Справа №2-6/2012 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/696/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

07 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2014 року

в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2014 року заяву ПАТ «ОТП Банк» задоволено. Поновлено строк предявлення до виконання виконавчого листа, виданого за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2012 року по справі № 2-6/2012 про стягнення заборгованості з божника ОСОБА_3

Зазначену ухвалу суду боржник ОСОБА_3 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк». Вважає неповажною причину пропуску Банком строку предявлення виконавчого документу до виконання, оскільки стягувач мав можливість вчасно отримати виконавчий лист та звернути його до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника стягувача ПАТ «ОТП Банк» ОСОБА_5 про залишення ухвали без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Поновлюючи строк предявлення виконавчого документа до виконання, місцевий суд, виходив з того, що інтереси позивача захищенні судовим рішенням, виконання якого є обовязковим на території України, тому вважав вимоги Банку правомірними та вбачав законність підстав для задоволення заявленого питання.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Так, звертаючись 12 березня 2014 року до суду із заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання в порядку ст. 371 ЦПК України, виданого судом 13 листопада 2013 року, відносно боржника ОСОБА_3, Банк посилався на поважність причин пропуску строку. Зокрема, вказував на тривалість оскарження відповідачем судових рішень по справі та перебування справи на розгляді в судах апеляційної та касаційної інстанцій (а.с. 199 200 т. 2).

Перевіряючи доводи сторін, встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2012 року, позов ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м. Суми задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ «ОТП Банк» в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 заборгованість:

- за кредитним договором № ML-С00/352/2007 від 05 листопада 2007 року в розмірі 34379,09 швейцарський франків, та 477,72 грн., у тому числі: 34088,71 швейцарський франків кредит, 290,38 швейцарський франків відсотки; 402,72 грн. пеня; 75,00 штраф за прострочення боргових зобовязань;

- за кредитним договором № СМ-SMEC00/088/2007 від 20 грудня 2007 року в розмірі 183135,41 доларів США, та 110890,97 грн., в тому числі: 173676,32 доларів США кредит; 9459,09 доларів США - відсотки; 110890.97 грн. пеня;

- за кредитним договором № СМ-SMEC00/034/2008 від 24 березня 2008 року в розмірі 265885,40 доларів США, та 118386.26 грн., в тому числі: 256209,77 доларів США кредит; 9675,63 доларів США відсотки; 118236.26 грн. пеня; 150,00 грн. штраф за прострочення боргових зобовязань;

- за кредитним договором № СМ-SMEC00/092/2008 від 07 липня 2008 року в розмірі 107470,47 доларів США, та 48164,68 грн., в тому числі: 103677,28 доларів США кредит; 3793,19 доларів США, - відсотки; 48014,68 грн. пеня; 150,00 грн. штраф за прострочення боргових зобовязань.

Стягнуто на користь ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_3 та ОСОБА_3 в дольовому порядку судові витрати в сумі по 910,00 грн. з кожного відповідача (а.с. 214 219 т. 1).

Із матеріалів справи вбачається, що вказане рішення місцевого суду було предметом апеляційного перегляду.

Так, ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 31 травня 2012 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 було відхилено, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 лютого 2012 року залишено без зміни (а.с. 270 271 т. 1).

Іншою ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 14 серпня 2012 року було відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_3, а вказане рішення суду залишено без зміни (а.с. 68 69 т. 2).

27 серпня 2012 року дана цивільна справа надійшла з апеляційного суду Сумської області до Охтирського міськрайонного суду Сумської області ( т. 2, а.с. 72 ), а 02 квітня 2013 року цивільна справа була направлена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для розгляду касаційної скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 ( т. 2, а.с. 107 ).

За результатами розгляду касаційної скарги ухвалю Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року рішення суду першої інстанції від 07 лютого 2012 року та ухвалу апеляційного суду від 31 травня 2012 року залишено без зміни (а.с. 108 109 т. 2).

04 червня 2013 року дана цивільна справа надійшла з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Охтирського міськрайонного суду Сумської області (т. 2, а.с. 110 ).

На підставі заяви ПАТ «ОТП Банк», яка надійшла до суду 06 листопада 2013 року, було видано чотири виконавчі листи для виконання вище вказаного рішення суду, що були направлені стягувачу 26 листопада 2013 року (а.с. 111, 116 т. 2).

З виконавчого листа, виданого 13 листопада 2013 року, в якому боржником зазначена ОСОБА_4, вбачається, що рішення суду набрало чинності 24 квітня 2013 року, а строк предявлення виконавчого листа до виконання вказаний 24 квітня 2014 року (а.с. 175).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 лютого 2014 року зупинено стягнення за виконавчим листом № 2-6/12, виданого судом 13 листопада 2013 року, що міститься у матеріалах виконавчого провадження № 41244529, у звязку з надходженням заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про виправлення помилки у виконавчому листі, а саме: зазначення правильного строку набрання законної сили рішення суду «31 травня 2012 року», а строку предявлення виконавчого листав до виконання «31 травня 2013 року» (а.с. 118 119, 135 т. 2).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2014 року виправлено описку у виконавчому листі, виданому 13 листопада 2013 року і зазначено правильну дату набрання законної сили рішенням суду: «31 травня 2012 року», а строк предявлення виконавчого листав до виконання «31 травня 2013 року» (а.с. 182 т. 2).

Таким чином, на момент видачі судом виконавчого листа 13 листопада 2013 року строк його предявлення до примусового виконання вже пройшов.

Крім того, встановлено, що на час постановлення судом оскаржуваної ухвали рішення суду боржниками не виконано.

Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

За змістом положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить і ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, виходячи з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції від 07 лютого 2012 року було оскаржено відповідачами до апеляційної та касаційної інстанцій, тому матеріали цивільної справи постійно перебували в зазначених судах. Докази того, що позивач був належним чином сповіщений про повернення справи до місцевого суду із судів вищих інстанцій та про можливість отримання ним виконавчого листа у суді першої інстанції у справі відсутні. Виконавчий лист був отриманий позивачем після закінчення строку предявлення його до виконання, до того ж, у ньому були допущені описки в частині зазначення дати набрання законної сили рішення суду та строку предявлення виконавчого листав до виконання, які ухвалою суду від 04 березня 2014 року були виправлені за заявою боржника.

З огляду на викладене, поновлення судом строку предявлення виконавчого листа до виконання відповідає вимогам ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, у звязку з тим, що виконання рішення суду є невідємною частиною права на справедливий суд.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування ухвали суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, відповідно, - відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1; 312 ч.1 п.1; 314 ч.1 п.4; 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 квітня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -