УхвалА

іменем україни

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., ЛуспеникаД.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, який у подальшому було уточнено, посилаючись на те, що ОСОБА_5, з яким вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу, участі у вихованні їх спільного сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні, не приймає, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає. У зв'язку з наведеним ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 28 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задовольнити частково, зменшивши розмір аліментів з 1/4 до 1/10 частки.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 180, 182, 183 СК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що відповідач, будучи батьком малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, свого обов'язку по його утриманню не виконує, належної допомоги добровільно не надає, маючи таку можливість, так як працює й має регулярний дохід, а тому з нього на користь позивачки підлягає стягненню аліменти на утримання сина, розмір яких судом визначено з урахуванням доходу платника аліментів та потреб дитини.

Доводи касаційної скарги про завищений розмір стягнутих аліментів є безпідставними й такими, що направленні на переоцінку доказів і фактичним обставинам справи, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Отже, судові рішення є законними і обгрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

Д.Д. Луспеник