Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/120/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 травня 2017 року м. Гребінка

24 травня 2017 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Татіщевої Я.В., розглянувши у приміщенні суду м. Гребінка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діє як законний представник малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, що діє як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_6, про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що 25.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір б/н відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 8000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 16.08.2014 року позичальник ОСОБА_4 померла. На виконання вимоги ч.2 ст.1281 ЦК України щодо предявлення вимоги до спадкоємців позивачем 26.01.2016 року було направлено претензію кредитора до Гребінківської ДНК. 12.02.2016 року позивачем було отримано відповідь Гребінківської ДНК, де зазначалось, що спадкоємцями померлої ОСОБА_4, які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (що діє як законний представник малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4), ОСОБА_5 (як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_6). Вказує, що 19.08.2016 року до спадкоємців було направлено лист-претензію, згідно якого позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Зазначає, що станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 25.05.2007 року становить 7944,06 грн.

На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 (що діє як законний представник малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4), ОСОБА_5 (що діє як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_6) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 7944,06 грн. за кредитним договором №б/н від 25.05.2007 року та судовий збір.

У судове засідання представник позивача не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачі ОСОБА_5, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, надали заперечення на позовну заяву, відповідно яких просили відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку з пропуском строку звернення з вимогами до спадкоємців про стягнення боргу; судові витрати покласти на позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи та дослідивши обставини справи в межах наданих письмових доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що 25 травня 2007 року між позивачем та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № б/н на суму кредитного ліміту 1753,20 грн., про що свідчить заява з умовами і правилами надання банківських послуг, підписані відповідачем (а.с.11-17).

Не виконуючи належним чином свої зобовязання за кредитним договором, згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 25.05.2007 року, станом на 31.08.2016 року за ОСОБА_4 утворилася заборгованість на загальну суму 7944,06 (сім тисяч девятсот сорок чотири) грн. 06 коп.(а.с.5-10).

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник ОСОБА_4 померла 18 серпня 2014 року згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ №269203 (а.с.20).

Частиною 1 статті 608 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до письмового розяснення Гребінківської ДНК №63/02-14 від 04.02.2016 року, наданого на запит позивача від 02.01.2016 року, після смерті ОСОБА_4В спадщину прийняли: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.30).

Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить право протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

19.08.2016 року позивачем було направлено листи-претензії на адресу відповідачів

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була направлена претензія кредитора до Гребінківської ДНК 26.01.2016 року, при цьому у додатку рахується копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач дізнався про відкриття спадщини ще у січні 2016 року, тоді як позов надійшов до суду 10.02.2017 року.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно дост. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Стаття 1282 ЦК України визначає, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести та обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні докази наявності спадкового майна, яке було прийнято відповідачами після смерті боржника. Сам лише факт спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини не свідчить про фактичне прийняття спадщини та про наявність будь-якого спадкового майна.

Оскільки відсутні докази набуття відповідачем права власності на спадкове майно, не встановлений його склад, то неможливо встановити, чи перейшли до відповідачів в порядку спадкування обовязки спадкодавця перед іншими особами (кредиторами).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 526, 610, 530, 1281 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 213-215, ч.1 ст.223 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1; ОСОБА_2, що діє як законний представник малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4; ОСОБА_5, що діє як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_6, про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_9