Справа № 729/1265/16-ц Провадження № 22-ц/795/820/2017 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Бойко В. І. Доповідач - Євстафіїв О. К.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Бечка Є.М., Страшного М.М.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Бобровицького районного суду від 02 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, аліментів за минулий період, додаткових витрат на дитину, третя особа - Служба у справах дітей Бобровицької районної державної адміністрації,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_5 пред'явила позов до ОСОБА_6, у якому, після уточнення позовних вимог, просила позбавити останнього батьківських прав щодо їхньої спільної малолітньої дочки ОСОБА_7, стягнути з нього аліменти на дитину у розмірі 2000 грн 00 коп. щомісяця за період з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття та аліменти за минулий період на дитину з розрахунку 2000 грн 00 коп. на місяць, починаючи з 14.06.2013, стягти 2273 грн 69 коп. на відшкодування додаткових витрат на доньку та оголосити ОСОБА_6 у розшук. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. ОСОБА_6 до березня 2015 року протягом декількох годин 1-2 рази на місяць бачився з донькою, що завдавало їй неабиякої психологічної шкоди, а отже і шкоди здоров'ю, так як дитина важко переживала відсутність батька. Останній, починаючи з березня 2015 року (після припинення сторонами дружніх стосунків), перестав цікавитися життям доньки. Донька часто хворіє і потребує санаторно-курортного лікування, проте допомоги на її утримання відповідач не надає, ухиляється від виконання відносно доньки своїх батьківських обов'язків, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не сприяє засвоєнню донькою загальновизнаних норм моралі, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не відвідує доньку вдома. Дочка не отримує від ОСОБА_6 подарунків на дні народження. ОСОБА_5 стверджує, що розмір її доходів не дозволяє забезпечити доньці рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Перешкод у спілкуванні відповідача з донькою ОСОБА_5 не створює. Навпаки, остання наполягала на тому, щоб вони частіше бачилися, на що ОСОБА_6 відповів, що він має нову сім'ю і йому важко утримувати їхню спільну дочку. Позивач висунула відповідачеві вимоги надавати кошти на утримання доньки та якомога частіше зустрічатися з нею під загрозою позбавлення його батьківських прав у разі невиконання цих вимог. У відповідь на них відповідач запропонував позивачеві порушувати питання про позбавлення його батьківських прав. На даний час ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проживають разом з батьками ОСОБА_5, дитині забезпечені гідні умови проживання, її оточує гармонійна атмосфера, де склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. На думку позивача, нехтування відповідачем батьківськими обов'язками відносно їхньої доньки принижує її гідність. Наявність у доньки особи, яка юридично є її батьком, а фактично - чужою людиною, у подальшому може призвести до негативних моральних та юридичних наслідків. Зокрема, ОСОБА_5 за законом не має необхідного обсягу повноважень для вчинення деяких правочинів в інтересах та від імені доньки, що спричиняє грубе порушення прав доньки. По березень 2015 року ОСОБА_6 працював без оформлення трудового договору, у зв'язку з чим з нього на користь ОСОБА_5 належить стягти аліменти на доньку у твердій грошовій сумі - у розмірі 2000 грн 00 коп. щомісячно, що забезпечуватиме принцип рівності обох батьків у виконанні обов'язку її утримувати. Відповідач ухиляється від утримання доньки з моменту розірвання сторонами шлюбу. Крім того, з цього моменту він ніколи не повідомляв місця свого проживання, а за місцем реєстрації він не мешкає з 2008 року. Зв'язок з позивачем і донькою відповідачем обірвано з березня 2015 року; його місце роботи є також невідомим. Ці документально підтверджені обставини є достатніми для стягнення з ОСОБА_6 аліментів за минулий період, оскільки ОСОБА_5 вживалися заходи щодо їх одержання. Відповідач також має брати участь у додаткових витратах на доньку. За час неучасті його у житті доньки позивачем витрачено: 4547 грн 37 коп. - на санаторно-курортне лікування та на проїзд до місця лікування й назад, 1782 грн 26 коп. - витрати, спричинені хворобливим станом доньки, 2428 грн 57 коп. - на підготовку доньки до школи, а всього 8758 грн 70 коп. На підставі ст. 78 СК України суд має оголосити розшук відповідача.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1000 грн 00 коп. на дочку ОСОБА_7 щомісячно, починаючи з 17.11.2016 до досягнення нею повноліття; стягнуто додаткові витрати на доньку у розмірі 2273 грн 69 коп., у задоволенні решти вимог відмовлено; з ОСОБА_6 до бюджету стягнуто судовий збір у сумі 551 грн 20 коп. та на користь ОСОБА_5 - відшкодування судових витрат у сумі 1196 грн 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити дане рішення та ухвалити рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги. Доводи скарги зводяться до наступного:

- судом не враховано жодного із доводів позивача; в оскаржуваному рішенні не зазначено мотивів, з яких суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. У той же час позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав є доведеними,

- суд безпідставно не взяв до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_8 - брата відповідача, зі змісту яких вбачається, що відповідач свідомо порушує свої батьківські обов'язки,

- суд було сповіщено про фактичне місце проживання ОСОБА_6, проте це повідомлення судом проігноровано; неявка відповідача в судове засідання не є підставою для покладання на позивача обов'язку доказування обставин справи в повному обсязі. Відповідач жодного разу не з'явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не вчинив жодних дій, які б вказували на його бажання відстояти своє право на батьківство, що свідчить про байдужість останнього до результатів вирішення цього питання та до дитини,

- жодних доказів того, що ОСОБА_6 намагався або намагається вжити заходів для виправлення ситуації, що склалася з вихованням дочки, судом не здобуто,

- третя особа - Служба у справах дітей Бобровицької районної державної адміністрації, ігноруючи інтереси дитини, виступала за право відповідача на батьківство, що свідчить про упереджене ставлення її до позивача,

- байдуже ставлення ОСОБА_6 до фізичного та духовного виховання дочки, відсутність спілкування з нею призвело до негативного ставлення доньки до нього та до небажання спілкуватися з ним. Така поведінка відповідача негативно позначається на самоствердженні дитини та принижує її гідність,

- посилання суду на нормативні акти, в яких йдеться про право дитини зростати в повноцінній сім'ї та про збереження сімейних зв'язків, є недоречним і позбавляє дитину можливості бути усиновленою та мати батька, який зможе забезпечити її батьківською опікою та любов'ю. У той же час судом проігноровано норми права, що надають пріоритет інтересам дитини над інтересами батьків,

- оскаржуване рішення суперечить загальній судовій практиці, згідно з якою справи за аналогічними позовами та за подібних обставин задовольнялися в заочному порядку; часткове задоволення позовних вимог призведе до неоднакового застосування судами норм матеріального та процесуального права. Наслідком оскаржуваного рішення буде покладання на позивача більшої частини обов'язків по вихованню доньки,

- судом проігноровано думку дитини стосовно питань, що стосуються її особисто і сім'ї, та неправомірно прийнято до уваги висновок органу опіки й піклування Бобровицької райдержадміністрації № 01-20/1152 від 08.07.2016, який ґрунтується на припущеннях,

- суд формально підійшов до визначення розміру аліментів: стягнення їх у сумі 1000 грн 00 коп. на місяць не дасть можливості забезпечити нормальний рівень життя дитини, причому судом був встановлений факт незадовільного стану здоров'я дитини,

- судом безпідставно відмовлено у клопотанні про оголошення ОСОБА_6 у розшук,

- у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог суд повинен був відкласти розгляд справи для повідомлення про це відповідача,

- оскільки у розгляді справи брала участь третя особа, то суд не мав права проводити судове засідання без фіксування його технічними засобами.

У судовому засіданні:

- ОСОБА_5 подала заяву про відмову від апеляційної скарги в частині оскарження рішення суду І інстанції по справі про стягнення аліментів, стягнення аліментів за минулий період та про відмову у оголошенні ОСОБА_6 у розшук,

- останній подав заяву про визнання апеляційної скарги в частині оскарження рішення місцевого суду про відмову у задоволенні позовних вимог про позбавлення його батьківських прав. У зв'язку з поданням цих заяв суд оголосив перерву для надання доказів, що задоволення їх судом сприятиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Після перерви сторони до суду не з'явилися. Внаслідок цього суд не мав можливості роз'яснити їм наслідків задоволення поданих ними заяв, а тому суд їх відхилив.

Служба у справах дітей Бобровицької районної державної адміністрації у листі до апеляційного суду зазначила, що рішення місцевого суду по даній справі є законним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що згідно з висновком органу опіки й піклування Бобровицької райдержадміністрації відсутні будь-які об'єктивні дані, що свідчили б про поінформованість ОСОБА_6 про намір ОСОБА_5 позбавити його батьківських прав відносно їхньої доньки та про причини, з яких він не захищає свої права у органі опіки, що позбавлення відповідача батьківських прав є крайнім заходом, але по справі не встановлено, що інші заходи впливу на нього не дадуть позитивних наслідків, що виходячи з обов'язку кожної сторони у рівній мірі утримувати доньку з відповідача на користь позивача належить стягти аліментів на неї у розмірі 1000 грн 00 коп., що ОСОБА_5 не довела, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але він ухилявся від їх сплати, що вимоги про стягнення додаткових витрат на доньку у сумі 2273 грн 69 коп. є обґрунтованими та що підстави для оголошення ОСОБА_6 у розшук відсутні. Дане рішення неповністю відповідає нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Так, по справі встановлено наступне.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 14.07.2007 перебували у шлюбі, який рішенням Бобровицького районного суду від 27.06.2013, що набрало законної сили, розірвано. Від цього шлюбу вони мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дані обставини підтверджуються копією вказаного рішення суду та копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 (арк. 15, 12).

Відповідно до довідки № 310 від 25.05.2016, що видана виконавчим комітетом Марковецької сільської ради Бобровицького району, ОСОБА_5, її донька ОСОБА_7 та батьки ОСОБА_5 - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 зареєстровані та проживають разом АДРЕСА_1

Згідно з характеристикою ОСОБА_7, що видана Марковецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Бобровицької районної ради № 51 від 26.05.2016, поясненнями сусідів позивача ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 26.05.2016, згідно з довідкою Марковецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бобровицької районної ради № 49 від 23.05.2016, актом про участь батьків у вихованні ОСОБА_7 та актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_7, складених комісією Марковецької сільської ради 25.05.2016, згідно з довідкою Дошкільного навчального закладу «Казка» Марковецької сільської ради № 01-09/98 від 26.05.2016, протоколом індивідуальної консультації Марковецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Бобровицької районної ради від 08.11.2016, складеного психологом школи, з березня 2015 року по даний час ОСОБА_6 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно доньки ОСОБА_7, а саме: він перестав цікавитися життям доньки і не піклується про її фізичний та духовний розвиток. Вихованням дитини займається її мати ОСОБА_5, яка разом зі своїми батьками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 забезпечує їй належні умови проживання, навчання та розвитку (арк. 22, 23, 24, 25, 26, 28, 29, 30, 33).

ОСОБА_7 часто хворіє і потребує санаторно-курортного лікування, що підтверджується довідками Комунального закладу «Бобровицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Бобровицької районної ради та копіями виписок з медичної карти ОСОБА_14 (арк. 31, 32, 99-102).

08.06.2016 ОСОБА_6 здійснював переказ коштів у сумі 4000 грн 00 коп. ОСОБА_5, що підтверджено копією повідомлення про цей переказ (арк. 103).

14.10.2014 ОСОБА_6 уклав шлюб зі ОСОБА_15, від якого вони мають дитину ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтв відповідного змісту (арк. 203, 204).

Згідно з довідкою Спільного підприємства «Будапешт, ЛТД» (АДРЕСА_2 № 9 від 04.05.2017, ОСОБА_6 з 02.11.2016 по цей час працює на посаді кухаря ресторану; його заробітна плата на дату подання ОСОБА_5 позовної заяви до суду (за листопад 2016 року) до видачі на руки у перерахунку на повний місяць становила 1656 грн 76 коп., а за два місяці (січень-лютий 2017 року), що передували даті подання апеляційної скарги, його середня заробітна плата до видачі на руки становить 2680 грн 65 коп. (арк. 261, зв.).

Розмір додаткових витрат ОСОБА_5 на дитину підтверджено квитанцією про оплату вартості санаторно-курортної путівки № 1054 від 18.09.2015 у сумі 3978 грн 00 коп., дитячими проїзними документами у поїзді від 15, 16.09.2015 на ім'я ОСОБА_7 на загальну суму 250 грн 30 коп. (арк. 46-48).

У поясненнях ОСОБА_6, наданих апеляційному суду 21.04.2017, останній зазначає, що він не має наміру в майбутньому приїжджати до доньки ОСОБА_7, відновлювати й підтримувати з нею родинні зв'язки, оскільки в нього є нова сім'я, з якою він проживає у м. Києві, де він також і постійно працює (арк. 186).

Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

ОСОБА_6 починаючи з березня 2015 року по даний час неналежно виконує свої батьківські обов'язки, що виражається у наданні недостатньої допомоги на утримання доньки ОСОБА_7 і у тому, що він не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не сприяє засвоєнню донькою загальновизнаних норм моралі, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей. Крім того, ОСОБА_6 не відвідує доньку вдома й не дарує їй подарунки на дні народження.

Частини 4, 5 ст. 19 СК України приписують, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з абз. 2 п. 1.4. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за № 387/3680), у селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. На виконання цих приписів ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області 30.03.2017 до участі у даній справі залучено виконавчий комітет Марковецької сільської ради Бобровицького району для дачі ним висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 (арк. 158). Проте такого висновку апеляційному суду не надано.

Третя особа - орган опіки та піклування Бобровицької райдержадміністрації надав суду І інстанції висновок № 01-20/1152 від 08.07.2016 про недоцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_7 (арк.44-45). У ньому зазначено, що такого висновку орган опіки та піклування Бобровицької райдержадміністрації дійшов тому, що він позбавлений можливості заслухати ОСОБА_6 з порушеного ОСОБА_5 питання, оскільки остання не надала відомостей про місце проживання (перебування) ОСОБА_6

Вичерпний перелік підстав позбавлення особи батьківських прав передбачений ст. 164 СК України. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 орієнтує суди нижчих ланок на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки. У пункті 18 цієї ж постанови зазначено, що у виняткових випадках при доведенні винної поведінки батьків з урахуванням її характеру, особи батька й матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити у задоволенні вимог про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання й утримання дитини, поклавши контроль за виконанням ним батьківських обов'язків на орган опіки та піклування. З цього випливає, що для врегулювання спору між сторонами його може бути застосовано за наявності доказів того, що інші заходи впливу на відповідача не дадуть позитивних наслідків. Але таких доказів судом не здобуто. Так, по справі не доведено, що відповідач негативно характеризується, що він негативно ставиться до доньки та що він ухиляється від її утримання (виходячи з наданих суду відомостей про його доходи, сімейний стан та про розмір переказаної позивачеві суми грошей на утримання доньки). Щодо того, що ОСОБА_6 не піклується про фізичний та духовний розвиток ОСОБА_7, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, не відвідує доньку вдома й не дарує їй подарунки на дні народження, то апеляційний суд зважає не тільки на встановлене апеляційним судом матеріальне становище ОСОБА_6, а іще й на те, що вони мешкають окремо та на значній відстані один від одного.

Узагальнюючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду І інстанції про невжиття до ОСОБА_6 такого заходу, як позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_7, є вірним. Проте разом з цим місцевий суд мав попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання й утримання доньки ОСОБА_7 Тому апеляційний суд вважає за необхідне зробити відповідачу таке попередження, а контроль за його виконанням покласти на виконавчий комітет Марковецької сільської ради.

В силу ч. 2 ст. 191 СК України вимоги ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на їхню дитину за минулий період не підлягають задоволенню, так як по справі встановлено, що ОСОБА_6 08.06.2016 на здійснено переказ позивачеві коштів у сумі 4000 грн 00 коп. Отже факт ухилення відповідача від сплати аліментів на дитину до пред'явлення позову не доведено. Тому висновок місцевого суду про відхилення цих позовних вимог є законним.

Суд І інстанції, стягнувши з ОСОБА_6 аліменти на дитину у місячному розмірі 1000 грн 00 коп., визначив їх у розмірі 3/5 частин середньомісячної заробітної плати відповідача, яку він мав у листопаді 2016 р., і у розмірі 37/100 частин нинішньої його середньомісячної зарплати. Враховуючи це і те, що відповідач має нову сім'ю (дружину й малолітнього сина від неї), суд вважає за неможливе задовольнити вимоги ОСОБА_5 про збільшення визначеного судом І інстанції розміру аліментів до 2000 грн 00 коп.

Рішення суду І інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 2273 грн 69 коп. сторонами не оскаржується і у апеляційного суду відсутні встановлені ч. 3 ст. 303 ЦПК України підстави для його перегляду в цій частині.

ОСОБА_6 з'явився до апеляційного суду, надавав необхідні для розгляду справи документи про місце проживання, місце роботи й свої контактні дані. Тому підстави для оголошення його у розшук відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню відшкодування судового збору у таких сумах: 1102 грн 40 коп. - за подання позовної заяви до суду і 606 грн 32 коп. - за подання апеляційної скарги у зв'язку з частковим задоволенням вимог про позбавлення батьківських прав та задоволенням вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини (квитанції на арк. 34, 149).

За вимоги про оголошення відповідача у розшук позивач не повинна була сплачувати судовий збір, оскільки в силу ст. 375 ЦПК України ці вимоги за своєю юридичною природою не є позовними і ні цим Кодексом, ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено справляння судового збору з заяв про оголошення розшуку боржника. Отже відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» на користь ОСОБА_5 з бюджету підлягають поверненню надлишково сплачені 1212 грн 64 коп. за вимоги поро оголошення ОСОБА_6 у розшук.

Висновок суду про стягнення з відповідача до бюджету судового збору у сумі 551 грн 20 коп. у зв'язку з частковим задоволенням позову є вірним.

Апеляційний суд вирішує дану справу на підставі доказів, наданих і суду І інстанції, і апеляційному суду, оскільки всі вони мають виключне значення для справи.

З викладеного випливає, що оскаржуване рішення підлягає зміні:

- в частині позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав - шляхом доповнення його вказівкою про попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання й утримання своєї доньки ОСОБА_7 та про покладення контролю за виконанням ним батьківських обов'язків на виконавчий комітет Марковецької сільської ради,

- в часині розподілу судових витрат між позивачем і відповідачем - шляхом їх розподілу у вказаний вище спосіб. В іншій частині дане рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково, заочне рішення Бобровицького районного суду від 02 березня 2017 року змінити в частині вирішення позовних вимог про позбавлення батьківських прав і розподілу судових витрат між сторонами.

Попередити ОСОБА_6 про необхідність змінити ставлення до виховання й утримання ОСОБА_7.

Покласти на виконавчий комітет Марковецької сільської ради контроль за виконанням ОСОБА_6 батьківських обов'язків відносно ОСОБА_7.

Стягти з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 1102 (одну тисячу сто дві) грн 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Повернути ОСОБА_5 з розрахункового рахунку № 0031 УК у Бобровицькому районі/Бобровицький район, код банку - 853592, код ЄДРПОУ - 37370959, 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн 20 коп. надлишково сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

В іншій частині дане рішення суду залишити без змін.

Стягти з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 606 (шістсот шість) грн 32 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Повернути ОСОБА_5 з розрахункового рахунку № 0002 УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код банку - 853592, код ЄДРПОУ - 38054398, 1212 (одну тисячу двісті дванадцять) грн 64 коп. надлишково сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: