АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/2859/17 Головуючий 1 інст. Шевцов О.А.
Справа № 629/4238/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

29 травня 2017 року місто Харків

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Карімова Л.В., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 лютого 2017 року та додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України», директора Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_2, завідувача Лозівської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_3, третя особа лікар з гігієни харчування Лозівської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_4, про визнання дій неправомірними та незаконними, визнання недійсним, нечинним та скасування наказу про прийняття на роботу, зобовязання прийняти на роботу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, дискримінацію та упереджене ставлення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2017р.

відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 у вищезазначеній справі.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 24.03.2017р. вищезазначену цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України.

Додатковим рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2017р. вирішено питання щодо судових витрат.

Вказана цивільна справа надійшла до Апеляційного суду Харківської області 03.05.2017р.

13.03.2017р. на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2017р., а також 15.05.2017р. (13.05.2017р. - поштою) на додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2017р. ОСОБА_1 подані апеляційні скарги та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку з посиланням на те, що у звязку зі своєю хворобою та хворобою дітей вона не змогла подати апеляційні скарги в установлений законом строк.

Зазначені ОСОБА_1 обставини підтверджуються доданими до клопотання довідками про хворобу, тому клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2017р. та додаткового рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2017р. підлягають задоволенню.

Також разом з апеляційними скаргами на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2017р. та додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2017р. ОСОБА_1 подані клопотання про звільнення від оплати судового збору з посиланням на скрутний матеріальний стан у звязку з тим, що її сімя є малозабезпеченою, сама ОСОБА_1 є одинокою, баготодітною непрацюючою матірю, на утриманні якої знаходяться малолітні та неповнолітні діти (один з яких інвалід з дитинства).

Перевіривши доводи клопотань ОСОБА_1, вважаю що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до розяснень, наданих у пункті 1 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ№ 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»з подальшими змінами, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. (ч.2 ст.8 Закону.)

Враховуючи, що доводи ОСОБА_1 щодо її тяжкого матеріального стану підтверджуються наданими до апеляційних скарг фотокопіями документів, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від оплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2017р..

Додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2017р. стосується вирішення питання про розподіл судових витрат у справі відповідно до ст. 88 ЦПК України та не стосуються вирішення позовних вимог по суті.

Тому з урахуванням розяснень, наданих в п. 22 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ№ 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ОСОБА_1 не повинна сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги на додаткове рішення суду.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15.02.2017р. та додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11.04.2017р. оформлені відповідно до вимог ст. 295 ЦПК України, і підстав для залишення їх без руху не вбачається.

Керуючись ст.8 Закону України «Про судовий збір», ст. 73, ч.1 ст.121, ч.ч.1,5 ст.297 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 лютого 2017 року та додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від

15 лютого 2017 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від

15 лютого 2017 року та додаткове рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України», директора Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_2, завідувача Лозівської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_3, третя особа лікар з гігієни харчування Лозівської філії Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя України» ОСОБА_4, про визнання дій неправомірними та незаконними, визнання недійсним, нечинним та скасування наказу про прийняття на роботу, зобовязання прийняти на роботу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, дискримінацію та упереджене ставлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: