У Х В А Л А

01 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року та клопотання про поновлення строку подання зави про перегляд судового рішення в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - відділ Держгеокадастру у Бобринецькому районі Кіровоградської області, про повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

28 квітня 2017 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції статті 770 Цивільного кодексу України, статей 20, 31 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі», що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3339/ed_2016_10_19/pravo1/T041618.html?pravo=1>, заявниця посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року та 30 березня 2016 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Водночас заявниця порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судового рішення, посилаючись на поважну причину його пропуску, а саме: направлення їй копії ухвали суду касаційної інстанції лише 30 січня 2017 року.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що воно не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Згідно із положенням частини четвертої статті 356 ЦПК України у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Установлено, що ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, постановлена 21 грудня 2016 року.

Судові рішення, на які заявник посилається на підтвердження підстав перегляду, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалено 25 грудня 2013 року та 30 березня 2016 року.

Отже, строк для подання заяви про перегляд судових рішень з урахуванням дати судових рішень, наданих заявником для порівняння, сплинув 21 березня 2017 року.

Заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_4 до Верховного Суду України 28 квітня 2017 року, тобто з пропуском передбаченого процесуальним законодавством строку.

Доводи заявниці щодо поважності причини пропуску процесуального строку не можна визнати обґрунтованими, оскільки направлення їй копії ухвали суду касаційної інстанції 30 січня 2017 року та отримання нею цієї ухвали у лютому 2017 року не позбавляло її можливості вчасно звернутися до Верховного Суду України із заявою про перегляд судового рішення.

У зв'язку із цим відсутні правові підстави для поновлення строку ОСОБА_4 для подання заяви про перегляд судових рішень.

Відповідно до положень статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заява про перегляд судових рішень подана ОСОБА_4 після спливу передбаченого статтею 356 ЦПК України тримісячного строку з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення і наведені доводи заявниці про причини пропуску процесуального строку не є поважними, тому за положеннями статті 72 ЦПК України вказану заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтею 72, частинами першою, четвертою статті 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року відмовити.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд вищевказаного судового рішення залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

В.М. Сімоненко