АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Дмитрука Тараса Васильовича в інтересах Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Державного підприємства «СЕТАМ», Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акта державного виконавця про проведення аукціону з реалізації майна, свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, договору купівлі-продажу квартири,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/3702/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі по тексту - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») про забезпечення його позову до Державного підприємства «СЕТАМ», Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акта державного виконавця про проведення аукціону з реалізації майна, свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, договору купівлі-продажу квартири.

Не погодившись із такою ухвалою суду Дмитрук Т.В. в інтересах ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову. Зазначає, що висновок суду першої інстанції є безпідставним і незаконним, та таким, що не відповідає залученим до справи доказам. У суду є всі правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову. ОСОБА_3 може відчужити квартиру АДРЕСА_1, що може зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

В суді апеляційної інстанції Головіна О.І. в інтересах ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

В судове засідання представники Державного підприємства «СЕТАМ», Дніпровського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2016 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ», Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати недійсними електронні торги, протокол проведення електронних торгів, акт державного виконавця про проведення аукціону з реалізації майна, свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, договір купівлі-продажу квартири.

Одночасно з вчиненням зазначених процесуальних дій, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подало до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про забезпечення позову.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У позовній заяві ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просило визнати недійсними електронні торги, проведені 01 липня 2016 року Державним підприємством «СЕТАМ», з реалізації нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 визнати недійсним протокол проведення електронних торгів №179858 від 01 липня 2016 року, складений Державним підприємством «СЕТАМ», визнати недійсним акт державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна від 19 липня 2016 року, визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, видане 25 липня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстроване в реєстрі за №752 та визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири №8, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Оскільки предметом позову ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» є визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту державного виконавця про проведення аукціону з реалізації майна, свідоцтва про придбання майна з електронних торгів та договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, за яким ОСОБА_3 набула право власності на вказану квартиру, та на підставі якого вона має можливість здійснити її відчуження, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України».

З урахуванням викладеного, заява ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про забезпечення позову накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_3 підлягає задоволенню, оскільки вказане нерухоме майно є предметом оспорюваних правочинів.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Таким чином, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року, постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про забезпечення його позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року скасувати та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Стягувач - Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», , МФО банку 322313, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127.

Боржник - ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

Строк пред'явлення ухвали до виконання - протягом трьох років.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль