1Справа № 335/6109/14-ц 2/335/169/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря Барсукової В.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль» (далі ОСОБА_3) звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в солідарному порядку заборгованості за генеральною кредитною угодою №010/02-2/246 від 25.04.2007 року, кредитним договором №010/02-2/246/1 від 25.04.2007 року.На обґрунтування зазначеного позову ОСОБА_3 посилався на те, що 25 квітня 2007 року між Банком та ОСОБА_7 укладено генеральну кредитну угоду №010/02-2/246, у межах якої був укладений кредитний договір №010/02-2/246/1 від 25 квітня 2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_8 кредит у сумі 800 000,00 доларів США для придбання нежитлової адміністративної будівлі, зі сплатою 12,00% річних, строком до 24 квітня 2017 року, а позичадльник зобов'язався у порядку, передбаченому умовами генеральної кредитної угоди та кредитного договору, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитним коштами, а у разі прострочення платежів основного боргу та процентів також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення.

На забезпечення виконання позичальником ОСОБА_7 зобов'язань за генеральною кредитною угодою між банком та фізичними особами укладені договори поруки, а саме: з ОСОБА_5 укладено договір поруки від 25 квітня 2007 року № 010/02-2/246/4; з ОСОБА_6 - договір поруки від 25 квітня 2007 року № 010/02-2/246/2; з ОСОБА_6 В.В. - договір поруки від 25 квітня 2007 року № 10/02-2/246/3.

ОСОБА_9 свої зобов'язання за кредитним договором №010/02-2/246/1 від 25 квітня 2007 року належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 662 170,97 доларів США.

Під час розгляду цивільної справи ОСОБА_3 неодноразово уточнював позовні вимоги відповідно до заяви №140-9-2-00/19-26 від 18.09.2014р., заяви №140-9-2-00/19-37 від 28.11.2014р. та заяви №140-9-2-00/19-09 від 25.02.2015р.

Згідно останньої заяви про уточнення позовних вимог №140-9-2-00/19-09 від 25.02.2015р. Банк просив стягнути з Відповідачів в солідарному порядку заборгованість за Генеральною кредитною угодою від 25 квітня 2007 року № 010/02-2/246, кредитним договором від 25 квітня 2007 року №010/02-2/246/1 на загальну суму 667 184,93 доларів США станом на 31 травня 2014 року, яка складається із: заборгованості за кредитом - 662 170,97 доларів США; нарахованої пені за непогашеним кредитом за період з 04 лютого 2014 року по 30 травня 2014 року - 5 013,93 доларів США.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 року позов задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 567 758,07 доларів США та судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 03 червня 2015 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» задоволено частково, а саме стягнуто із ОСОБА_7, на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 882 803,64 доларів США. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06 липня 2016 р. рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 30 червня 2015 року в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_7 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 уточнив розмір позовних вимог з урахуванням часткового погашення кредиторських вимог СПД ОСОБА_7 впродовж процедури банкрутства у розмірі 653 988,90 грн., зазначивши про залишок непогашених вимог АТ «ОСОБА_3 Аваль» за кредитним договором №010/02-2/246/1 від 25.04.2016р. 5 319 364,01 грн. (5 973 352,94 грн. визнані кредиторські вимоги за Кредитним договором №010/02-2/246/1 від 25.04.2016 р. 653 988,90 грн. кошти отримані в процедурі банкрутства на погашення кредиторські вимог за Кредитним договором №010/02-2/246/1 від 25.04.2016 р.), в т.ч. заборгованість за тілом кредиту 5 305 690,53 грн.; заборгованість за несплаченими відсотками складає 2 627,77 грн.; пеня по тілу кредиту за період з 24.01.2009 р. по 12.11.2009 р. 5 582,31 грн.; пеня по відсоткам за період з 24.01.2009 р. по 12.11.2009 р. 5 463,40 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги заявлені в уточненій позовній заяві від 14.03.2017 року у повному обсязі, з підстав, зазначених в уточненій позовній заяві.

Представник відповідачів позов не визнала, зазначивши що пунктом 7.4. Кредитного договору у звязку з невиконанням умов Договору передбачено право Банку звертатися до ОСОБА_9 достроково та вимагати погашення заборгованості. В даному випадку вимога підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання Кредитором на адресу ОСОБА_9. Банк скористався своїм правом щодо вимог про дострокове погашення і звернувся до ОСОБА_7 з приводу повернення кредитних коштів у повному обсязі листом №12-20/-6-131 від 22.09.2009 року. З моменту звернення Банку до ОСОБА_9 з вимогами про дострокове повернення кредитних коштів у повному обсязі і не отримання оплати (повного погашення) право Банку є порушеним саме в обсязі не повернутих коштів і з цього моменту у нього виникло право на звернення до суду за захистом. Виходячи з цих фактів у судовому засіданні заявлено про сплив позовної давності за вимогами до ОСОБА_7 У звязку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Банку до ОСОБА_7 виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.04.20107 р. між ВАТ«ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», та СПД ФО ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № 010/02-2/246/1.

26 квітня 2007 року, у відповідності до умов кредитного договору, кредитор надав позичальнику кредитні кошти з позичкового рахунку №21 шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника кредитних коштів у розмірі 800 000 доларів США (а.с.126).

На підставі п. 7.4. Кредитного договору №010/02-2/246/1 від 25.04.2016р. з метою досудового врегулювання. Позивач направив 22.09.2009 р. на адресу ОСОБА_9 вимогу (вих. №12-20/06-131, а/с 15-16) про погашення заборгованості за Кредитним договором, якою повідомлено про наявність простроченої заборгованості і запропоновано у добровільному порядку погасити перед Банком заборгованість за Кредитним договором №010/02-2/246/1 від 25.04.2016р. та попереджено, що у випадку незадоволення вимоги, розпочнеться дострокове стягнення заборгованості за вказаним Кредитним договором.

Зазначену вимогу ОСОБА_9 отримав 14.10.2009 р. відповідно, про що повідомив суду представник позивача, та про що свідчить поштове повідомлення.

Відповідно до п. 7.4. Кредитного договору №010/02-2/246/1 від 25.04.2016р. вимога про погашення зобовязань за цим Договором може бути направлена Кредитором ОСОБА_9 у будь-якій час у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання Кредитором за адресою ОСОБА_9.

Таким чином, строк виконання основного зобовязання настав 22 жовтня 2009 року.

13.11.2009р. Постановою Господарського суду Запорізької області у справі №12/187/09 субєкта підприємницької діяльності фізичну особу ОСОБА_7 визнано банкрутом, 09.02.2010р. АТ «ОСОБА_3 Аваль», в межах справи про банкрутство СПД ОСОБА_7, були заявлені грошові вимоги у розмірі 7 539 037,18 грн.

Впродовж процедури банкрутства СПД ОСОБА_7 за рахунок реалізації заставного майна банкрута та за рахунок фінансового поручителя ОСОБА_10 здійснено часткове погашення вимог кредитора АТ «ОСОБА_3 Аваль» у розмірі 2 355 913 грн 19 коп., в т.ч. за Кредитним договором № 010/02-2/246/1 від 25.04.2007р., а саме:

- за рахунок реалізації заставного майна банкрута від арбітражного керуючого ОСОБА_2 АТ «ОСОБА_3 Аваль» отримано - 2 106 439,50 грн., в т.ч. за кредитним договором № 010/02-2/246/1 від 25.04.2007р. - 540 880,22 грн. відповідно до платіжних доручень №8 від 30.06.2010р., №9 від 28.07.2010р. та №wk-12 від 23.09.2010р.

Кошти отримані від реалізації заставного майна на погашення заборгованості за кредитним договором №010/02-2/246/1 від 25.04.2007р. - 540 880,22 грн. було зараховано на погашення тіла кредиту у розмірі 329 938,41 грн. (329 058,19 + 755,22 + 125,0) відповідно до меморіального ордера №14 від 30.06.2010, меморіального ордера №1 від 30.07.2010р. і меморіального ордеру №1 від 28.09.2010р. та нарахованих відсотків у розмірі 210 941,84 грн. відповідно до меморіального ордеру №15 від 30.06.2010р.

- за рахунок фінансового поручителя ОСОБА_10 АТ «ОСОБА_3 Аваль» отримано - 249 673,75 грн., в т.ч. за кредитним договором № 010/02-2/246/1 від 25.04.2007р. 113 108,68 грн. (зараховано на погашення тіла кредиту) відповідно до меморіального ордеру №055/323-20 від 20.04.2011 р.

Впродовж процедури банкрутства відбулось часткове погашення кредиторських вимог СПД ОСОБА_7, в т.ч. заборгованості за Кредитним договором №010/02-2/246/1 від 25.04.2016 р. у розмірі 653 988,90 грн.

31 травня 2011 року Ухвалою господарського суду Запорізької області затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, підприємницьку діяльність СПД ОСОБА_7 припинено. В межах ліквідаційної процедури за рахунок реалізації майна боржника частково погашені вимоги заставного кредитора, а саме: АТ «ОСОБА_3 Аваль» у розмірі 2 355 913 грн 19 коп. (в т.ч. 2 106 439,50 грн. від реалізації заставного майна + 249 673,75 грн. від фінансового поручителя ОСОБА_5В.), а також погашені витрати та оплату послуг ліквідатора у розмірі 159 550 грн 50 коп. Інша кредиторська заборгованість залишилась непогашеною у зв'язку з відсутністю майна та грошових коштів у підприємця-банкрута.

У відповідності до ст. ст. 51, 52, 598 - 609 ЦК України, ст. ст. 47 - 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Суд погоджується з твердженнями представника позивача про те, що невиконані зобовязання відповідача продовжують існувати після припинення підприємницької діяльності за відповідачем, як фізичною особою.

Однак суд не погоджується з позицією представника позивача про те, що відлік строку позовної давності для Банку починається з 31 травня 2011 року, тобто з моменту винесення господарським судом ухвали про часткове погашення вимог Банку, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою уповноваженою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З моменту звернення Банку до ОСОБА_9 з вимогами про дострокове повернення кредитних коштів у повному обсязі і не отримання оплати (повного погашення) право Банку є порушеним саме в обсязі не повернутих коштів і саме з цього моменту у нього виникло право на звернення до суду за захистом.

У судовому засіданні представником відповідача заявлено про сплив позовної давності за вимогами до ОСОБА_7

У зазначеній справі, згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено, що в разі порушення цих строків ОСОБА_3 має право встановити нові строки, а саме достроково звернутися за поверненням кредитних коштів у повному обсязі і ОСОБА_9 зобовязаний вимогу виконати у тридцяти денний строк.

Таким чином, оскільки Банком листом від 22.09.2009 року визначений інший ніж це встановлено графіком строк повернення кредиту, то і відповідно право на звернення за захистом свого права на отримання кредиту у повному обсязі виникло з моменту, коли ОСОБА_9 кошти в повному обсязі в тридцятиденний строк не заплатив, тобто з 22.10.2009 року.

Позов до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя був поданий Банком 30.05.2014 року, тобто вже після спливу строку позовної давності щодо вимог по всім зобовязанням ОСОБА_9 що є підставою для відмови у позові у звязку зі спливом позовної давності.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд України в справах №6-1707цс15 (постанова від 02.12.2015 року), №6-990цс15 (постанова 27.01.2016 року).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Банку до ОСОБА_7

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення суми боргу за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рибалко Н.І.