233 № 233/1131/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 37445,35 грн. за кредитним договором б/н від 12.08.2010 року, яка складається з такого:

- 2888,67 грн. - заборгованість за кредитом;

- 28997,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 1759,30 грн. процентна складова,

а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.08.2010 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість у розмірі 37445,35 грн., яка складається з такого:

- 2888,67 грн. - заборгованість за кредитом;

- 28997,38 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3300,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 1759,30 грн. процентна складова.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав у повному обсязі, з тих підстав що у позовній заяві, просив вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» визнав частково, факт укладення кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 та розмір заборгованості за тілом кредиту не оспорював. Проте, вважав, що розмір заборгованості по процентам за користування кредитом позивачем визначений невірно, оскільки умовами кредитного договору визначена процентна ставка за користування кредитом 36,00% на рік, що на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 2888,67 грн. не може дорівнювати 28997,38 грн. Крім того, вважав, що позивачем неправомірно нарахована неустойка за даним кредитним договором, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» накладений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями на час проведення антитерористичної операції громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому КМУ переліку, де провадилася антитерористична операція.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклепаний лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що 12 серпня 2010 року ОСОБА_3 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виявив бажання про оформлення на своє імя банківської послуги кредитка «Універсальна», у якій зазначив свої персональні дані та бажаний кредитний ліміт у розмірі 3000,00 грн. У заяві відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також підтвердив факт ознайомлення та згоди з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення (а.с.6).

З довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» вбачається, що Договором передбачена базова % ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) 3,0%; розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється на рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Надання позивачем кредитних коштів відповідачу підтверджується виписками за картрахунками (а.с.97-100).

Відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконав, останній щомісячний платіж за договором здійснив 07 березня 2014 року, що відображено у виписці по картрахунку ОСОБА_3 (а.с.97-100) та визнано у судовому засіданні сторони.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.08.2010 року (а.с.4-5), вбачається, що станом на 31.01.2017 року нарахована позивачем заборгованість за кредитом складає 2888,67 грн., заборгованість за процентами складає 28997,38 грн., заборгованість за пенею та комісією складає 3300,00 грн., заборгованість по судовим штрафам 2259,30 грн., загальна сума заборгованості складає 37445,35 грн.

При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 квітня 2014 року по 31 січня 2017 року проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у розмірі більшому ніж 3,0% місяць.

Однак, заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що підписана відповідачем, такої умови кредитування не містить.

Статтею 1056-1 ЦК України (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) було встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпеченням, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч.1). Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку (ч.2). Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3).

З заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем, вбачається, що ним погоджена процентна ставка по кредиту 3,0 % на місяць на залишок заборгованості.

Отже, проценти за користування кредитом, за період з 01.04.2014 року по 31.01.2017 року виходячи з процентною ставки 3,0% на місць повинні дорівнювати:

-з 01.04.2014 року по 31.01.2017 року 2888,67 грн. х 3,0% х 34 міс. = 2946,44 грн.

До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем до 01.04.2014 року у розмірі 145,95 грн.

Тож, загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 2946,44 грн. + 145,95 грн. = 3092,39 грн.

Крім того, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив яку суму з нарахованих 3300,00 грн. складає пеня, а яку комісія. Відсутність розрахунку та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Суд також вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором неустойки (штрафів) у розмірі 2259,30 грн. нарахованих при подачі позову, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).

Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Як встановлено судом, відповідач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки (штрафів) у розмірі 2259,30 грн. на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором б/н від 12.08.2010 року.

Таким чином, без врахування нарахованих комісії та пені, а також штрафів, загальний розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 12.08.2010 року становить 5981,06 грн., та складається з: 2888

67 грн. заборгованість за кредитом; 3092,39 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12.08.2010 року у загальному розмірі 5981,06 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності та вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як встановлено судом, відповідачу в рамках кредитного договору б/н від 12.08.2010 року видані кредитні картки № 330197 та 266001, остання з яких мала термін дії до останнього дня 05.2015 року (а.с.67), останній платіж за кредитним договором відповідач здійснив 07.03.2014 року. Позивач позов про стягнення заборгованості предявив до суду 02.03.2017 року, тобто в межах позовної давності.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд пропорційно розміру задоволених вимог присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЕДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором б/н від 12.08.2010 року у розмірі 5981 (пять тисяч девятсот вісімдесят одна) грн. 06 коп., яка складається з такого:

-2888 (дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом;

-3092 (три тисячі девяносто дві) грн. 39 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЕДРПОУ 14360570) судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Встановити строк для ознайомлення сторін з повним рішенням 02 червня 2017 року, відклавши до цього строку складання повного рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.В. Каліуш