Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Стахова Н.В.
Справа № 428/22/17
Провадження № 22ц/782/222/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» червня 2017 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Стахової Н.В.

суддів: Кострицького В.В., Орлова І.В.

за участю секретаря Козубської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 лютого 2017 року по цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» м.Київ на дії державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, заінтересована особа ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі ПАТ ОСОБА_3) звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_4, у якій просило скасувати повідомлення державного виконавця від 23 листопада 2016 року № 11161 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 грудня 2015 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було видано виконавчий лист по цивільній справі 428/6365/13ц за позовом АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 15 листопада 2016 року АТ «Родовід Банк» звернувся до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про відкриття виконавчого провадження. Однак, згідно повідомлення державного виконавця Сєвєродонецького МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_4 від 23 листопада 2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачу без прийняття до виконання у звязку з відсутністю підтвердження сплати авансового внеску. ПАТ «Родовід Банк» вважає такі дії незаконними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються державні органи. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 22 Господарського кодексу України субєктами господарювання державного сектора економіки є субєкти, державна частка у статутному капіталі яки перевищує пятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих субєктів. Відповідно, АТ «Родовід Банк» є субєктом господарювання державного сектора економіки. На підставі ч. 1 ст. 36 та ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набув всіх повноважень органів управління Банку з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, а його уповноваженій особі делеговані повноваження вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління Банку, тому останній, як стягувач звільнений від сплати авансового внеску.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 лютого 2017 року у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі, ПАТ «Родовід Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити по справі нову ухвалу, якою задовольнити скаргу.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк» суд виходив з того, що державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_5 правомірно винесла повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувач не є державним органом та не звільнений від сплати авансового внеску.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 грудня 2015 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області Публічному акціонерному товариству «Родовід Банк» був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором: простроченого кредиту -8517,51 грн., прострочених процентів -14,20 грн., простроченої сплати за обслуговування кредиту -5645,79 грн., 3% річних за прострочення кредиту-942,92 грн., 3% річних за прострочення процентів -1,58 грн., 3% річних за прострочення плати за обслуговування кредиту -616,34 грн., інфляційних витрат за прострочення кредиту - 1218,83 грн., інфляційних витрат за прострочення процентів -2,03 грн., інфляційних витрат за прострочення плати за обслуговування кредиту 789,10 грн., всього 17748,30 грн., судовий збір у розмірі 365,40 грн.

15 листопада 2016 року вказаний виконавчий лист подано на виконання до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

23 листопада 2016 року державним виконавцем Сєліховою З.О. Сєвєродонецького МВ ДВС ГТУЮ у Луганській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, з посиланням на п.8 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", у зв"язку з несплатою авансового внеску у розмірі двох відсотків суми, що підлягає стягненню.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положенням ст. 5 Закону України " Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 3 Закону "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Вказана стаття додатково визначає категорію рішень за якими стягувачі звільняються від сплати авансового внеску, а також коло осіб стягувачів, які звільнені від сплати авансового внеску. Зокрема, від сплати авансового внеску звільняються стягувачі - державні органи.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про банки і банківську діяльність», державний банк в Україні - це банк, сто відсотків статутного капіталу якого належать державі. Державний банк засновується за рішенням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. ст. 337 Господарського кодексу України, державний банк, створений за рішенням Кабінету міністрів України на основі державної власності. Статут державного банку затверджується постановою Кабінету Міністрів України. Найменування державного банку повинно містити слово «державний». Держава здійснює повноваження власників щодо акцій (паїв), які належать їй у статутному фонді державного банку, через органи управління державного банку. У разі прийняття рішення про часткове або повне відчуження державою належним їй акції (паїв) державного банку цей банк втрачає статус державного.

Натомість, доказів того, що ПАТ «Родовід Банк» містить найменування «державний» матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що в ПАТ «Родовід Банк» запроваджена тимчасова адміністрація від 25 лютого 2016 року, та всіх повноважень органів управління набув Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку. Органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень. Взаємодія Фонду з Національним банком України та органами державної влади здійснюється в межах, визначених цим Законом, іншими актами законодавства. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція. Реорганізація та ліквідація Фонду здійснюються на підставі окремого закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону Основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, вимоги закону, та прийшов до обґрунтованого висновку, що не має підстав для звільнення від сплати авансового внеску, передбачених ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» Фонда гарантування вкладів фізичних осіб, який набув повноважень органів управління ПАТ «Родовід Банк», а тому дії державного виконавця Сєвєродонецького МВДВС ГТУЮ у Луганській області про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання відповідають вимогам зазначеного закону.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, ухвала Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 лютого 2017 року постановлена без порушенням норм процесуального і матеріального права, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відхилити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: