Справа № 468/676/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.06.2017 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря Цегельник Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай). На обґрунтування вимог позивач в заяві та в судовому засіданні зазначила, що з 10.01.1994 року була прийнята в члени КСП ім. Леніна. В подальшому КСП ім. Леніна отримало державний акт на право колективної власності на землю, проте позивач помилково не була включена до списків осіб, що був додатком до державного акту на право колективної власності на землю.

В 2001 році вона зверталась до суду з позовом до Добренської сільської ради про визнання за нею права на земельну частку (пай), проте судом було відмовлено в задоволенні позову. Після цього вона виявила, що на території сільської ради залишились нерозподілені землі та вона неодноразово зверталась до сільської ради та ОСОБА_2 РДА з вимогами про надання їй земельної ділянки, проте її вимоги не були задоволені.

Позивач вважає, що з поважних причин пропустила строк позовної давності, оскільки зверненню до суду перешкоджало матеріальне становище позивача, її хвороби, тому просила суд поновити пропущений нею строк.

У звязку з цим позивач просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, не забезпечила участь свого представника, у звязку з чим суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи (копію довідки СТОВ «Лан» від 23.10.2015 року №115; копію довідки СТОВ «Лан» від 23.10.2015 року №116; копію рішення Добренської сільської ради від 29.09.2000 року №7; копію протоколу комісії по реформуванню аграрного сектора економіки при Добренській сільській раді від 27.06.2003 року №2; копію листа ОСОБА_2 райдержадміністрації від 08.12.2003 року №Д-1013-з; копію листа ОСОБА_2 райдержадміністрації від 08.10.2015 року №Д-113-02; копію довідки Добренської сільської ради від 16.06.2015 року №1027/01.32; копію повідомлення Добренської сільської ради від 06.10.2016 року №150/04.13; копію заяви ОСОБА_1 від 23.04.2000 року; копію заяви ОСОБА_1 від 03.09.2003 року; копію рішення Баштанського районного суду від 03.01.2001 року по справі №2-11/2001; довідку відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.06.2017 року №102/104-17; довідку архівного відділу ОСОБА_2 райдержадміністрації від 02.06.2017 року №Д-109-04/6; архівну довідку архівного відділу ОСОБА_2 райдержадміністрації від 02.06.2017 року №Д-109-04/6;), суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 30.06.1993 року по 02.04.2002 року була членом КСП ім. Леніна.

16.11.1995 року КСП ім. Леніна отримало державний акт на право колективної власності не землю, проте позивач ОСОБА_1 до списків осіб, що був додатком до державного акту на право колективної власності на землю не була включена.

Зазначені правовідносини врегульовані Указом Президента України від 10.11.1994 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" із п.2 якого слідує, що місцеві Ради передають у колективну власність землі сільськогосподарським підприємствам, трудові колективи яких виявили бажання одержати землю у власність, та Указом Президента України від 08.08.1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям". Відповідно до п.2 зазначеного Указу право на земельну частку (пай) мають члени підприємств відповідно до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Із зазначеного нормативного акта слідує, що право на земельну частку виникає у члена сільськогосподарського підприємства (в тому числі акціонерного товариства) з моменту одержання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю. Із ст. 25 ч.1 ЗК України слідує, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до ст. 2 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку. При цьому право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При цьому, відповідно до ст.71, 75, 80 ЦК УРСР, норми якого діяли на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Позовна давність застосовується судом, незалежно від заяви сторін. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Баштанського районного суду від 03.01.2001 року у справі №2-11/2001 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Добренської сільської ради та СГВК «Лан» про визнання права на земельну частку (пай). Вказане рішення не оскаржене та набрало законної сили. Даним судовим рішенням встановлено, що позивач дізналась про порушення своїх прав в квітні 1997 року та без поважних причин пропустила строк позовної давності, у звязку з чим їй було відмовлено в задоволенні позову.

За такого дата, коли позивач дізналась про порушення своїх прав та факт пропуску строку позовної давності позивачем без поважних причин встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України такий факт доказуванню не підлягає, що в свою чергу є підставою для відмови в задоволенні даного позову позивача, оскільки він стосується того ж предмету та тих самих обставин.

Окрім цього, є необґрунтованою вимога позивача про поновлення пропущеного нею строку позовної давності, оскільки можуть бути поновлені тільки процесуальні строки, натомість строк позовної давності не є процесуальним строком та поновленню не підлягає, а в разі доведеності стороною поважності причин його пропуску порушене право підлягає судовому захисту, проте вказані позивачем в позові обставини не є свідченням поважності такого тривалого пропуску строку позовної давності.

Вищенаведене є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову через пропуск позивачем строку позовної давності, що встановлено рішенням Баштанського районного суду від 03.01.2001 року в справі №2-11/2001.

На підставі викладеного, ст.71, 75, 80 ЦК УРСР та керуючись ст.ст. 3, 10; 11; 60; 61 ч.3; 214; 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ