Справа №333/2245/17
Провадження №2/333/1486/17
19 червня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючої судді Круглікова А.В.,
при секретарі Тарасенко О.О.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
24.04.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 звернувся ОСОБА_1, посилаючись на те, що він на підставі договору дарування є власником вказаної квартири. ОСОБА_2 була дружиною позивача та з 23.09.2011 року зареєстрована у зазначеній квартирі. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2016 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Відповідач ОСОБА_2 з лютого 2016 року з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вибула, однак, не знялася з реєстрації. Між позивачем та відповідачем будь - яких домовленостей щодо збереження за ОСОБА_2 права користування належним ОСОБА_1 житлом у разі її відсутності не було. Оскільки, за вищезазначеною адресою відповідач не проживає, тривалий час не бере участі в утриманні квартири, у позивача виникли проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за ОСОБА_2, чим об'єктивно порушують права ОСОБА_1, у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, у разі неявки відповідачів, не заперечує проти заочного розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 169 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів та, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 22.10.2008 року серії ВМА №425607 (а.с.8-9) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.02.2010 року № 25252036 (а.с.10).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2016 року (а.с.12).
Згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Запорізькій області від 10.05.2017 року за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована з 2011 року (а.с. 18).
Позивачем заявлені вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням з підстав не проживання останньої у вказаній квартирі на протязі останніх років.
Статтею 405 ЦК України унормовано, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч. 1). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2).
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою .
Як встановлено судом, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, не проживає з лютого 2016 року, про що свідчить акт обстеження житлово - побутових умов проживання від 28.04.2017 року, виданий головою ОСББ «Кристал - 3» (а.с.14).
Доказів протилежного матеріали справи № 333/2245/17 не містять та відповідачем не надано.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом повністю.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 640 грн. судом покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 208-209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням-квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя А.В.Круглікова