Справа № 640/4591/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Давіденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання право власності, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_2, про визнання права власності на автомобіль KIA MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі, в рахунок погашення боргу в сумі 4000 дол.США.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона дала в борг відповідачу кошти на придбання автомобіля KIA MAGENTIS в сумі 4000 дол. США, а відповідач зобовязався їх повернути до 01.03.2016., в разі не повернення коштів він зобовязався відмовитися від автомобіля на її користь, в рахунок погашення зобовязання. В строк обумовлений договором позики, він кошти не повернув та повідомив її про відмову від автомобіля.

Відповідач ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів.

07 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, на підтвердження якого була написана відповідачем розписка , оригінал якої оглянутий судом (залучати оригінал розписки позивач не забажала).

Згідно розписки відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 4000 дол.США для придбання автомобіля KIA MAGENTIS та зобовязався повернуту отримані кошти строком до 01.03.2015р.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль KIA MAGENTIS, 2008 року випуску р.н. НОМЕР_1 відповідач придбав та 08.08.2014р. зареєстрував його .

Кошти відповідачем позивачу не повернуті на час розгляду справи у суді, що визнано сторонами.

Також в поданій розписці зазначено, що у разі не повернення відповідачем позивачу коштів до 01 березня 2015 року, відповідач зобовязується передати позивачу автомобіль. В разі не повернення грошових коштів в сумі 4000 дол. США до 01.03.2016р. відповідач зобовязався відмовитися від автомобіля KIA MAGENTIS на користь позивача, в рахунок погашення заборгованості в сумі 4000 дол. США, в порядку ст. 336 ЦК України.

09 березня 2017 року відповідачем направлено повідомлення позивачу про відмову від автомобіля KIA MAGENTIS на користь позивача в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 336 ЦК України особа, яка заволоділа рухомою річчю, від якої власник відмовився (стаття 347 цього Кодексу), набуває право власності на цю річ з моменту заволодіння нею.

Відповідно до ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову.

У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Виходячи з приписів вказаних норм закону добровільна відмова власника від права власності має бути безумовною і не містити будь-яких застережень. Це означає, що заява про відмову від права власності не повинна містити будь-яких умов щодо такої відмови, в тому числі і вказівку на особу, на користь якої власник відмовляється від речі. У такому випадку мова може йти про відчуження власником свого майна на користь іншої особи за певним правочином.

Між тим, в розписці відповідач відмовляється від автомобіля за певних умов на користь саме позивача, тому в даному випадку відсутня відмова від власності в розумінні ст.ст.336, 347 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За ч.2 ст. 575 ЦК України закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі.

В даному випадку вказана розписка містить , в тому числі елементи договору застави, оскільки передбачає, задоволення вимог в разі їх не виконання, за рахунок автомобіля .

Між тим, відповідно до ст. 13 ЗУ «Про заставу» договір застави повинен бути укладений у письмовій формі.

У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів.

За ч.1 ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 ЦК України право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення, крім випадків, установлених законом.

Виходячи з викладеного розписка в частині задоволення вимог позивача, щодо повернення коштів в сумі 4000 дол. США, за рахунок автомобіля є нікчемною.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 60, 61, 88, 212-215, ЦПК України суд, -

вирішив :

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.