Справа № 639/3564/17
Провадження № 2/639/1655/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право приватної власності на 372/600 частин житлового будинку № 10 по вул. Воложанівська в м. Харкові.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майцно, що належить фізичним особам на праві приватної власності , - дійсною вартістю нерухомого майна .

Позивач, заявляючи позовні вимоги про визнання за ним права приватної власності на 372/600 частин житлового будинку № 10 по вул. Воложанівська в м. Харкові, зазначає в позові вартість спірного майна в сумі 130679 грн. 64 копійки, посилаючись на технічний паспорт, складений станом на липень 2015 року. Отже, позивачем не зазначено ціну позову , яка визначається дійсною вартістю спірного нерухомого майна станом на день звернення до суду в червні 2017 року та докази, які підтверджують ці обставини .

Отже, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме: у позовній заяві позивачеві необхідно зазначити дійсну вартість спірного нерухомого майна на час звернення до суду з даним позовом , докази, які підтверджують ці обставини, та відповідну ціну позову.

Окрім того, позивачем не додано оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у повному обсязі, що передбачено ч. 5 ст. 119 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, позивачем надано лише копію квитанції про сплату судового збору від 13.06.2017 на суму 1306 грн. 80 коп.

Разом з тим, як розяснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015 законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України № 2346-III від 05 квітня 2001 року "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року (зі змінами)). Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Гаврилюк