Справа № 541/1020/17
Номер провадження 2/541/657/2017
19 червня 2017 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
судді Городівського О. А.,
за участю секретаря - Ніколаєнко М. В.,
представників позивачки ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород цивільну справу
про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
15 травня 2017 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_3.
На підтвердження позовних вимог позивачка посилається на те, що вона є власником квартири № 24, по вулиці Гоголя, 54 в місті Миргород Полтавської області.
У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_4, який не є співвласником вказаної квартири та не проживає в ній з 2008 року.
На даний час наявність реєстрації відповідача в квартирі обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.
В судове засідання ОСОБА_3 не зявилася, її представники ОСОБА_1 (копія довіреності а.с.13), адвокат ОСОБА_2 (доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги а.с.26) позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позові.
Відповідач, ОСОБА_4, в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень, пояснень щодо позову не надавав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до положень ст. ст 77, 224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_3 є одноособовим власником квартири № 24, по вулиці Гоголя, 54 в м. Миргород Полтавської області. ЇЇ право власності підтверджується свідоцтвом про право власності серії ЯЯЯ № 906347 від 27 грудня 2006 року (а.с.6).
Відповідач ОСОБА_4 доводиться позивачці колишнім зятем, що підтверджується копією рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30.08.2010 про розірвання шлюбу між відповідачем та дочкою позивачки. Родинні відносини між позивачкою та її дочкою підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 (дочки позивачки) (а.с.7).
ОСОБА_4 зареєстрований в квартирі позивачки, що підтверджується адресною довідкою № 02-08/72 від 18.06.2017 (а.с.22).
Відповідно до довідки про відсутність особи за місцем реєстрації складеного Головою будинкового комітету відповідач ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з липня 2008 року (а.с.4).
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України по справі про офіційне тлумачення терміна «член сімї» № 5-рн/99 від 03.06.1999 до членів сімї відноситься, зокрема, зять, тобто особа, яка не перебуває у безпосередніх родинних звязках, але постійно проживає разом.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому ОСОБА_4 необхідно визнати таким, що втратив право на користування приміщенням квартири № 24, по вулиці Гоголя, 54 в місті Миргороді Полтавської області.
Згідно ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Керуючись ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 213, 215, 224, 225, 226,232 ЦПК України, суд
Задовольнити позовну заяву ОСОБА_3.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування приміщенням, квартири АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.
Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О. А. Городівський