Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/987/16-ц Головуючий у 1-й інст. Моголівець І. А.
Категорія 44 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення із житлового приміщення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року про зупинення провадження,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 Просить виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що на вищевказану квартиру виконкомом Сингаївської сільської ради їй на сім'ю у складі з сином видано ордер, але вона не може вселитися у житло, оскільки його без законних підстав продовжує займати відповідач.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року провадження у справі зупинено до вирішення іншої справи № 279/5968/16-ц, яка розглядається Коростенським міськрайонним судом в порядку цивільного судочинства.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зокрема посилається на те, що суд безпідставно зупинив провадження у справі, чим порушується її право, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, на справедливий розгляд справи у розумні строки.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року в справі №6-1367цс15 та від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконкому Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 03 вересня 2015 року №43 позивачу на сім'ю у складі з сином виділено квартиру АДРЕСА_2 (а.с.33). На підставі цього рішення виконком відповідної ради 04 вересня 2015 року видав ОСОБА_1 ордер №77 на вищевказане житлове приміщення, що є підставою для вселення в квартиру (а.с.34).

Проте вселитися в квартиру позивач не може, оскільки її займає відповідач. Захищаючи своє право, позивач звернулася із позовом про виселення відповідача.

Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 23 грудня 2016 року відкрито провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області про скасування рішення виконкому Сингаївської сільської ради від 03 вересня 2015 року №43 та визнання ордеру від 04 вересня 2015 року №77 на жиле приміщення недійсним.

Пункт 4 ч.1 ст.201 ЦПК України передбачає обов'язковість зупинення провадження у справі в разі, коли ухвалення рішення у даній справі можливе тільки після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для розгляду даної справи, у іншій справі, що розглядається зокрема в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин поняття «неможливості розгляду» полягає у тому, що обставини, які є підставою позову в даній справі, є предметом дослідження в іншій справі, та рішення суду в цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору в даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаний або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснила, що в іншій цивільній справі оспорюється законність рішення виконкому та правомірність видачі ОСОБА_1 ордеру. Оспорює особа, яка вважає, що квартира була виділена ОСОБА_1, а не їй незаконно.

За таких обставин від вирішення іншої цивільної справи залежить правомірність звернення позивача із даним позовом. В іншій цивільній справі можуть бути вирішені питання стосовно підстав даного позову, оскільки звернутися можна лише за захистом своїх прав, то у разі задоволення позову в іншій цивільній справі та визнання ордеру недійсним відпадає правомірність звернення позивача із даним позовом про виселення зі спірного житла.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано зупинив провадження у даній справі, оскільки результати розгляду іншої справи безпосередньо впливають на вирішення справи, що розглядається, а доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції Так, у разі задоволення позову, тобто скасування рішення виконкому та визнання ордеру недійсним, у даному позові про виселення слід буде відмовляти, оскільки підлягає захисту порушене право конкретної особи, яка звернулася за захистом своїх прав.

Поряд із цим, колегія суддів звертає увагу на некоректність допущену судом першої інстанції при формулюванні резолютивної частини ухвали, якою зупинено провадження у справі, в частині щодо строку, на який зупинено провадження у справі. Так, за положеннями п.3 ч.1 ст.203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.4 ч.1 ст.204 ЦПК України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Суд зупинив провадження у справі на строк більший ніж до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення даної справи. Тобто безпідставно охоплена й стадія касаційного оскарження та фактично збільшено строк зупинки у разі подання касаційної скарги. Рішення ж набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом у разі подання апеляційної скарги (ч.1 ст.223 ЦПК України).

Підлягає розгляду житловий спір. Враховуючи важливість предмета позову та обставини даної справи, а саме - право ОСОБА_1 на звернення із даним позовом, колегія суддів апеляційного суду змінює ухвалу суду першої інстанції відповідно до ст.312 ЦПК України в частині строку зупинення провадження у справі та приводить його у відповідність до закону, що буде відповідати поняттю розумного строку. Колегія заміняє слова «до вирішення іншої справи» на слова «до набрання законної сили судовим рішенням у справі». У решті ухвала залишається без змін з огляду на вищевикладене.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року змінити в частині строку зупинення провадження у справі, замінивши слова «до вирішення іншої справи» на слова «до набрання законної сили судовим рішенням у справі».

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: