У х в а л а

25 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Южного міського суду Одеської області від 22 квітня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області Валігурський Михайло Михайлович, ОСОБА_7, про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и л а :

Южний міський суд Одеської області рішенням від 22 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 01 березня 2017 року судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишила без змін.

03 травня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Южного міського суду Одеської області від 22 квітня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах статей 203, 215, 229, 717 Цивільного кодексу України.

На підтвердження підстави перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на постанову Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України визначено, що підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 01 березня 2017 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, суд касаційної інстанції залишив без змін судові рішення й погодився з їх висновками про те, що позивачка усвідомлювала фактичні обставини спірного договору дарування під час його підписання, оскільки суд установив факт наявності послідовності в її діях та свідомого волевиявлення. При цьому позивачка не надала належних доказів того, що вона, будучи особою похилого віку, яка за станом здоров'я дійсно потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги, погоджувалась на передачу нерухомого майна у власність онуки лише за умови довічного її утримання і, укладаючи спірний договір, помилялася щодо правової природи правочину, прав та обов'язків, які виникнуть після його укладення між нею та відповідачкою.

Саме такий висновок міститься у наданій постанові від 21 жовтня 2015 року, на яку посилається заявниця і в якій Верховний Суд України дійшов висновку про те, що, вирішуючи питання про наявність чи відсутність помилки - неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору дарування замість договору довічного утримання, суд повинен установити: вік позивача, його стан здоров'я та потребу у зв'язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі дарувальником спірного нерухомого майна обдаровуваному та продовження ним проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування тощо. При цьому на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним особа повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення.

Таким чином, судове рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не суперечить викладеному в зазначеній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області Валігурський Михайло Михайлович, ОСОБА_7, про визнання договору дарування недійсним за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Южного міського суду Одеської області від 22 квітня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко