Справа № 333/3919/17
Пр. № 2/333/1990/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Кулик В.Б.,

при секретарі Довгаль А.Г.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просить суд у звязку з навчанням сина у Коледжі інноваційних технологій та сервісу «Галактика» у м. Москва Російської Федерації, занадто низьким розміром аліментів, які сплачує ОСОБА_3, а також у звязку з індексацією, збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2011 року у розмірі 350 гривень щомісячно до 1 500 гривень щомісячно, а також стягнути з відповідача на її користь заборгованість з урахуванням індексації за останні три роки (2015-2017 р.р.) у розмірі 5 326 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 04.03.2000 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 15.07.2011 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2011 року з ОСОБА_3 було стягнуто на її користь аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 14.04.2011 року і до повноліття дитини. Протягом останніх трьох років позивач разом з сином проживають у Російській Федерації, де ОСОБА_4 навчається у Коледжі інноваційних технологій та сервісу «Галактика» у м. Москва. Щомісячна плата за навчання складає 6 000 рублів, що за курсом НБУ на момент подачі позову становить 2 418 гривень. Розмір аліментів, що сплачує відповідач, є занадто низьким. Крім того, мінімальна сума на дитину складає 885 гривен 50 копійок. З огляду на те, що відповідач протягом усіх років сплачував аліменти у розмірі 350 гривень, позивач вважає що останній повинен сплатити їй різницю в аліментах з огляду на індексацію у сумі 5 326 гривень. Добровільно збільшити розмір аліментів і виплатити заборгованість відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірив представляти ОСОБА_1, який у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення заборгованості індексації аліментів у розмірі 1 475 гривен 94 копійки, зазначивши, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. На даний час матеріальне становище відповідача не змінилося, він як і у 2011 році ніде не працює, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, у 2016 році змінився сімейний стан відповідача, останній одружився і на його утриманні тепер перебувають також дружина і син. Жодного рухомого і нерухомого майна за відповідачем не зареєстровано. З огляду на це, обставини, передбачені ст. 192 Сімейного кодексу України, відсутні. Не є підставою для збільшення розміру аліментів і збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, адже якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, то відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 184 Сімейного кодексу України, то дитині призначається державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не є підставою для збільшення розміру аліментів і те, що позивач несе витрати на навчання сина, адже вони є додатковими і остання може заявити вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України. Також, починаючи з 12.06.2016 року до обєктів індексації віднесено розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Це передбачає Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року. Для аліментів, що були призначені до червня 2016 року, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з дня набрання чинності зазначеним вище законом. Таким чином, виходячи з розрахунку за період з червня 2016 року по вересень 2017 року сума індексації склала 1 475 гривен 94 копійки.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-ЖС, № 264926, виданого 16.09.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2011 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 14.04.2011 року і до повноліття дитини.

Відповідно до довідок та студентського квитка, ОСОБА_4 з 27.08.2015 зарахований до Коледжу інноваційних технологій та сервісу «Галактика» у м. Москва Російської Федерації. Термін закінчення навчання червень 2018 року. Згідно з договором № 168 від 31.09.2015 року плата за навчання складає 180 000 рублів.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб, серії І-ЖС, № 182562, виданого 03.12.2016 Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 03.12.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 942.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-ЖС, №120647, виданого 23.06.2009 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_7 має неповнолітню дитину ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з пенсійними посвідченнями № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є батьками ОСОБА_3, отримують пенсію по інвалідності і за віком відповідно. Крім того, ОСОБА_5 є інвалідом першої групи, що підтверджується довідкою МСЕК.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України (у редакції на день ухвалення рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2011 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону, умовою збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів.

На підставі ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при змінні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 та зобовязаний утримувати його шляхом сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що несе витрати на навчання сина, однак це є додатковими витратами відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України і не може бути підставою для збільшення розміру аліментів. Однак, враховуючи значне подорожчання всіх товарів та послуг, порівняно з 2011 роком, коли було винесено рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2011 року, аліменти у розмірі 350 гривень щомісячно не можуть у повній мірі задовольнити потреби дитини у харчуванні, одязі, лікуванні, тощо.

Сторонами, як вбачається з матеріалів справи, не було надано доказів розміру нерегулярного доходу відповідача. На його утриманні інших осіб, зокрема, неповнолітніх дітей, не має.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 01 травня 2017 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 1 777 грн.

У звязку з викладеним, враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а також те, що дитина проживає разом з матірю, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2011 року, і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 889 грн. щомісячно до досягнення останнім повноліття.

Доказів того, що відповідач не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному розмірі, останній і його представник суду не надали.

Доводи відповідача і його представника, що відповідач ніде не працює, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач є працездатною особою, а доказів того, що відсутність у нього постійної роботи обумовлена обєктивними, а не субєктивними причинами, ані відповідач, ані його представник суду не надали.

Крім того, доводи відповідача та його представника про те, що на утриманні ОСОБА_3 знаходяться батьки суд до уваги також не бере, у звязку з тим, що батьки відповідача є пенсіонерами та отримують пенсію.

Також, відповідач та його представник не надали суду доказів того, що на утриманні ОСОБА_3 перебуває дружина та її неповнолітня дитина.

За приписами ст. 184 Сімейного кодексу України (у редакції Закону України від 17.05.2017 року) суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і ч. 1 ст. 2 Закону доповнено абзацом 7, відповідно до якого обєктами індексації, в тому числі, є розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача з приводу того, що індексація аліментів, призначених до червня 2016 року, повинна проводитися з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», оскільки розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі до червня 2016 року, на підставі ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року №6-113цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, передбачено, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Тобто вік дитини ніяк не впливає на розмір аліментів, який підлягає індексації.

Розрахунок за формулою: частина доходу, яка підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб х величина приросту індексу споживчих цін /100.

Таким чином, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог, враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач визнав позов в частині стягнення заборгованості індексації аліментів у розмірі 1475 гривен 94 копійки, суд вважає за можливе задовольнити позов частково.

Керуючись ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, , ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 згідно з рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2011 року, стягнувши з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 889 гривен (вісімсот вісімдесят девять) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 індексацію аліментів у розмірі 1 475 (одна тисяча чотириста сімдесят пять) гривень 94 копійки.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2017 року.

Суддя: В.Б. Кулик