ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Великоснітинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що 15 жовтня 2016 року помер його офіційний опікун ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та на житловий будинок №5 по вул. Шкільній в с. Велика Снітинка Фастівського району Київської області. Реалізовуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте йому було відмовлено у звязку з відсутністю документів, які б підтвердили проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.03.2017 року був встановлений факт постійного проживання однією сімєю позивача із спадкодавцем. Звернувшись до нотаріальної контори позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру. Проте, в отримані свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, позивачеві було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на цей будинок.

На підставі зазначеного, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 5 по вулиці Шкільній (бувша Піонерська) в селі Велика Снітинка Фастівського району Київської області, після смерті ОСОБА_2, померлого 15 жовтня 2016 року.

В судове засідання сторони не зявились, про день слухання справи повідомлені судом належним чином, надали до суду письмові заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, позивач вимоги заяви підтримав, представник Великоснітинської сільської ради Фастівського району проти задоволення заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно Витягу з розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації №48 від 10.02.2009 року піклувальником ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 призначений ОСОБА_2 (а.с.18).

ОСОБА_2 помер 15 жовтня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №382760 виданого Виконавчим комітетом Великоснітинської сільської ради Фастівського району Київській області (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: Київська область, Фастівський район, село Велика Снітинка по вул. Шкільній (бувша Піонерська) №5, який зареєстрований за спадкодавцем по праву приватної власності на підставі рішення Фастівського міського народного суду Київської області від 12 жовтня 1990 року та зареєстровано в реєстрову книгу №1 р. 700, що стверджується довідкою № 481 КП Фастівської міської ради Фастівського бюро технічної інвентаризації від 24 квітня 2017 року (а.с.16).

Відповідно до довідки №580 КП Фастівської міської ради Фастівського бюро технічної інвентаризації від 16 травня 2017 року станом на 01 січня 2013 року, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та дублікат правовстановлюючого документу на житловий будинок №5 по вул. Шкільній (бувша Піонерська) в селі Велика Снітинка Фастівського району Київської області КП «Фастівське БТІ» не видавалися та не реєструвалися.

Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2017 року встановлений факт постійного проживання однією сімєю ОСОБА_3 разом із спадкодавцем ОСОБА_2, який помер 15 жовтня 2016 року, не менш як пять років до часу відкриття спадщини (а.с.20-21).

Відповідно до вказаного рішення ОСОБА_3 набув статусу спадкоємця за законом четвертої черги на спадщину померлого ОСОБА_2.

Реалізовуючи своє право на спадщину, ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом та отримав свідоцтво на право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1. Проте, нотаріус листом від 10.05.2017 року за № 281/02-14 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця (а.с. 25).

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 3.3 ОСОБА_4 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з їх втратою та відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також у даному ОСОБА_4 зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, прийняв спадщину після смерті спадкодавця, тому набув право спадкування на житловий будинок, але не має правовстановлюючого документа про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1218, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на житловий будинок №5 по вул. Шкільній (бувша Піонерська) в селі Велика Снітинка Фастівського району Київської області з надвірними будівлями після смерті ОСОБА_2, який помер 15 жовтня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова