Провадження №22-ц/784/1852/17
Провадження №22-ц/784/1852/17 Головуючий першої інстанції: Гуденко О.А.
Категорія 32 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Гавор В.Б.

за участі представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» (далі ТОВ «Стиль Д») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначав, що 13 грудня 2013 р. о 12:30 год. він, як покупець магазину «ProStor», що розташований на розі вулиць Радянській та Великої ОСОБА_4 у м. Миколаєві та належить відповідачу, намагався зайти до нього з метою придбання певних речей.

Входячи до магазину він не утримався на сходах, які були слизькими внаслідок падання мокрого снігу, внаслідок чого отримав травму: зламав праву руку та розсік надбрівну дугу. З місця події його забрала бригада швидкої медичної допомоги, яка доставила до лікарні, де йому була надана перша медична допомога та накладено гіпс.

Вартість проведеного лікування, яке він може підтвердити квитанціями, складає 884 грн. Крім того, гіпс з позивача було знято лише 14 лютого 2014 р., після чого він ще до 2 квітня 2014 р. лікувався.

Оскільки він працює нотаріусом, для чого орендує офіс, він вимушений був нести витрати на оплату оренди свого офісу та послуги охорони офісу, які складають загалом 3 250 грн. на місяць, а тому за період непрацездатності зазнав значних збитків.

В червні 2014 р. на адресу відповідача була надіслана письмова претензія про добровільне компенсування вартості завданих збитків, проте 21 липня 2014 р. листом відповідача йому було відмовлено.

Посилаючись на те, що внаслідок бездіяльності відповідача, яка полягала у неналежному утриманні приміщення магазину, позивачу також завдано і моральну шкоду, оскільки він тривалий час перебував на лікуванні, зазнав сильного фізичного болю, на чотири місяці втратив працездатність і втратив внаслідок цього своїх клієнтів, а також, зухвале ставлення відповідача до вказаного випадку, що стало джерелом негативних емоцій та переживань, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 13 884 грн. матеріальної шкоди, 15 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2 заявлений позов підтримали повністю з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2017 р. позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Стиль Д» на користь ОСОБА_3 9 974 грн. матеріальної шкоди та 6 000 грн. компенсації моральної шкоди.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ТОВ «Стиль Д» 551 грн. 20 коп. судового збору та 2 000 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Стиль Д» вказує на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи і просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у позові в повному обсязі.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує на безпідставність її доводів і просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено, що 13 грудня 2013 р. о 12:30 год. ОСОБА_3, піднімаючись сходами до магазину «ProStor», що розташований на розі вулиць Радянської (Соборної) та Великої ОСОБА_4 в м. Миколаєві, що належить відповідачу, підсковзнувся на слизьких від мокрого снігу нерозчищених сходах та впав.

Згідно повідомлення Миколаївського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф 13 грудня 2013 року о 12.42 год. бригада швидкої медичної допомоги прибула за адресою: вул. Радянська-ріг вулиці ОСОБА_4, магазин «ProStor» до ОСОБА_3

У карті виїзду зазначено, що пацієнт підсковзнувся на сходах магазину та вдарився правим плечем та головою. Попередній діагноз: «травма правого плечового суглобу, можлива ЗЧМТ». Доставлений до травматичного пункту лікарні швидкої допомоги в м. Миколаєві.

Із довідки, виданої Миколаївським міським травматичним пунктом від 14 грудня 2013 р., вбачається, що 13 грудня 2013 р. каретою швидкої допомоги у 13.00 год. доставлений хворий ОСОБА_3, оглянутий травматологом , встановлений діагноз - перелом х/шийки правої плечової кістки, забійні рани надбрівної дуги та вилиці справа. Накладена гіпсова повязка «Дезо».

Згідно виписки із амбулаторної картки Міської лікарні № 4 хворого ОСОБА_3, позивач перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-травматолога з 16 грудня 2013 року по 18 березня 2014 року з приводу консолідуючого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки.

Відповідно до довідки Міської лікарні № 3 ОСОБА_3 отримував амбулаторне лікування в фізіотерапевтичному відділенні з 14 лютого по 02 квітня 2014 року з діагнозом «зрощений перелом шийки правого плеча. Посттравматична контрактура правого плечового ліктьового суглоба».

Крім того, факт отримання позивачем вказаної травми підтверджується і листками з рентген-кабінету (т. 1 а.с. 95-96).

Згідно повідомлення Миколаївського обласного гідрометеорологічного центру від 14 січня 2014 р. вбачається, що 13 грудня 2013 р. в м. Миколаєві до 9.25 год. спостерігався сніг, температура повітря до -2С, на дорогах ожеледиця, висота снігового покрову 1 см. (а.с.34).

Також падіння позивача на слизьких сходах магазину 13 грудня 2013 р. підтвердили в суді свідки-очевидці події ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Проаналізувавши вищевикладені обставини та докази, суд обґрунтовано дійшов висновку, що внаслідок падіння на слизьких від неприбраного мокрого снігу сходах магазину «ProStor», позивач отримав травму у вигляді консолідуючого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки, внаслідок чого тривалий час проходів лікування.

Орендарем приміщення, яке займає магазин «ProStor», є ТОВ «Стиль Д», що відповідачем не заперечувалося і підтверджується матеріалами справи ( т. 1 а.с. 145-158).

Статтею 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначені права та обовязки громадян у сфері благоустрою населених пунктів.

Зокрема, в пунктах 6, 7 ч. 1 ст. 17 даного Закону зазначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право вимагати негайного виконання робіт з благоустрою населених пунктів у разі, якщо невиконання таких робіт може завдати шкоду життю, здоровю або майну громадян, звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоровю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів обєктів благоустрою.

Згідно частини 2 ст. 18 цього Закону підприємства, установи, організації у сфері благоустрою населених пунктів зобовязані утримувати в належному стані обєкти благоустрою(їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих обєктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших субєктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

Відповідно до п. 2.4 Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, прийнятих рішенням Миколаївської міської ради 12/21 від 19 квітня 2007 р. (далі Правила), благоустрій та утримання земельної ділянки і прилеглої до неї території містять в собі постійне утримання у чистоті та порядку власних і прилеглих територій, земельних ділянок, закріплених рішеннями виконкому міської ради, забезпечення належного утримання територій в осінньо-зимовий період з метою запобігання травматизму людей у холодний період року власники будинків і споруд, орендарі (юридичні і фізичні особи) повинні забезпечити своєчасний відкол бурульок з дахів, балконів та інших виступаючих частин будинків, очищення дахів від снігу (при висоті сніжного покриву більше 10 см), очищення від льоду й снігу ґанків і сходинок входу в будинки і споруди; посипання піском тротуарів та пішохідних доріжок.

Судом правильно встановлено, що відповідач не виконав вимоги нормативних актів щодо дотримання правил благоустрою, а саме 13 грудня 2013 р. не було здійснено прибирання сходів від снігу, внаслідок чого було завдано шкоди здоровю позивача.

В силу ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1667 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, та моральна шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказаними нормами закону встановлені загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобовязань.

Для настання відповідальності за спричинення майнової та моральної шкоди необхідні наявність майнової шкоди, протиправне діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168, 1195 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Таким чином, внаслідок недотримання відповідачем правил благоустрою спричинення шкоди здоровю позивача, суд вірно дійшов висновку, що спричинена цим шкода підлягає відшкодуванню, оскільки в наявності факт завдання шкоди, вина, протиправна поведінка відповідача-заподіювача шкоди, безпосередній причино наслідковий зв'язок між такою поведінкою та отриманням травми позивачем.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо недоведеності вини ТОВ «Стиль Д» та недотримання ним правил благоустрою, оскільки таке спростовуються аналізом вищенаведених доказів (медичних документів, в тому числі відомостей, наданих Миколаївським обласним центром екстреної медичної допомоги та медицини, пояснення свідків).

Крім того в силу ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідачем не доведено, що шкода, завдана здоровю позивача, була завдана не з вини товариства, що виключає звільнення останнього від її відшкодування.

Між тим, з висновками суду в частині визначення розміру відшкодування майнової шкоди погодитись не можна.

Так, звертаючись до суду, позивач зазначав, що внаслідок ушкодження здоровя, він витрачав кошти на лікування та вимушений був тимчасово припинити свою професійну діяльність приватного нотаріуса, проте здійснював витрати на оплату оренди свого офісу та послуги охорони офісу, які складають загалом 3250 грн. на місяць.

Суд, вирішуючи спір, частково погодився з такими вимогами та стягнув на користь ОСОБА_3 9 974 грн. майнової шкоди, з якої 274 грн. витрат на лікування та 9 700 грн. витрат на оплату оренди приміщення офісу приватного нотаріуса й оплату охорони цього.

Особливості відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, визначено ст. 1195 ЦК України.

Зокрема, ч. 1 цієї статті передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Позивач є приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу.

Згідного укладеного 01 жовтня 2013 р. між ним (орендар) та ТОВ «Фостер» (орендодавець) договором ОСОБА_3 прийняв на умовах оренди приміщення в будівлі АДРЕСА_1 з щомісячною оплатою 3000 грн. За даною адресою позивач здійснює нотаріальну діяльність (т. 1 а.с. 21-24).

Також позивач несе витрати з охорони вказаного приміщення, що підтверджується платіжними дорученням про сплату ОСОБА_3 по 250 грн. щомісяця Управлінню Державної служби охорони при УМВС України в Миколаївській області за грудень 2013 року-квітень 2014 року (т. 1 а.с. 26-29).

Як вбачається з відповіді Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 31 березня 2017 р. 16 грудня 2013 р. від приватного нотаріуса ОСОБА_3 надійшов лист з повідомленням, що до 27 грудня 2013 р. він перебуває на лікарняному в звязку із переломом плечової області правої руки.

12 лютого 2014 р. до управління юстиції надійшов лист від приватного нотаріуса ОСОБА_3 про надання заяви про тимчасове зупинення нотаріальної діяльності.

13 березня 2014 р. до управління юстиції надійшов лист від приватного нотаріуса ОСОБА_3 про надання заяви про поновлення нотаріальної діяльності.

Нотаріальну діяльність було поновлено по Миколаївському міському нотаріальному округу з 17 березня 2014 р.

В матеріалах реєстраційної справи приватного нотаріуса ОСОБА_3 міститься довідка про перебування його на амбулаторному лікуванні з 16 грудня 2013 р. по 18 березня 2014 р.

Оскільки підтверджено проходження позивачем лікування у звязку із отриманою травмою, суд обґрунтовано вирішив доведеними вимоги про стягнення вартості гіпсової повязки 224 грн.

В той же час, витрати на оплату оренди приміщення офісу та його охорону не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, які підлягають відшкодуванню у звязку із порушенням прав особи, і не входять до переліку видів відшкодувань, визначених ст. 1195 ЦК України, оскільки ці витрати не виникли внаслідок завдання шкоди здоровю позивача, а існували до цього факту та після нього, не повязані з ним безпосередньо, між завданням шкоди здоровю та вказаними витратами відсутній прямий причинно-наслідковий звязок.

За такого вказані витрати не підлягають відшкодуванню.

З рішенням суду щодо відшкодування моральної шкоди колегія суддів погоджується, враховуючи наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, через отриману з вини відповідача травму, позивач тривалий час лікувався, переносив фізичний біль та страждання, зазнав душевних страждань через протиправну поведінку відповідача і відмову останнього від відшкодування шкоди в добровільному порядку, був позбавлений можливості працювати, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Тому доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем факту моральної шкоди є безпідставними.

Як розяснено в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я

потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих

стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та

зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи спір, суд вірно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з глибини, характеру та обсягу моральних страждань позивача, їх тривалості, вимушених змін у звичайному житті.

З урахуванням викладеного рішення суду в частині відшкодування майнової шкоди необхідно змінити, зменшивши розмір цього відшкодування до 224 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають перерозподілу судові витрати по справі.

Так, відповідно до визначених Законом України «Про судовий збір» на час звернення з позовною заявою ставок позивачем до суду першої інстанції було сплачено судовий збір: за вимоги майнового характеру в розмірі 243 грн. 60 коп. та вимоги немайнового характеру в розмірі 243 грн. 60 коп.

У звязку з частковим задоволенням позовних вимог понесені витрати на оплату судового збору в суді першої інстанції підлягають поверненню відповідно до задоволеної частки вимог: 6 224 грн. (загальна сума задоволених вимог)х487,2 грн. (сума сплаченого судового збору):28 884 грн. (сума позовних вимог) = 104 грн. 98 коп.

Також підлягають частковому поверненню витрати на надання правової допомоги, які становлять 2 000 грн. (а.с. 36), а саме з урахуванням частки задоволених вимог з відповідача слід стягнути 400 грн.

Відповідно до положень підпункту 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збур», звертаючись з апеляційною скаргою відповідач мав сплатити 110 % ставки, що підлягала сплати при поданні позовної заяви, тобто 535 грн. 92 коп. (487, 2 грн. х 110%) або по 271 грн. 92 коп. за вимоги майнового та немайнового характеру, а сплатив 606 грн.

Виходячи з частки задоволених вимог апеляційної скарги щодо відшкодування матеріальної шкоди з позивача необхідно стягнути на користь відповідача 271,92 грн. (сума судового збору за оскарження рішення в частині матеріальної шкоди) 271,2х224 грн. (сума задоволених вимог)х9 974 грн. (розмір стягнутої судом першої інстанції шкоди), що дорівнює 265 грн. 11 коп.

За такого з урахуванням взаємозаліку стягнутих сум підлягає поверненню з відповідача на користь позивача 104 грн. 98 коп. + 400 грн. 265 грн. 11 коп. = 239 грн. 87 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2017 року в частині стягнення матеріальної шкоди та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» на користь ОСОБА_3 224 (двісті двадцять чотири) грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» на користь ОСОБА_3 239 (двісті тридцять девять) грн. 87 коп. судового збору.

Рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Рішення набирає законно сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

ОСОБА_7