19.06.2017 Справа № 363/3498/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2017 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засідані в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородського відділення філії «Київське РУ» Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до Вишгородського відділення філії «Київське РУ» Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів. В обґрунтування позову вказала, що за її заявою в Вишгородському відділені філіалу «Київське РУ» ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито на її імя картковий рахунок 208649 та їй була емітована кредитна картка із кредитним лімітом в розмірі 15 000 грн. Позивач вказала, що вона користувалась зазначеним картковим рахунком та станом на 06.07.2015 року мала заборгованість перед банком за цим рахунком в розмірі 5 313, 31 грн. 06.07.2015 року на її мобільний номер зателефонував невідомий їй чоловік, який представився працівником СБ ПрАТ «ПриватБанк». Під час розмови зазначений чоловік запропонував їй пройти перевірку її персональних даних в банку. Вказаною особою було продиктовано номер позивача карткового рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк», та дату відкриття рахунку, термін його дії. Позивач підтвердила ці дані, проте жодних даних щодо РІN-коду по кредитній картці 208649 нікому не повідомляла. Через пів години після закінчення розмови із невідомим чоловіком на мобільний телефон позивача поступило смс повідомлення про зняття з її вказаного карткового рахунку коштів в розмірі 9 458, 80 грн. за переказ коштів з картки та 204 грн. за оплату телекомунікаційних послуг EASYPAY KYIV. Того ж дня, позивач звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідним запитом про зупинення несанкціонованого переказу коштів та повернення їй списаних з її вищевказаного рахунку коштів. На її запит від 06.07.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» прислав лист від 07.10.2015 року в якому банк повідомив її про те, що вона стала жертвою «фітингової» схеми шахраїв, а відповідно до «Умов і правил надання банківських послуг» банк не несе відповідальності за втрату коштів клієнтів з їх рахунків в разі, якщо ця втрата відбулася через необережність та порадив звернутися до правоохоронних органів. 06.07.2015 року позивач з відповідною заявою про злочин до Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області. Зазначену заяву було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 5361 від 06.07.2015 року. На даний час ведеться слідство. 19.08.2016 року ОСОБА_2 повторно звернулася до керівництва банку про повернення їй викрадених коштів, однак банк на даний момент ніяким чином не відреагував, за цей період постійно нараховував на цю суму відсотки та штрафи. Станом на 31.08.2016 року заборгованість по кредитному рахунку 208649 становить 27 467, 67 грн. Враховуючи викладене, позивач змушена звернутись до суду з вказаним позовом за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості в розмірі 26 430, 97 грн., суму пені в розмірі 628, 08 грн., суму витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 551, 20 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву повністю підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимог не визнав, заперечував щодо їх задоволення та пояснив суду, що дійсно ОСОБА_1 в відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» було підписано заяву про приєднання до банківських послуг згідно до яких їй було видано картковий рахунок з кредитним лімітом та іншими додатковими послугами, які передбачені в Умовах. Позивач не одноразово користувалась кредитним лімітом, що підтверджується випискою по рахунку. Крім того, представник відповідача зазначив, що інформацію щодо номеру карткового рахунку, дату відкриття та термін дії картки позивача міг знати не лише представник банку, адже вона зазначена на картці і могла бути отримана будь яким шляхом при розрахунках в торгових точках та неналежним поводженням з карткою. Твердження позивача стосовно не передачі РІN-коду, СVV коду чи інших даних на підтвердження операцій підлягають критиці, адже вхід в систему для безконтактних операцій здійснюються з підтвердженням через смс пароль на фінансовий номер телефону зазначений в заяві. Згідно витягу автоматизованої системи направлення смс повідомлень на номер телефону позивача +62 направлялись повідомлення з підтвердженням входу в систему Приват24. Відповідно до «Умов і правил надання банківських послуг» Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карту, контрольну інформацію клієнта, відправленому в смс повідомленні Пін коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24 або проведених клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання і використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах звязку під час використання цих каналів. Також, позивач просить суд стягнути з Банку грошові кошти в розмірі 32 059, 05 грн. які нібито вкрадені шахрайським шляхом з її карткового рахунку, однак це не відповідає дійсності, оскільки так звана шахрайська дія була виконана не за власні кошти ОСОБА_1, а за рахунок кредитного ліміту. Так на момент здійснення оспорюваної операції у ОСОБА_1 вже була наявна заборгованість перед Банком в розмірі 5 313, 31 грн. що є свідченням про відсутність власних коштів на рахунку, а тому підстав для повернення коштів немає.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 видно, що остання отримала кредит в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

ОСОБА_1 підтвердила, свою згоду на те, що підписана нею заява разом з памяткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг (а.с. 95-144).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Частиною 1 ст. 1068 ЦК України визначено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Головною умовою для відкриття рахунків, отримання банківських карток, дистанційного обслуговування, тощо є зазначення клієнтом фінансового номеру телефону.

Фінансовий телефон клієнта - це номер мобільного телефону, який зазначений і підтверджений клієнтом як номер телефону, за допомогою якого можуть проводитись фінансові операції.

В якості фінансового телефону ОСОБА_1 був зазначений телефонний номер +62. Позивачу була видана кредитна карта № 287739.

06 липня 2015 року через Приват 24 з кредитної карти № 287739 були перераховані грошові кошти у розмірі 9 458, 80 грн. за переказ коштів з картки та 204 грн. за оплату телекомунікаційних послуг EASYPAY KYIV.

З виписки про користування кредитною карткою 208649, яка була видана на імя ОСОБА_1 від 31.08.2016 року № LTLVQ0T2-7JQ5-VPL9, та виписки за період з 01.01.1999 року по 18.01.2017 року, які були видані ПАТ КБ «ПриватБанк», видно, що позивач ОСОБА_1 неодноразово користувалась кредитним лімітом, та станом на 06.07.2015 року мала заборгованість перед Банком у розмірі 5 313, 31 грн., вказане було підтверджено під час судового засідання сторонами по справі (а.с. 19, 52-68).

Як зазначила позивач, 06.07.2015 року на її мобільний номер зателефонував невідомий їй чоловік, який представився працівником СБ ПрАТ «ПриватБанк». Під час розмови останній запропонував їй пройти перевірку її персональних даних в банку, в ході розмови ОСОБА_1 та вказаною особою, останнім було продиктовано карткового рахунку позивача в ПАТ КБ «ПриватБанк», та дату відкриття рахунку, термін його дії.

ОСОБА_1 підтвердила ці дані, проте жодних даних щодо РІN-коду по кредитній картці 208649 вона нікому не повідомляла. Через пів години після закінчення розмови із невідомим чоловіком на мобільний телефон позивача поступило смс повідомлення про зняття з її вказаного карткового рахунку коштів в розмірі 9 458, 80 грн. за переказ коштів з картки та 204 грн. за оплату телекомунікаційних послуг EASYPAY KYIV, зняття зазначених коштів підтверджується випискою про користування кредитною карткою 208649 виданої на імя ОСОБА_1 від 31.08.2016 року № LTLVQ0T2-7JQ5-VPL9, яку було видано ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 19).

Того ж дня, ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідним запитом про зупинення несанкціонованого переказу коштів та повернення їй списаних з її рахунку коштівза кредитною карткою 208649.

Листом від 06.07.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» банк повідомив позивача про те, що вона стала жертвою «фітингової» схеми шахраїв, а відповідно до «Умов і правил надання банківських послуг» банк не несе відповідальності за втрату коштів клієнтів з їх рахунків в разі, якщо ця втрата відбулася через необережність та порадив звернутися до правоохоронних органів (а.с. 20-21).

06.07.2015 року ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою про злочин до Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області та відповідно до листа начальника Вишгородського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області від 08.02.2016 року № 2125вх16 зазначену заяву було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 5361 від 06.07.2015 року. На даний час ведеться слідство. (а.с. 39).

Відповідно до пунктів 1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг Банк не несе відповідальність у випадку, якщо інформація про рахунки Клієнта, карту, контрольну інформацію Клієнта, відправленому SMS - повідомлення ПІН - коді,ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват-24, пароля (ніку) MobiBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумісного виконання Клієнтом умов їхнього збереження і використання та прослуховування або перехоплення інформації у каналах зв'язку під час використання цих каналів.

Аналогічні положення містяться у пунктах 1.1.5.30, 2.1.1.2.20 Умов та Правил надання банківських послуг. Банк не несе відповідальність перед Власником карти за всі операції, у випадках передачі мобільного телефону, сім-карти, стікеру PayPass третім особам. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з карткового рахунку третіми особами.

В пункті 1.1.5.13 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції , які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки/рахунку на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

Аналогічна відповідальність Держателя передбачена пунктом 1.1.5.29 Умов та Правил надання банківських послуг.

У відповідності до пункту 2.1.1.2.20 та пункту 2.1.1.5.10 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з карткового рахунку третіми особами та повинен вживати заходів щодо запобігання втрати (розкрадання) Карток, ПІНа або інформації, нанесеної на картку і магнітну смугу, або їх незаконного використання.

Судом встановлено, що позивачем порушені вимоги, передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг щодо забезпечення безпеки розрахункових операцій за допомогою платіжної картки та надав сторонній особі під час телефонної розмови пароль для здійснення операцій з його платіжної картки.

У позовній заяві позивач підтвердила факт надання нею інформації третім особам щодо номеру мобільного телефону, номеру карти, який заборонено передавати Клієнтом третім особам.

Суд вважає, що ті обставини, на які посилається позивач, а саме, що вона підтвердила всі дані своєї кредитної картки невстановленій особі, проте жодних даних щодо РІN-коду по кредитній картці 208649 вона нікому не повідомляла, однак Банком безпідставно було списано з її картки грошові кошти у розмірі 9 458, 80 грн. за переказ коштів з картки та 204 грн. за оплату телекомунікаційних послуг EASYPAY KYIV, що не є підставою для задоволення її позовних вимог щодо стягнення зазначеної суми виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1.1.1.24 Умов та Правил надання банківських послуг, грошовий переказ - сума готівки, що визначені для виплати Отримувачу, вказаному в дорученні Відправника.

Судовим розглядом встановлено, що позивач надала інформацію третім особам щодо номеру мобільного телефону, номеру карти, тощо.

Пунктом 32.3 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» передбачено, що банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених п.22.6 статті 22 цього Закону.

В даному випадку підставою для Банку здійснення переказу є правильне введення особою, яка ініціює переказ, динамічного паролю в електронну систему. Цим підтверджується волевиявлення власника рахунку на переказ коштів.

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що списання грошових коштів з банківської карти позивача у сумі 9 458, 80 грн. за переказ коштів з картки та 204 грн. за оплату телекомунікаційних послуг EASYPAY KYIV відбулося з вини позивача, а тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на її користь суму заборгованості в розмірі 26 430, 97 грн. та суму пені в розмірі 628, 08 грн. немає, а тому у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги..

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10,11,57,60,212-215 ЦПК України, ст. ст. 629,1067,1068 ЦК України, Законом України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні», суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Вишгородського відділення філії «Київське РУ» Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання копії цього рішення в апеляційний суд Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Головуючий М.Б. Баличева