОСОБА_3 земельній ділянці в АДРЕСА_2, ряд «Е», гараж НОМЕР_1 в автогаражному колективі «Козацький курінь». Рішення набрало законної сили 19.01.2009 року (а.с.102-103; а.с. 38-39 виділених матеріалів).

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 14.06.2013 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено: відповідача зобов'язано усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 28 кв.м., виділеної ОСОБА_3 для будівництва гаража у АДРЕСА_1, ряд «Е», гараж НОМЕР_1 в автогаражному колективі «Козацький курінь»; зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 в здійсненні ним дій по реєстрації права приватної власності на будівлю гаража НОМЕР_1у АДРЕСА_1, ряд «Е» в авто гаражному колективі «Козацький курінь»; та користування земельною ділянкою, площею 28 кв.м. за вказаною адресою. Дане рішення не було предметом оскарження і набрало законної сили 01.10.2013 року.(а.с.7-8).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з недоведеності обставин, на які посилався позивач в обґрунтування заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст.212 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 та ч.2ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Належними і допустимими доказами підтверджено, що позивач не є власником, а ні титульним володільцем спірного гаражу і земельної ділянки.

Згідно довідки гаражного кооперативу «Козацький курінь» за № 1/17 від 12 січня 2017 року ОСОБА_3 є власником спірного гаражу на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 08 січня 2009 року. Заборгованості по сплаті членських внесків та використану електричну енергію станом на 01.01.2017 року не має (а.с.60).

На виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14.06.2013 року місцевим судом 25.02.2015 року видано виконавчий лист, яким зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 в здійсненні ним дій по реєстрації права приватної власності на будівлю гаража у АДРЕСА_1, ряд «Е», гараж НОМЕР_1 в гаражному колективі «Козацький курінь» та користування земельною ділянкою площею 28 м. кв. за вказаною адресою, а в послідуючому постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Яковенко Я.А. відкрито виконавче провадження (а.с.53).

Згідно постанови державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ Шкурупія О.Ю. від 25.08.2016 року в зв'язку з невиконанням у добровільному порядку рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14.06.2013 року на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 170 грн.(а.с. 54).

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2016 року державним виконавцем Шкурупій О.Ю. здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, гараж НОМЕР_1ряд «Е» в авто гаражному колективі «Козацький курінь» з метою перевірки виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14.06.2013 року. ОСОБА_2 відкрив ворота гаражу та надав доступ. ОСОБА_3 замінені вхідні замки до воріт вказаного гаражу та прийнято на відповідальне зберігання речі боржника, що знаходились в гаражі (здійснено фотофіксацію речей). За даним фактом складено Акт та підписано державним виконавцем Шкурупієм О.Ю., ОСОБА_3 та понятими, зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від підпису (а.с.55-56).

Зазначені рішення судів, акти державного виконавця свідчать, що ОСОБА_2 знав, хто є власником спірного гаража і на протязі декількох років мав можливість звільнити приміщення від своїх особистих речей, натомість 27 грудня 2016 року добровільно залишив їх у спірному гаражі і не має наміру їх забирати.

Належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України щодо незаконності дій відповідачів, зокрема у частині застосування насильства суду не надані.

Аналіз змісту виконавчих документів (а.с.52-56) свідчать про те, що державний виконавець під час примусового виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 14.06.2013 року діяв у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» у частини дотримання порядку виконання рішень немайнового характеру.

За таких обставин, колегія суду вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 13 липня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: П.С.Абрамов

С.Ю.Мартєв

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов