Справа № 639/3431/17
Провадження № 2-о/639/92/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Київський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті,

встановив:

07 травня 2017 року заявник звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 03.01.2017 в м. Антрацит Луганської області померла її мати - громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Померла похована в м. Антрацит Луганської області. Причина смерті хронічна сердечна недостатність.

Заявник вказує, що отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України, здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на непідконтрольній державній владі території України, яка одночасно є тимчасово окупованою територією України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, у звязку з чим ОСОБА_1 отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті від Київського ВДРАЦС у м. Харків.

На підставі вищевикладеного заявник вимушена звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту смерті своєї матері ОСОБА_2, що необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть.

Заявник ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій свої вимоги підтримала та просила розглядати справу без її участі.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи Київського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без присутності заінтересованої особи та зазначив, що не має заперечень проти заявлених вимог.

Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Зі свідоцтва серії IV-УР № 079207 про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Як вбачається з відмітки в трудовій книжці серії АТ-І № 9112773, зробленої відповідно до свідоцтва про шлюб серії IІ-ЕД № 288365, ОСОБА_3 зареєструвала шлюб, після укладення якого їй присвоєно прізвище «Сенчук».

03.01.2017 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла у м. Антрацит Луганської області від хронічної серцевої недостатності ІІ-ІІІ, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічне захворювання серця і факт її смерті відображено в наданому заявником медичному свідоцтві про смерть № 3 форми № 106/у (а.с. 14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Статтею 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав розяснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15.04.2014 № 1207-VII, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Згідно з п. 1, п. 3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, до закінчення антитерористичної операції в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення". Тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення". Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Згідно з переліком у додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, місто Антрацит Луганської області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 30.05.2017 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади україни тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 6).

Тобто, орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що свідоцтво серії І-ВВ № 017855, видане відділом запису актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, про смерть ОСОБА_2, яка померла 03.01.2017 у м. Антрацит Луганської області на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків.

Але факт смерті ОСОБА_2 саме 03.01.2017 у м. Антрацит Луганської області, Україна, та її поховання там же, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Отже, оскільки заявник не має можливості надати до Київського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України ОСОБА_1 необхідно встановити факт смерті її матері ОСОБА_2, померлої 03.01.2017 у м. Антрацит Луганської області.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п. 8 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215, 235, 256, 257-1, 258, 259 ЦПК України, п. 1, 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», т. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Київський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жіночої статі, визнавши датою її смерті 03.01.2017 та місцем смерті - Україна, Луганська область, місто Антрацит, причина смерті «хронічна серцева недостатність ІІ-ІІІ, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічне захворювання серця».

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя С.М. Гаврилюк