Справа № 521/ 64/15-ц
№ провадження 2/521/ 2285/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» квітня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» про стягнення матеріальної шкоди.

Представник позивача надав до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на обставини та підстави наведені в заяві просив суд накласти арешт на розрахунковий рахунок ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в межах ціни позову.

Сторони у судове засідання не зявились.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову у відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подану заяву представника позивача про забезпечення позову, суд прийшов до висновку про наступне.

Відповідно до частини першої ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом , заходи забезпечення позову.

Згідно з розясненнями, що викладені у пункті першому Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Частиною другою статті 151 ЦПК України встановлено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати дані про особу відповідача, та коло власників майна, на яке накладається арешт.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен зясувати, здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність наведених обґрунтованих підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки не доведено належними та допустимими доказами реальність припущень позивача,та не доведено, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Також не надано обґрунтування необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок відповідача.

Крім того суд вважає , що вжиття таких заходів може перешкоджати підприємницькій діяльності відповідача .Так відповідно до вимог абз. 3 п. 4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, у відповідності з зазначеними нормами права, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.3 ст.151, ч.1 п.1.ст.152, ст.153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» про стягнення матеріальної шкоди залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення в через Малиновський районний суд м. Одеси. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ /підпис/ ОСОБА_2