АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/978/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову Товариство зазначало, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 28 жовтня 2010 року був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 10 100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів.

Посилаючись на те, що боржник неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31 травня 2016 року становить 66 282 грн. 55 коп. та складається із: заборгованості за кредитом - 9 840 грн. 97 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 49 709 грн. 08 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 3 100 грн. 00 коп.; а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 3 132 грн. 50 коп. - штраф (процентна складова), просив задовольнити позов.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 66 282 грн. 55 коп. - заборгованості за кредитним договором; 1 378 грн. 00 коп. - судового збору, а всього - 67 660 грн. 55 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 28 жовтня 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10 100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення та сплати всіх платежів, що відповідає дії платіжної картки, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних ресурсів (а.с. 4-5, 6, 7, 8, 9-32, 33).

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

28 жовтня 2010 року відповідач власноручно склав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» для отримання кредитної картки. Із цієї анкети-заяви слідує, що відповідач ОСОБА_2 надав згоду про те, що заява позичальника, разом з пам'яткою клієнта, запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між позичальником і банком договір про надання банківських послуг. У заяві також зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку, і відповідач зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

Цього ж дня, ОСОБА_2 власноручно підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.103), в якій зазначено умови, строк та порядок погашення кредиту.

Відповідач відповідно до умов Кредитного договору засвідчив, що він ознайомлений з фінансовими умовами кредитного договору та зразками розрахунків суми плати за використання кредитних коштів.

Згідно з п. 2.1.1.2.1. Умов та Правил надання банківських послуг, датою укладення договору є дата отримання карти, вказана у заяві клієнта. Банк видає клієнту карту, її вид визначений у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Пунктом 2.1.1.2.3 Умов встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За правилом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання. 28.10.2010 р. відповідач отримав платіжну картку №28508 з терміном дії до серпня 2014 року. Факт отримання відповідачем картки підтверджується «фото клієнта з продуктом/картою» (а.с. 86).

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому ОСОБА_2 були видані ще три кредитні картки, а саме: 07.05.2011р., 04.01.2013 р. та 12.08.2013 р. (а.с.104)

Як видно з виписки по картці відповідача, 28.10.2010 р. ОСОБА_2 був встановлений кредитний ліміт в розмірі 2900 грн., після чого відповідач регулярно користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, здійснення платежів, також здійснював поповнення картки, погашення кредитної заборгованості (а.с. 107-117),

Разом з тим, відповідач у порушення умов кредитного договору не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 31 травня 2016 року становить 66 282 грн. 55 коп. та складається із: заборгованості за кредитом - 9 840 грн. 97 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом - 49 709 грн. 08 коп.; заборгованості за пенею та комісією - 3 100 грн. 00 коп.; а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 3 132 грн. 50 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4-6).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з розрахунком стягнутих з відповідача відсотків за користування кредитом.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду» базова відсоткова ставка, яка нараховується на залишок заборгованості , виходячи з розрахунку 360 днів на рік, становить 1,9 % на місяць або 22,8% річних. (а.с.7) Така ж сама процентна ставка була зазначена позивачем і позовній заяві (а.с.2-3). Між тим, розрахунок заборгованості за кредитним договором був помилково здійснений позивачем, виходячи із ставки 30,00% (а.с.4-5).

Матеріали справи не містять доказів того, що кредитний договір був укладений між сторонами із застосуванням іншої відсоткової ставки ніж 22,8%, відсутні в справі й докази того, що відповідач ОСОБА_2 був належними чином повідомлений про зміну відсоткової ставки з 22,8 % на 30,00%.

Виходячи з розміру встановленої сторонами відсоткової ставки в розмірі 22,8% за період з 24.06.2011 р. по 01.09.2014 р. та беручи до уваги розрахунок розміру заборгованості за кредитом, наданий позивачем, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» належить стягнути заборгованість за процентами в сумі 49 434 грн. 68 коп., а всього з відповідача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за кредитом в 65 908 грн. 15 коп. ( 9840, 97+ 49 434, 68+ 3100+500+3132,50=65 908,15).

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за кредитним договором з 66 282 грн. 55 коп. до 65 908 грн. 15 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем безпідставно без згоди відповідача були змінені відсоткові ставки за користування кредитом 01 вересня 2014 року із 30,00% до 34,80%, а з 01 квітня 2015 року до 43,20%, не можуть бути прийняті до уваги та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п.1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом позивача від 06.03.2010 р. №СП-2010-256, що діяли на час укладення між сторонами вказаного кредитного договору, банку надано право здійснювати зміни тарифів та інших умов обслуговування. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту ( кредитного ліміту), зобов'язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін інформувати клієнта, зокрема, по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Згідно з п. 1.1.3.2.8. вказаних Умов та Правил Банк має право для різної мети (зокрема, повідомлення про зміни тарифів, активізація додаткових послуг і т.п. ) встановити контакт з клієнтом, використовуючи різні канали зв'язку: відправлення SMS - повідомлень на мобільний телефон клієнта, авторизація при допомозі мобільного телефону і ОТР-пароля, поштовий лист, телеграма, повідомлення по електронній пошті, повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування.

Як видно з наданих представником позивача копій SMS - повідомлень, надісланих відповідачу на його мобільний телефон, Банк 15.08.2014 р. та 15.03.2015 р. повідомляв ОСОБА_2 про зміни ставки за використання кредитних коштів, яка становитиме з відповідно з 01.09.2014 р. -2,9 %, з 01.04.2015 р. -3,6 % на місяць (а.с.105-106). Отже, відповідач у відповідності з умовами договору повідомлений про зміни ставок за кредитом, проте ОСОБА_2 не повідомив Банк про незгоду із вказаними змінами, а тому прийняв нові умови кредиту.

Також не заслуговують і на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено відкриття Банком карткового рахунку на ім'я відповідача ОСОБА_2 та видачу йому відповідної платіжної картки, строк дії кредитного договору і платіжної картки.

З довідки, наданої позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 28.10.2010 року були надані наступні картки: НОМЕР_1, дата відкриття 28.10.2010 року з терміном дії до серпня 2014 року, НОМЕР_2, дата відкриття 07.05.2011 року з терміном дії до жовтня 2014 року, НОМЕР_4, дата відкриття 04.01.2013 року з терміном дії до листопада 2016 року та НОМЕР_3, дата відкриття 12.08.2013 року з терміном її дії до 02 лютого 2017 року.

Представником відповідача, у відповідності до вимог ст. 10,60 ЦПК України, не надано доказів того, що такі кредитні картки не отримувались ОСОБА_2, що відповідач не користувався кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, не здійснював платежів та інших операцій за платіжною карткою, які вказані у виписці по рахунку відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року - змінити. Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором з 66 282 грн. 55 коп. до 65 908 грн. 15 коп., а всього, з урахуванням відшкодованого судового збору в сумі 1378 грн., підлягає стягненню - 67 286грн. 15 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: