Справа № 150/606/16-ц Провадження № 22-ц/772/1559/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14 квітня 2017 року в справі за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановила:

03 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору №б/н, укладеного між ними 11.11.2011 року, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 30.09.2016 року становить 39408 грн. 42 коп.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідачу був наданий кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов'язань, заборгованість по зазначеному вище кредитному договору не погашає, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 14 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.11.2011 року у розмірі 39408 грн. 42 коп. відмовлено в повному обсязі.

Позивач не погодившись з таким рішенням подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14 квітня 2017 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити, посилаючись на незаконність такого рішення, оскільки воно ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, які зявилися, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.11.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 ОСОБА_3 та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 ОСОБА_3 та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між ним та банком договір.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Згідно п. 1.1.2.7 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг власник картки зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

З наданого Банком розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 30 вересня 2016 року становить 39408,42 грн., яка складається з наступного: 4103,52 грн. - заборгованість за кредитом; 29754,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31970,32 грн. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг, які становлять: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1852,78 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив із того, що позивачем відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України належним чином не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо стягнення кредитної заборгованості та спростовує тим самим укладення кредитного договору між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2, отримання останнім кредитних коштів. ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували звернення ОСОБА_2 до Банку про отримання кредитної картки, отримання останнім кредиту в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, не доведено наявність у ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» фінансових зобовязань за вказаним кредитним договором, тому суд в силу статті 212 ЦПК України прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що міський суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно статей 207, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження своїх вимог не надав документів, які підтверджували звернення ОСОБА_2 до Банку на отримання кредитної картки «Універсальна», даних на паперових носіях про отримання останнім кредитної картки 5516, памятки, тарифів, правил та копії договору, позивач не довів свого позову, так як у відповідності до ст. 10, 60 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів зазначені в позові обставини. Наданням Банком виписки про рух коштів за рахунком, яка згідно постанови НБУ №705 має статус первинного документа, не доводить факт укладення між Позивачем та Відповідачем кредитного договору.

Посилання апеляційної скарги на те, що 09.09.2013 року ОСОБА_2 у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі заяви на зміну персональних даних було переоформлено існуючу кредитну картку на престижну кредитну картку типу «Gold» №575516 спростовуються матеріалами цивільної справи, встановленими у суді першої інстанції обставинами та положеннями ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Так п. 1.1.8. «Персональні дані» ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг не передбачено надання або переоформлення Клієнту нової картки. Проте виписка Клієнту картки та відкриття йому відповідного банківського рахунку регулюються п. 1.1.1.34 та 2.1.1.1. ОСОБА_3 шляхом подання Клієнтом Банку відповідної Заяви-анкети: п. 1.1.1.34 Заява-анкета про надання послуг звернення клієнта до Банку про відкриття йому банківського рахунка та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих ОСОБА_3 та правил; п. 2.1.1.1. ОСОБА_3 регулюють відносини між Банком та Клієнтом з випуску та обслуговування Карт. Банк випускає Клієнту Картку на підставі Заяви, належним чином заповненого та підписаного Клієнтом.

Крім того, відповідно до правової позиції, що висловлена ВСУ у справі № 6-2320цс16 ОСОБА_3 та правили надання банківських послуг у ПриватБанку повинні містити підпис ОСОБА_2, оскільки позивачем не доведено, що саме ці ОСОБА_3 є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці ОСОБА_3 мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 14 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_4

Судді: (підпис) ОСОБА_5

(підпис) ОСОБА_6

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.