Номер провадження: 22-ц/785/168/17
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Станкевича В.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року про задоволення скарги Одеської міської ради на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа по цивільній справі за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи - ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним, витребування у добросовісного набувача квартири,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року задоволено скаргу Одеської міської ради на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа по цивільній справі за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи - ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним, витребування у добросовісного набувача квартири АДРЕСА_1.

Поновлено Одеській міській раді строк на оскарження постанови Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 26.06.2015 року ВП№39867744 про повернення виконавчого документа.

Скасовано постанову Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 26.06.2015 року ВП№39867744 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року та постановити по даному питанню нову ухвалу.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-3274/11 за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участю третьої особи ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним, витребування у добросовісного набувача ОСОБА_2 квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, повернення її законному власнику Одеській міській раді та виселення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 із зазначеної квартири.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2011 року вказаний позов задоволений. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07.11.2013 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження у цивільній справі за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участю третьої особи ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.12.11 року.

На виконання зазначеного рішення Київським районним судом м. Одеси було видано 05.09.2013 року виконавчий лист «про витребування у добросовісного набувача ОСОБА_2 АДРЕСА_1, та повернення її законному власнику Одеській міській раді» , який 17.09.2013 року Одеською міською радою було подано до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з додержанням всіх вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

30.10.2013 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про виправлення помилок у виконавчому листі та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2013 року заява ОСОБА_2 задоволена частково: виправлено помилку у виконавчому листі щодо набрання чинності рішення суду від 20.12.2011 року і відмовлено у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

19.02.2014 року перший Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі -ВДВС) звернувся із заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, яка ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.03.2014 року залишена без задоволення.

19.03.2015 року відповідачка ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на рішення

Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2011 року, яка ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.05.2015 року відхилена, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.11.2011 року залишено без змін.

12.12.2013 року ОМР було подано до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції запит щодо надання інформації стосовно стану виконавчого провадження по справі № 2-3274/11.

07.07.2015 року Одеською міською радою повторно направлено до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції заяву про надання можливості представникові ОМР ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження по вказаній справі.

16.09.2015 року представнику Одеської міської ради всупереч порядку, встановленому ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», було відмовлено в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження з посиланням на відсутність номеру виконавчого провадження.

17.09.2015 року вих. № 2919 Одеською міською радою направлено на адресу Головного територіального управління юстиції в Одеській області лист з проханням вжити заходів із забезпечення контролю за виконавчим провадженням з виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2011 року по справі № 2-3274/11, що знаходиться в Київському відділі ДВС ОМУЮ, з додержанням положень Закону України «Про виконавче провадження».

У вересні 2015 року до юридичного департаменту Одеської міської ради із заявою звернувся гр. ОСОБА_6 стосовно стану виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2011 року.

З Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень Одеській міській раді стало відомо про те, що 26.06.2015 року старшим державним виконавцем Першого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Шатохіним О.П. винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого листа № 2-3274/11, виданого Київським районним судом м. Одеси 20.04.2013 року.

Статті 40, 55, 56 Конституції України, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільних справ.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до ст. 47 Закону, що надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд першої інстанції при з'ясуванні обставин було вірно зазначено, що замість виконання витребування квартири та повернення її законному власнику, виконавець почав виконувати виселення боржників, про що не було зазначено у виконавчому листі. Так, згідно актів від 14.10.2013 року, 19.04.2014 року та 30.04.2014 року державний виконавець виходив за місцем знаходження квартири, попередивши ОМР про примусове виконання рішення , а постановою від 26.06.2015 року повернув виконавчий документ на підставі п.4 ч.1 ст. 47 ЗУ « Про виконавче провадження» у зв'язку із неявкою представника стягувача, що стало перешкодою для подальшого проведення виконавчих дій.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про попередження стягувача, про необхідність з'явитися для проведення виконавчих дій чи застереження стягувача про перешкоджання ним провадженню виконавчих дій або необхідність здійснення ОМР авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій.

З урахуванням встановлених судом обставин, та того, що всупереч ч.4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про направлення копії постанови від 26.06.2015 року стягувану, судом правомірно поновлено Одеській міській раді строк на оскарження постанови Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 26.06.2015 року ВП№39867744 про повернення виконавчого документа та задоволено скаргу.

Відповідно до вимог ст.307, ст.312 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційній суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Апеляційній суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі наведеного, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, отже, ухвала суду першої інстанції є справедливою, законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2016 року про задоволення скарги Одеської міської ради на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа по цивільній справі за позовом заступника прокурора Київського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи - ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним, витребування у добросовісного набувача квартири - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

В.А. Станкевич