Провадження № 2/201/374/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості-,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 28 січня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», найменування якого було змінено на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3В.) було укладено договір кредиту № 095004, відповідно до умов якого останній надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40 320,00 доларів США із встановленням процентної ставки у розмірі 13,50% за їх користування та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 27 січня 2015 року на умовах, визначених договором. Додатковою угодою до вказаного договору кредиту № 1 від 02 липня 2009 року розмір ліміту зобовязань сторони погодили у сумі 40 320,00 доларів США, а розмір відсотків становить 15,00% на рік.

24 червня 2008 року між цими ж сторонами було укладено договір кредиту №095048, за умовами якого позивачем було надано відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 85 000,00 доларів США із встановленням процентної ставки у розмірі 13,50% за їх користування та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 23 серпня 2025 року на умовах, визначених договором. Додатковою угодою до вказаного договору кредиту № 1 від 09 липня 2009 року розмір ліміту зобовязань сторони погодили у сумі 89 244,42 доларів США, а розмір відсотків становить 14,00% на рік з кінцевим терміном повернення заборгованості до 23 серпня 2030 року.

Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови кредитних договорів стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у звязку із чим станом на 23 серпня 2016 року заборгованість ОСОБА_3 за договором кредиту №095004 від 28 січня 2008 року становить 112 174,49 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на указану дату еквівалентно 2 873 023,05 грн., а розмір заборгованості за договором кредиту № 095048 від 24 червня 2008 року становить 187 312,86 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на указану дату еквівалентно 4 737 359,77 грн.

У звязку із зазначеним позивач просив стягнути на його користь з відповідача зазначений розмір заборгованості за обома договорами кредиту, а також витрати по сплаті судового збору.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями указану справу автоматизованою системою розподілено для розгляду судді Черновському Г.В., але у звязку із звільненням указаного судді з посади судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська розпорядженням керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл справи, яка згідно із протоколом від 03 жовтня 2016 року передана для розгляду судді Ходаківському М.П.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на необґрунтованість те безпідставність позову; заявила про застосування строків позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, 28 січня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», найменування якого було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 095004, відповідно до умов якого останній надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 40 320,00 доларів США із встановленням процентної ставки у розмірі 13,50% за їх користування та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 27 січня 2015 року на умовах, визначених договором (а.с. 9-10, 11).

Додатковою угодою № 1 від 02 липня 2009 року до договору кредиту № 095004 від 28 січня 2008 року розмір ліміту зобовязань сторони погодили у сумі 40 320,00 доларів США, а розмір відсотків становить 15,00% на рік (а.с. 12, 13-14).

24 червня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту № 095048, за умовами якого позивачем було надано відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 85 000,00 доларів США із встановленням процентної ставки у розмірі 13,50% за їх користування та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 23 серпня 2025 року на умовах, визначених договором (а.с. 15-17, 18-20).

Додатковою угодою № 1 від 09 липня 2009 року до договору кредиту № 095048 розмір ліміту зобовязань сторони погодили у сумі 89 244,42 доларів США, а розмір відсотків становить 14,00% на рік з кінцевим терміном повернення заборгованості до 23 серпня 2030 року.

Договором про внесення змін № 3 від 22 грудня 2015 року до договору кредиту №095048 від 24 червня 2008 року сторони погодили, що станом на день укладення цього договору заборгованість за кредитом становить 86 981,32 доларів США, заборгованість по процентам 80 005,38 доларів США, а заборгованість за договором кредиту у сумі 23 100,00 доларів США здійснюється позичальником не пізніше 22 грудня 2015 року. Пунктом 4 договору про внесення змін сторони правочину домовились, що неустойки (штрафи пені), передбачені договором кредиту за порушення, які мали місце до дати підписання цього договору про внесення змін не застосовуються (а.с. 80).

Факт виконання позивачем зобовязань з надання кредиту відповідачу за вказаними договорами кредиту підтверджується заявами на видачу готівки № 095-06 від 28 січня 2008 року (а.с. 32), № 08-3 від 24 червня 2008 року (а.с. 33), № 18-3 від 10 липня 2009 року (а.с. 34) та заявою на переказ готівки№ 18-5 від 10 липня 2009 року (а.с. 34).

Повідомленням про порушення основного зобовязання та про звернення стягнення на предмет іпотеки за вих.№ 11.4.4/96-41 від 10 січня 2011 року ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив ОСОБА_3 про наявність простроченої заборгованості за договором кредиту №095004 від 28 січня 2008 року та необхідність достроково погасити цю заборгованістю. У разі незадоволення цієї вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив про намір звернутись до суду для примусового виконання його вимог (а. с. 79).

У серпні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» направляв на адресу ОСОБА_3 досудові вимоги про погашення заборгованості за договором кредиту № 095004 від 28 січня 2008 року та № 095048 віл 24 червня 2008 року (а.с. 30, 31).

Попри взяті на себе зобовязання позичальником не виконуються умови договору кредиту № 095004 від 28 січня 2008 року стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у звязку із чим за розрахунком позивача станом на 23 серпня 2016 року заборгованість відповідача за цим договором становить 112 174,49 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на вказану дату складає 2 873 023,05 грн.

З розрахунку заборгованості за вказаним договором кредиту, доданим позивачем до позовної заяви, вбачається, що останній платіж в погашення кредитної заборгованості був зроблений позичальником ОСОБА_3 10 листопада 2008 року (а.с. 24).

Між тим, Верховним Судом України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі №6-249цс15, яка є обовязковою для усіх судів України, указано наступне.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Так, пунктом 4.5 договору кредиту№ 095004 від 28 січня 2008 року визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених у пунктами 3.3.8 та 3.3.9 протягом більш ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час користування кредитом та нараховані штрафні санкції.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів.

Судом встановлено, що останній платіж за договором кредиту № 095004 від 28 січня 2008 року ОСОБА_3 здійснила 10 листопада 2008 року, вимогу про усунення порушень було направлено 10 січня 2011 року, тобто з цієї дати встановлений факт порушення з боку відповідач взятих на себе зобовязань.

Оскільки строк виконання основного зобовязання було змінено на 10 січня 2011 року, то саме з цього моменту у позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду з зазначеним позовом лише 06 вересня 2016 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

З огляду на зазначене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за договором кредиту № 09004 від 28 січня 2008 року у звязку зі спливом строку позовної давності.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором кредиту №095048 від 24 червня 2008 року, суд приходить до висновку про можливість їхнього часткового задоволення, виходячи з наступного.

Попри взяті на себе зобовязання позичальником за вказаним договором кредиту не виконуються його умови стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у звязку із чим за розрахунком позивача станом на 23 серпня 2016 року заборгованість відповідача за цим договором становить 187 312,86 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на вказану дату складає 4 737 359,77 грн. та складається з:

- строкової заборгованості за кредитом 60 135,07 доларів США, що еквівалентно 1 520 885,74 грн.;

- простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 26 846,25 доларів США, що еквівалентно 678 972,83 грн.;

- заборгованості за простроченими відмотками 65 192,75 доларів США, що еквівалентно 1 648 800,41 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення кредиту 10 435,56 доларів США, що еквівалентно 263 927,55 грн.;

- пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 27 703,23 доларів США, що еквівалентно 624 773,24 грн.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору.

В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України договір укладений сторонами, містить умови, які повинні виконуватися.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором кредиту № 095048 від 24 червня 2008 року в розмірі 4 408 877,79 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом (строкової та простроченої) становить 2 199 858,57 грн. (1 520 885,74 грн. + 678 972,83 грн.);

- заборгованість за відмотками становить 1 648 800,41 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 16 січня 2016 року по 22 серпня 2016 року становить 152 102,77 грн.;

- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за період з 16 січня 2016 року по 22 серпня 2016 року становить 408 116,04 грн.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та відсотками нарахованих до 22 грудня 2015 року, суд вважає за можливе відмовити з огляду на досягнуту сторонами домовленість, викладену у договорі про внесення змін № 3 від 22 грудня 2015 року до договору кредиту №095048 від 24 червня 2008 року про не застування неустойки (штрафи пені), передбачених договором кредиту за порушення, які мали місце до дати підписання цього договору про внесення змін

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, тобто в розмірі 66 133,17 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 610, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ОКПО 00039019, т/р 0003», МФО 300023, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака, 29) заборгованість за договором кредиту № 095048 від 24 червня 2008 року у розмірі 4 408 877,79 грн. (чотири мільйони чотириста вісім тисяч вісімсот сімдесят сім грн. 79 коп.), з яких 2 199 858,57 грн. сума кредитної заборгованості, 1 648 800,41 сума заборгованості за відсотками, 152 102,77 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 408 116,04 грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ОКПО 00039019, т/р 0003», МФО 300023, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака, 29) сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 66 133,17 грн. (шістдесят шість тисяч сто тридцять три грн. 17 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частина проголошена у судовому засіданні 12 червня 2017 року. Повний текст рішення складено та підписано 13 червня 2017 року.

Суддя М.П. Ходаківський