Справа № 202/3464/17
Провадження №2-з/202/93/2017
УХВАЛА

08 червня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору дарування удаваним, визнання квартири обєктом спільної сумісної власності подружжя та поділ квартири , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказана цивільна справа.

Від позивача ОСОБА_1 (49000 АДРЕСА_1) надійшла заява про забезпечення позову, в якій просив суд: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, що приймають участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, вид забезпечення позову з обґрунтуванням необхідності його застосування, та інші відомості, необхідні для забезпечення позову, а ст.152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову, та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою позовним вимогам.

Однак вважаю за необхідне у задоволенні заяви відмовити, оскільки заявником не надано суду доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та не обґрунтовано необхідність саме такого виду забезпечення позову як накладання арешту.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання договору дарування удаваним, визнання квартири обєктом спільної сумісної власності подружжя та поділ квартири - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги .

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.П. Слюсар