АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю представника заявника Кравченка А.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2017 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» до ОСОБА_2 паро стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», ОСОБА_2 - задоволено.

Замінено сторону (стягувача) виконавчого провадження по виконанню рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказувала, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не було повідомлено сторін про дату та час розгляду заяви. Крім того, продаж банками боргів фізичних осіб є незаконними, оскільки відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231», банки мають право продавати борги тільки суб'єктів господарювання, тобто лише проблемні кредити підприємців банки можуть продавати колекторам. Також зазначала, що її, як заставодавця, не було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, росила ухвалу суду скасувати.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Кравченко А.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Справа № 753/2087/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6893/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Задовольняючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції виходив із положень ст. 378 ЦПК України та з того, що правонаступником за правом вимоги по кредитному договору боржника ОСОБА_2 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», тому дійшов висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з ч. 5 ст. 8 вказаного Закону, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст. 37 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, законодавець визначає нового кредитора, як правонаступника, на підставі прав та зобов'язань, набутих від первісного кредитора відповідно до здійсненого правочину, відступлених прав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 87 455, 02 грн.

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 114/18 від 21 квітня 2016 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, й у тому числі за зобов»язаннями ОСОБА_2

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги № ДГ-КІБ 21/04/16 від 21 квітня 2016 року ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, й у тому числі за зобов»язаннями ОСОБА_2

З викладеного вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернувся до суду в своїх інтересах та за захистом своїх прав як кредитора, наданих йому на підставі договору про відступлення права вимоги (факторингу) № ДГ-КІБ 21/04/16 від 21 квітня 2016 року.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у справі, в межах якої Дарницьким районним судом м. Києва 29 квітня 2014 року ухвалено рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Доводи апеляційної скарги про те, що продаж банками боргів фізичних осіб є незаконним, колегія суддів не приймає до уваги враховуючи наступне.

Відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова послуга це операція з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Отже, відступлення права вимоги не є фінансовою послугою в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_2 як заставодавець не була повідомлена про відступлення права вимоги, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування ухвали, оскільки самі по собі ці обставини не впливають на вирішення питання про заміну сторони, а лише дають право боржнику висунути проти вимог нового кредитора заперечення (ч.2 ст. 518 ЦК України).

Оскільки висунуті ОСОБА_2 заперечення щодо заміни кредитора в зобов'язанні не є обставинами, що дають підстави вважати відступлення права вимоги незаконним, доводи апеляційної скарги щодо відсутності належного повідомлення боржника про судове засідання не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Крім того, в матеріалах справи міститься судова повістка від 02 лютого 2017 року про виклик до суду на 20 лютого 2017 року відповідача ОСОБА_2 (а.с. 98), що свідчить про повідомлення судом про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду в оскаржуваній ухвалі відповідають вимогам закону та обставинам справи, підстав для скасування ухвали не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 20 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: