БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

Головуючого-судді Цимбал Ю.Ю.

при секретареві Торбі Т.Є.

розглянувши у відкритому судовому засадні в залі суду смт. Біловодська цивільну справу за позовом Біловодського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИВ:

Біловодський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 21 листопада 2012 року ОСОБА_1 звернулася до Біловодського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітної та виплату допомоги по безробіттю. У заяві остання вказала, що у разі працевлаштування на постійну або тимчасову роботу зобов'язується повідомити про це Біловодський районний центр зайнятості.

Зазначав, що ОСОБА_1 28 листопада 2012 року було призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.7, 2.9 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», розпочата виплата допомоги по безробіттю з 16 грудня 2012 року.

У подальшому Біловодським центром зайнятості було встановлено, що безробітна ОСОБА_1, під час перебування на обліку в Біловодському районному центрі зайнятості мала трудові відносини з ДП СП «Олександрійське» з 12 листопада 2013 року по 06 серпня 2014 року про що не повідомила позивача.

У зв'язку з наведеним, позивачем було прийняте рішення про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю з ОСОБА_1 в сумі 860 грн. 74 коп., останній надіслано відповідний лист та акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. На момент звернення до суду вказана сума не відшкодована.

У зв'язку з наведеним представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 незаконно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття в сумі 860 грн. 74 коп. та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про задоволення позовних вимог у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила, у порядку ч. 8 ст. 76 ЦПК України, вважається належним чином повідомлена, оскільки відмовилася від отримання судових повісток.На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності відповідача по наявним матеріалам в справі.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи встановлено наступне.

Із копії заяви про надання статусу безробітного від 28 листопада 2012 року вбачається, що ОСОБА_1 просила зареєструвати її як безробітну відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначити виплату допомоги по безробіттю у розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У заяві остання вказала, що у разі працевлаштування на постійну або тимчасову роботу зобов'язується повідомити про це Біловодський районний центр зайнятості (а.с. 11).

Із копії витягу із наказів щодо ОСОБА_1 вбачається, що наказом від 28 листопада 2012 року №НТ1211128 ОСОБА_1 надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю; наказом від 17 грудня 2017 року №НТ 121217 розпочато виплату допомоги по безробіттю; наказом від 25 грудня 2013 року №НТ 131225 припинено виплату допомоги по безробіттю з 11 грудня 2013 року, наказом від 25 грудня 2013 року №НТ 131225 припинено реєстрацію безробітних у зв'язку з поданням заяви про припинення реєстрації (а.с. 17).

Відповідно до наказу Біловодського районного центру зайнятості №2 від 15 лютого 2017 «Про повернення коштів» наказано повернути кошти за незаконно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття у сумі 860 грн. 74 коп. ОСОБА_1 (а.с. 5).

Із копії акту № 20 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Біловодського районного центру зайнятості від 14 лютого 2017 року проведено перевірку ДП «СП «Олександрівське». Згідно наданих документів вказаним підприємством, ОСОБА_1, дійсно перебуваючи на обліку у центрі зайнятості, не надала інформацію про виконання нею робіт у ДП «СП «Олександрівське», оскільки згідно наказу №201 К від 11 листопада 2013 року була прийнята на роботу у ДП «СП «Олександрівське», а згідно наказу №201 УВ від 06 серпня 2014 року була звільнена з роботи (а.с. 8,9).

Із копії довідки-розрахунку Біловодського центру зайнятості вбачається, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 на користь Біловодського центру зайнятості за період з 12 листопада 2013 року по 10 грудня 2013 року становить 860 грн. 74 коп., перерахування яких підтверджується копіями платіжних доручень від 20 грудня 2013 року №1052 та від 27 грудня 2013 року №1071, від 17 січня 2014 року №9.

Повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що ОСОБА_1 особисто отримала лист-претензію про відшкодування коштів, виплачених як допомоги по безробіттю в сумі ДП «СП «Олександрівське» (а.с. 13).

Відповідно ч 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи які забезпечують себе роботою самостійно (у томі числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу , на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Виходячи з вищезазначеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 860 грн. 74 коп. у повному обсязі у зв'язку з порушенням відповідачем Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

На підставі ст. ст. 4, 22 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 36, 39 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Біловодського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю задовольнити

Стягнути з ОСОБА_1, ідн. номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на корить Біловодського районного центру зайнятості (92800, Луганська область, смт. Біловдськ, вул. Козюменського, 15-а р/р 0103 в ГУДКСУ в Луганській області, МФО 804013, ) суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 860 (вісімсот) гривень 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Відповідач може оскаржити заочне рішення шляхом подання до Біловодського районного суду письмової заяви протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

В апеляційному порядку рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя Ю.Ю. Цимбал