Справа № 306/1529/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Джуги С.Д.

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Свалявського районного суду від 18 жовтня 2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановила:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору від 13 листопада 2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 02.06.2016 року має заборгованість 18856,42 грн., яка складається з наступного: 1864,00 грн. заборгованість за кредитом, 12818,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 874,12 грн. штраф (процентна складова). Оскільки до цього часу відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому просить позов задоволити.

Рішенням Свалявського районного суду від 18 жовтня 2016 року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

Не погоджуючись з даним рішення, ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову. На обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд неправомірно відмовив у позові з тих підстав, що відсутній оригінал анкети-заяви про отримання кредиту. Вказує, що факт отримання ОСОБА_1 кредитної картки зафіксовано відповідним фотом. Крім того, факт користування кредитною карткою підтверджується випискою з карткового рахунку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В матеріалах справи наявна копія анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.6) в якій зазначено, що 13.11.2013 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, на підставі чого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банком надано розрахунок станом на 02.06.2016 року в якому зазначено, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість за кредитним договором на загальну суму 18856,42 грн., і така складається з: 1864 грн. заборгованості по тілу кредиту, 12818,30 грн. заборгованості по відсоткам, 2800 грн. заборгованості по пені та комісії; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 644,55 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4, 5).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано оригіналу анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а тому не можна стверджувати, що кредитний договір укладено в письмовій формі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу статей 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 207 ч. 2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Ст. 64 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є будь-які документи, листування службового або особистого характеру, або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду особою, яка бере участь в справі, для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь в справі, має право вимагати подання оригіналу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 заперечує факт підписання ним кредитного договору, у звязку із чим ставив питання про витребування оригіналів відповідних документів.

Ухвалою Свалявського районного суду від 17.08.2016 року дане клопотання задоволено. Витребувано від ПАТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву позичальника, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (а.с.49).

У відповідь на дану ухвалу позивачем повідомлено суд, що оригінали витребуваних документів не має можливості надати, оскільки кредитний договір загублено в архівах банку (а.с.60).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутність оригіналу заяви-анкети на отримання кредиту не дає підстав стверджувати, що було дотримано письмову форму кредитного договору. При цьому, згідно ч. 2 ст. 1055 ЦК України недотримання письмової форми має наслідком нікчемність кредитного договору.

Посилання апелянта на фіксацію отримання ОСОБА_1 кредитної картки за допомогою фотографії (а.с.62) не може братися до уваги позаяк з даної копії фотографії неможливо встановити, що зафіксована на ній картка стосується саме кредитного договору, який є предметом даної справи. Крім того неможливо встановити дату фотозйомки. Не являється також достатнім доказом в даному випадку й виписка по рахунку (а.с.63, 64), оскільки неможливо однозначно встановити, що така стосується саме кредитного договору, який є предметом спору. Зокрема в копії заяви-анкети не вказано жодних реквізитів кредитної картки чи рахунку, що надані (відкриті) для користування відповідачу.

Крім того, колегія суддів констатує, що вищезазначені докази жодним чином не підтверджують факт дотримання сторонами письмової форми кредитного договору на момент його укладення та не заміняють його, а відтак не спростовується висновок суду щодо відмови в задоволенні позову.

За встановлених обставин, та відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхилення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Виходячи з наведеного вище та керуючись приписами статей 303, 307, 309, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 18 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання законної сили.

Суддя-доповідач

Судді