Справа № 127/7263/17
Провадження № 2-о/127/346/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Помазанові М.О.,

за участю: представника заявника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 29.01.2006 року у м. Вінниця, однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, за адресою: вул. Шевченка, 50, м. Вінниця, а саме з моменту народження 04.01.1993 року по день смерті ОСОБА_4 29.01.2006 року, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що заявник з дня свого народження постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю ОСОБА_5 та маминою бабою ОСОБА_4.

30.10.1995 року мати заявника померла, а тому заявник залишилась проживати за вказаною адресою разом із ОСОБА_4

Заявник з ОСОБА_4 проживали разом, вели спільне господарство, заявник постійно опікувалась останньою, оскільки остання у звязку з похилим віком та хворобливим станом здоровя потребувала сторонньої допомоги.

ОСОБА_4 завжди називала заявника своєю онукою, а заявник в свою чергу називала останню своєю бабою.

29.01.2006 року у м. Вінниці померла ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із 16/25 частки будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 50, м. Вінниця, які належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.1983 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №4-1540.

Інша 9/25 частки будинку належить заінтересованій особі ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 24.09.1983 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №4-1637.

Заявник являється спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом, за заповітом у померлої не має.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених вимог заявника.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення представника заявника, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.01.2006 року у м. Вінниці померла ОСОБА_4, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №020052, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 30.01.2006 року.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

А тому, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із 16/25 частки будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 50, м. Вінниця, які належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.1983 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №4-1540.

Статтею 1264 ЦК України визначено,що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сімєю не менше як пять років до відкриття спадщини.

Так, як вбачається зі змісту домової книжки на будинковолодіння №50 по вул. Шевченка у м. Вінниці заявник була зареєстрована за вказаною адресою разом із померлою ОСОБА_4

Згідно актів від 22.03.2017 року, складених сусідами заявника та затверджених комітетом мікрорайону «Словянка», вбачається, що заявник проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, з моменту свого народження та по сьогоднішній день (більше 20 років), за вказаною адресою проживала разом з ОСОБА_4, яка померла 29.01.2006 року, разом вели спільне господарство. Весь цей час ОСОБА_2 опікувалась ОСОБА_4, так як остання часто хворіла, допомагала ОСОБА_4 у вирішенні побутових питань, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Таким чином, заявник є такою, що спадщину прийняла після смерті ОСОБА_4, вступивши в володіння та управління спадковим майном та у звязку з постійним проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом, за заповітом у померлої не має. Інша 9/25 частки будинку належить заінтересованій особі ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 24.09.1983 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №4-1637, яка не заперечує проти задоволення заявлених вимог заявника.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, встановлення даного факту обумовлено необхідністю оформлення спадщини, не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Разом з тим, суд вважає за можливе встановити лише факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 29.01.2006 року у м. Вінниця, однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, за адресою: вул. Шевченка, 50, м. Вінниця, задовольнивши заяву частково, оскільки не вбачає підстав для встановлення факту проживання заявника саме з моменту народження 04.01.1993 року по день смерті ОСОБА_4 29.01.2006 року, оскільки закон, зокрема ст.1264 ЦК України, вимагає лише наявність доказів проживання зі спадкоємцем однією сімєю не менше як пять років до відкриття спадщини. В той час, як часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.328, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 60, 158, 212-215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 29.01.2006 року у м. Вінниця, однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, за адресою: вул. Шевченка, 50, м. Вінниця.

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: