Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"19" червня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., при секретарі Атановій Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником будинку № 24 по вул. Фруктовій в м.Маріуполі на підставі договору дарування частини домоволодіння від 05.10.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4543, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_2 має реєстрацію за вказаною адресою, проте тривалий час (з березня 2015 року) там не проживає, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні будинку, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідача. Позивач просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул. Фруктова, буд. 24.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За викладених обставин, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору дарування частини домоволодіння від 05.10.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4543, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3, а також інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №69797231 від 05.10.2016 року, встановлено, що ОСОБА_1 є власником 73/100 частки домоволодіння №24 по вул. Фруктовій в м.Маріуполі.

З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку №24 по вул. Фруктовій в м.Маріуполі, а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що повязані з володінням та користуванням цим майном.

Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 20.11.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно акту обстеження № 7 від 30.03.2017 року, проведеного головою комітету самоорганізації населення селища «Шевченко», встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не проживає з березня 2015 року по теперішній час.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені

строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 понад два роки, він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 174, 209, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул. Фруктова, буд. 24.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко