Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/5896/17 Головуючий у 1 інстанції: Калюжна В.В.
Провадження № 22-ц /778/3428/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль», про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши факт відправлення та надходження до суду першої інстанції заяви позивача про розгляд справи у його відсутності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Отже, системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився у судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача. Тому, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов'язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст.ст. 27, 29 ЦПК України, але зобов'язана здійснювати їх добросовісно (ч. 3 ст. 27 ЦПК України).

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомлені про судові засідання 07 червня 2017 року та 11 липня 2017 року, повторно до суду не з'явилися, і не просили розглянути позов за відсутності строни позивача, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про завчасне направлення до суду заяви про розгляд справи у відсутності позивача та його представника спростовуються матеріалами справи, які не містять вказаної заяви, яка надійшла б до суду до моменту постановлення ухвали від 11 липня 2017р. про залишення позовної заяви без розгляду.

Проте, враховуючи, що до апеляційної скарги було долучено відповідну заяву, датовану 07.07.2017р., у якій представник позивача ОСОБА_3 просила розглядати справу у судовому засіданні 11.07.2017р. у відсутності позивача та його представника, а також опис вкладення у конверт, адресований Орджонікідзевському районному суду, який проштампований печаткою поштового відділення в м. Дніпро 08.07.2017р., колегія перевірила вказані обставини шляхом телефонного запиту на адресу Орджонікідзевського суду м. Запоріжжя.

Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було направлено на вказаний запит оригінал заяви, яка була долучена в копії до апеляційної скарги, з реєстрацією як вхідної кореспонденції суду за № 24862 від 24.07.2017р. о 13:27 год.

Також було перевірено всю наявну інформацію на сайті Укрпошти за штрихкодовим ідентифікатором 980, зазначеним на конверті, у якому була спря-

мована до суду заява від представника ОСОБА_3

Перевіркою встановлено, про що роздруковано скріншот, що вказану заяву було прий-

нято на поштове відділенні 27 в м. Дніпро 12.07.2017р. о 12:54 год., а до м. Запоріжжя вона надійшла 12.07.2017р. о 22.16 год., до відділення 35 м. Запоріжжя - надійшла 13.07.2017р. о 12.27 год., а отримана працівником суду за довіреністю 24.07.2017р. о 08.43 год. та зареєстрована як вхідна кореспонденція суду - 24.07.217р. о 13.27 год.

Отже, ствердження апелянта про те, що він завчасно спрямував до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника в судовому засіданні 11.07.2017р., спростовуються відомостями з сайту Укрпошти, згідно з якими вказана заява була прийнята на пошту лише 12.07.2017р., тобто вже після того, як відбулось судове засідання 11 липня 2017р., у якому позовну заяву обґрунтовано залишено без розгляду.

Іншої заяви про розгляд справи без участі позивача та його представника, зокрема, поданої завчасно суду першої інстанції, яку судом могло б бути не враховано, матеріали справи не містять.

Посилання представника ОСОБА_3 про поважність причин її неявки 11 липня 2017 року до суду через лікування у стоматолога у зв»язку з гострим зубним болем є безпідставними, оскільки наслідки, передбачені ч. 3 ст. 169 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, застосовуються судом в усіх випадках повторної неявки позивача до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права позивача не порушені.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 312-314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і криміналь-них справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_5