Провадження № 2/727/2407/17
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
( з а о ч н е )
22 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді Літвінова О.Г.
При секретарі Чорней І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання її таким, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №11 по вул. Богдана Хмельницького, 35 м. Чернівці.
Позов мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.2004 року.
В зазначеній квартирі з 21.10.2011 року зареєстрована онука позивача - відповідачка - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою-випискою з домової книги про склад сімї та реєстрацію №5563, виданою 02.12.2017 року ПП «Регіон-Центр».
Між тим ОСОБА_2 з січня 2015 року у вищезазначеній квартирі не проживає, що підтверджується актом ПП «Регіон-Центр» №463 від 04.12.2017 року, ніякої участі по утриманню квартири не приймає, цим житлом не користується без поважних на те причин понад один рік, а тому відповідно до ст. 405 ЦК України вона може бути в судовому порядку визнана такою, що втратила це право. Ніяких особистих речей відповідачки в квартирі немає, участі в експлуатаційних витратах, оплаті квартплати та комунальних платежів вона не приймає.
Жодних спроб вселитися в дане жиле приміщення з січня 2015 року вона не здійснювала. Перешкод в користуванні квартирою ОСОБА_1, відповідачці не чинить, рішення ОСОБА_2, щодо виїзду за межі України було здійснено з власної ініціативи. На даний час, місце перебування, останньої, позивачу не відомі, на підставі чого, вона змушена була звернутись до суду, з даним позовом.
На підставі викладеного, просить: визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 11 по вул. Богдана Хмельницького, 35 в місті Чернівці, загальною площею 82,80 кв.м., в тому числі житловою 59,50 кв.м.
В судове засідання, позивачка, надала суду, заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги, підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з»явилась, належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи за останньою відомою суду адресою її реєстрації.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала також позивач в судовому засіданні.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.2004 року.
В зазначеній квартирі з 21.10.2011 року зареєстрована онука позивача - відповідачка у справі - ОСОБА_2, що підтверджується довідкою-випискою з домової книги про склад сімї та реєстрацію №5563, виданою 02.12.2017 року ПП «Регіон-Центр».
Між тим ОСОБА_2 з січня 2015 року у вищезазначеній квартирі не проживає, що підтверджується актом ПП «Регіон-Центр» №463 від 04.12.2017 року, ніякої участі по утриманню квартири не приймає, цим житлом не користується без поважних на те причин понад один рік, а тому відповідно до ст. 405 ЦК України вона може бути в судовому порядку визнана такою, що втратила це право. Ніяких особистих речей відповідачки в квартирі немає, участі в експлуатаційних витратах, оплаті квартплати та комунальних платежів вона не приймає.
Жодних спроб вселитися в дане жиле приміщення з січня 2015 року вона не здійснювала. Перешкод в користуванні квартирою ОСОБА_1, відповідачці не чинить, рішення відповідачки, виїхати за межі України були здійсненні з власної ініціативи.
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім?ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.
Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім?ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з?ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім?ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач по справі в спірному жилому приміщенні не проживає з січня 2015 року та не сплачує комунальні послуги, що підтверджується актом ПП «Регіон-Центр» №463 від 04.12.2017 року та доказами по справі, н підставі чого, ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №11 по вул. Богдана Хмельницького, 35 в м. Чернівці.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 280 ЦПК України, ст.ст. 71.72 ЖК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 11 по вул. Богдана Хмельницького, 35 в місті Чернівці, загальною площею 82,80 кв.м., в тому числі житловою 59,50 кв.м.
Копію заочного рішення надіслати сторонам не пізніше двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.Г.Літвінова