Справа №265/2624/17
Провадження №2-о/265/208/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

за участі секретаря судового засідання Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту знаходження на утриманні у чоловіка ОСОБА_2 на час його смерті. В обґрунтування заяви посилалася на те, що з 9 серпня 1980 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . З 26.05.1985 року вона була звільнена з роботи у зв`язку з переводом чоловіка на роботу у іншу місцевість і знаходилась на його утриманні. Чоловік, постійно працював, щоб утримувати її та двох малолітніх дітей. Чоловік заявниці ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з виконанням військової служби. За життя чоловіка, заявниця весь час займалась домашнім господарством, а чоловік утримував її, матеріально вона повністю залежала від нього. На даний момент без встановлення факту знаходження на утриманні чоловіка вона не може оформити пенсію по втраті годувальника. Ці обставини змусили заявницю звернутися до суду з заявою про встановлення юридичного факту її знаходження на утриманні чоловіка. Просить суд встановити юридичний факт її знаходження на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В письмовій заяві ОСОБА_1 повністю підтримали заяву, просила її задовольнити та розглянути справу без участі та представника.
Від представника заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшла заява про розгляд справи без його участі та на розсуд суду.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази вважає вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу заявниця 9 серпня 1980 року уклала шлюб з ОСОБА_2 .
Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: м. Ахалцих, Грузія.
На момент смерті чоловіка, заявниця мала двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які були народжені у шлюбі з померлим чоловіком ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження дітей.
З архівної довідки філіалу Центрального архіву Міністерства оборони РФ від 09.02.2017р., вбачається, що смерть лейтенанта ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язана з виконанням службових обов`язків. Також зазначено, що дружина ОСОБА_1 мешкає в м. Ахалцих.
11.02.1986р. Військовою прокуратурою Ахалцихського гарнізону на адресу командира військової частини було направлено телеграму ОСОБА_1 з проханням вислати документи для оформлення пенсії по втраті годувальника.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.05.1998р., ОСОБА_1 є членом сім`ї дружиною, військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.
З трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 01.10.1979р., вбачається, що ОСОБА_1 26.05.1985р. була звільнена з Харківського м`ясокомбінату за ст. 38 КзпП УССР, у зв`язку з переведенням чоловіка на роботу в іншу місцевість.
Таким чином, на підставі досліджених документів суд дійшов висновку, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявниці допомога з боку її чоловіка ОСОБА_2 , який і надавав їй утримання.
Згідно ст. 29 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб. Звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за № 2262 від 09 квітня 1992 року, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.
На підставі наведеного, суд вважає можливим встановити юридичний факт знаходження заявниці на утриманні її чоловіка.
Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй можливість оформити пенсію по втраті годувальника.
Керуючись ст. ст. 8,14,15,215,223, 234, 256, 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити.
Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходилась на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.М.Міхєєва