Справа № 645/4913/16-ц
Провадження № 2/645/390/17
РІШЕННЯ

іменем України

31 травня 2017 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 між померлим ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_4 був укладений договір дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

При цьому оформити у власність 1/2 частину земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), на якій розташований вказаний житловий будинок, позивач не може, оскільки власником земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, є ОСОБА_2 згідно Договору дарування від 28.01.2004 року.

Враховуючи, що земельна ділянка належала ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , враховуючи рівність часток співвласників у праві спільної сумісної власності у разі її припинення, враховуючи, що ОСОБА_3 помер та за життя подарував позивачеві ? частину житлового будинку, просить суд визнати за ним право власності на ? частину спірної земельної ділянки.

В судове засідання позивач та його представник - ОСОБА_6 та відповідачі не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені. Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутність, відповідач ОСОБА_2 надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача ХМР про поважність причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутність сторін та ухвалює рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, укладеному ІНФОРМАЦІЯ_2 між нею та ОСОБА_3, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.6, 40).

Власником іншої ? частини вказаного житлового будинку є відповідач ОСОБА_8 на підставі договору дарування, укладеному 28.01.2004 р. між нею та ОСОБА_5 (а.с.40, 45).

Позивач з 30.12.2003 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, де постійно проживає, що підтверджується даними паспорту громадянина України НОМЕР_2 (а.с.4).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є співвласниками земельної ділянки площею 0,0509 га, розташованій в АДРЕСА_1, кадастровий номер:НОМЕР_1 (а.с.11).

Інформація про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер:НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, в Державному земельному кадастрі відсутня (а.с.56).

Виходячи з принципу рівності часток співвласників спільного сумісного майна, суд вважає, що розмір часток ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у праві власності на земельну ділянку є рівними та складає по ? частині за кожним.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про смерть НОМЕР_4 та НОМЕР_5, відповідно.

За повідомленнями ХДНК №12, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3,та ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до нотконтори не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавалось (а.с.54, 65).

Відповідно до п .1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права.

Згідно ч.1, 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення; у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави суду для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно із правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Враховуючи, що ОСОБА_3, який набув право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки, проте не зареєстрував його у встановленому законом порядку, та ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснив відчудження належної йому на праві власності ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими на цій земельній ділянці, на користь позивача, суд вважає, що до позивача перейшло й право власності на ? частину земельної ділянки, на якій розташований цей житловий будинок, та яка належала ОСОБА_3

Такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій у Постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 р. у справі № 6-2цс15.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовільнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право

власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, загальною площею 0,0509 га, кадастровий номер:НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя