Справа № 242/825/17
Провадження № 2/242/573/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
02 червня 2017 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г.,за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 02.03.2017 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Разом із ним у вищевказаній квартирі зареєстрованою значиться його донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_2 з травня 2012 року не мешкає за даною адресою без поважних причин та добровільно виписуватися а не бажає. Також позивач зазначив, що зараз він вимушена переплачувати гроші за комунальні послуги та це позбавляє його можливості вільно розпорядитися квартирою. Просить суд визнати ОСОБА_2. такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та зазначив, що його донька ОСОБА_2 мешкала разом із ним за вищевказаною адресою. В травні 2012 року вона зібрала речі і пішла проживати до своєї матері, з цього часу вони не спілкуються, де вона знаходиться на теперішній час йому не відомо. Просить суд задовольнити позовні вимоги та проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилася, будучі належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи.
Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що знає позивача ОСОБА_1 з 1995 року, оскільки він мешкає по сусідству за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним за вказаною адресою мешкала його донька ОСОБА_4 Їй також достовірно відомо, що з травня 2012 року ОСОБА_4 переїхала жити до своєї матері, з цього часу за вищевказаною адресою вона не мешкає і її місцезнаходження невідомо.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що йому знайомий ОСОБА_6, оскільки він є його сусідом з 1984 року. Йому відомо, що донька позивача ОСОБА_4 в 2012 році переїхала жити до своєї матері, після чого її за адресою: АДРЕСА_1 він не бачив.
Суд, вислухавши позивача, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 05.07.2006 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8
Згідно договору дарування квартири від 14.07.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області, ОСОБА_1 прийняв у дар від ОСОБА_9 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вищевказаний договір зареєстровано комунальним підприємством «Селидівське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за № 545.
Згідно акту про фактичне не проживання № 1502 від 17.02.2017 року, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована, але з травня 2012 року фактично не проживає.
Згідно довідки № 15.39-5/914 від 05.04.2017 року, виданої Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, актовий запис про шлюб та смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутній, перевірено по первинним та поновленим актовим записам по всім міським та селищним радам за період з 01.01.2008 року по теперішній час та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад чотири роки, це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними.
В зв'язку з чим, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Владимирська