Дата документу 26.04.2017 Справа № 554/8830/16-ц
Справа № 554/8830/16-ц
Провадження № 2/554/779/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 квітня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Дрозддові Д.А., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1П звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що 25 червня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб Полтавським міським Палацом реєстрації шлюбів. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_2 Подружнє життя не склалося через несумісність характерів та втрати поваги один до одного. У червня 2016 року, відповідач, забравши дітей залишили позивача. З того часу вона проживає разом з батьками. Протягом цього часу ні хто із сторін не намагався відновити стосунки. Сімя перестала існувати, тому шлюб перестав існувати. На примирення позивач не згоден. Спору про поділ майна між сторонами не має.

Позивач у судове засідання не зявився, подавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, прохала не надавати строк на примирення, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного

Судом встановлено, 25 червня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб Полтавським міським Палацом реєстрації шлюбів.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5)

Подружнє життя не склалося через несумісність характерів та втрати поваги один до одного. У червня 2016 року, відповідач, забравши дітей залишили позивача. З того часу вона проживає разом з батьками. Протягом цього часу ні хто із сторін не намагався відновити стосунки. Сім»я перестала існувати, тому шлюб перестав існувати.

На примирення позивач не згоден.

Спору про поділ майна між сторонами не має.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу. За таких обставин позовна заява задовольняється в повному обсязі.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112-113 СК України, ст.ст. 10- 11, 15, 30, 60, 76, 88, 169, 208, 212-215, 218, 224, 293 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 червня 2005 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, свідоцтво серії І-КЕ 004244, актовий запис №620 -розірвати.

Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_2 залишити прізвище ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів із дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів із дня його проголошення, або протягом 10 днів із дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку

Суддя О.І. Шевська