Справа № 188/567/17
Провадження № 2/188/318/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Хандрига Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Українська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на об"єкти нерухомого майна ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача. У позові зазначає наступне .

Рішеннями загальних зборів КСП " Дніпропетровське " на користь співвласників майнових паїв цього господарства їм було виділено майно по групах пайовиків та затверджено список майна, яке підлягає виділенню в натурі у відповідності до Указу Президента України від 3 грудня 1999 р. N 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки». Також на виконання такого указу та задля упорядкованості поділу майна усіх членів КСП було поділено на кілька груп, які в свою чергу за спільною згодою призначили уповноваженого від кожної групи, якому надали повноваження щодо повного розпорядження майном, яке в послідуючому буде передано їм в повне користування, володіння та розпорядження, - тобто у колективну власність.

Згідно рішення загальних зборів членів КСП " Дніпропетровське " від 04.01.2000 р. рішенням правління і комісії по реструктизації , згідно протоколу №4 від 20.03.2000 р. про передачу майна групі співвласників , комісією було передано на користь групи співвласників майнових паїв КСП , об"єкти нерухомого майна , визначені згідно платіжних документів як телятник за контурами 85-86 та згідно технічної документації як : виробничий будинок - телятник за адресою : комплекс будівель та споруд № 5 Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Передача таких об"єктів нерухомого майна на користь групи пайщиків підтверджується протоколом № 1 від 10.02.2001 р. загальних зборів та накладною № 4 від 22.02.2001 р. , які додано до матеріалів справи.

Тоді ж власниками вищенаведених майнових паїв вищенаведені обєкти нерухомого майна було передано у тимчасове користування на умовах оренди СВК «Мрія», який 18.08.2016 року повернув такі обєкти на користь власників майнових паїв, що підтверджується відповідними накладними, які додано до цього позову.

На початку весни 2016 року він звернувся із письмовою заявою до Загальних зборів співвласників вищенаведених майнових паїв з проханням відчужити на його користь обєкти нерухомого майна погодивши на зборах його загальну вартість.

Загальні збори групи співвласників майна бувшого КСП " Дніпропетровське " зібрані 20.03.2016 року вирішили відчужити на його користь всі вище наведені обєкти нерухомого майна загальною вартістю 166 407 , 00 гривень.

Також збори вирішили уповноважити ОСОБА_2 , яку визначено відповідачем за цим позовом, представляти інтереси групи співвласників при належному оформлення угоди між нами.

До кінця березня місяця 2016 року він особисто передав на користь кожного власника майнового паю кошти відповідно до його пайової частки , про що кожен із них вніс власноручний запис до платіжної відомості, яку ним додано до цього позову.

Отже , після остаточного розрахунку з усіма членами групи співвласників майнових паїв Виробничого сільськогосподарського колективу «Відродження» між ними фактично укладено договір купівлі - продажу обєктів нерухомого майна, адже між ними було дотримано всіх вимог як того вимагає ст. 655 Цивільного кодексу України.

На підставі отриманих документів він в усному порядку звернувся для належної державної реєстрації на своє імя придбаного нерухомого майна, але представники державного органу до компетенції якого належить така реєстрація відмовили йому у внесенні майна до державного реєстру через порушення форми правочину щодо купівлі-продажу майна. Він також звернувся до нотаріальної контори з ціллю укладення правочину у встановленій чинним законодавством формі, але нотаріус в усному порядку також відмовила у посвідчення правочину посилаючись на відсутність у нього та відповідача належним чином оформлених правовстановлюючих документів та доведеності належності придбаного ними майна на час вчинення правочину саме продавцям. Для вирішення цієї проблеми всі вищенаведені компетентні органи запропонували йому звернутись за захистом порушеного права до місцевого суду.

Отже , на цей час за власної ініціативи співвласниками майнових паїв членів КСП " Дніпропетровське " на його користь було відчужено декілька обєктів нерухомого майна, яке є частиною майнових паїв всього сільськогосподарського підприємства, він прийняв у приватну власність таке майно , розрахувавшись із загальною кількістю продавців, але через відсутність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на відчуджене майно сторони не мають змоги належним чином посвідчити між ними угоду. Відповідно він не має можливості належним чином отримати правовстановлюючі документи на придбане у приватну власність майно з ціллю безперешкодного розпорядження ним, хоча фактично з обох сторін усі умови правочину виконано, а саме передано грошову суму на користь продавців та з моменту такої передачі коштів він одноосібно користується , володіє та розпоряджається придбаним майном на власний розсуд, а отже неможливо врегулювати даний спір без судового втручання.

Належність відчуженого на його користь нерухомого майна саме групі пайщиків бувшого КСП " Дніпропетровське " підтверджується наданими до цього позову копію протоколів загальних зборів пайщиків та письмовими накладною про передачу на користь їхньої уповноваженої особи такого майна.

Дійсність правочинів щодо відчуження групами власників майнових паїв бувших членів господарства обєктів нерухомого майна на його користь підтверджується доданими до цього позову протоколом засідання Загальних зборів власників майнових паїв та платіжним відомостями .

На підставі вищезазначеного враховуючи ст. ст. 219, 328, 392, 655, 657 Цивільного кодексу України, положення Указу Президента України N 1529/99 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки», вимоги Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та керуючись ст. ст. 4, 5, 15, 27, 31, 118, 119 ЦПК України, позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. - НОМЕР_1 право власності на виробничий будинок телятник, розташований за адресою : комплекс будівель та споруд № 5, Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач в своїй заяві просить суд справу заслухати у його відсутність , позов підтримує . Відповідач та третя особа також просять суд справу заслухати без участі їхніх представників. Позов визнають.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає повному задоволенню .

Під час розгляду даної справи судом встановлені вищезазначені факти та відповідні їм правовідносини. Також встановлено , що фактично між сторонами відбувся договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна .

Даний факт підтверджується наданими позивачем письмовими доказами , а саме

- накладною № 4 ТОВ " Дніпропетровське " від 22.02.2001 р. про передачу через ОСОБА_2 в рахунок майнового паю телятник , 1979 р. відділення Мар"янка на суму 16640 грн.

Протоколом № 1 від 10.11.2001 р. засідання пайщиків КСП " Дніпропетровське " вирішувалося питання про подальші дії щодо розпорядженням майнових паїв та було обрано уповноважену особа - ОСОБА_2

Згідно протоколу засідання загальних зборів групи власників майнових паїв бувшого ТОВ " Дніпропетровське " , що знаходиться на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на порядку денному стояло питання про реалізацію майнового паю шляхом відчуження телятника за контурами 85-86 , розташованих на території с. Мар"янка Петропавлівського району Дніпропетровської області , який в натурі був виділений на користь групи власників майнових паїв бувшого ТОВ " Дніпропетровське " .

Збори вирішили реалізувати вказаний телятник на користь ОСОБА_1 по його балансовій вартості , тобто за 166407.00 грн. Після реалізації даного об"єкту нерухомого майна отримані кошти розділити між членами групи власників майнових паїв відповідно до його частки у грошовому виразі визначеному у платіжній відомості шляхом особистої передачі грошових коштів на користь кожного власника майнового паю , про що між сторонами буде складено письмову розписку та отримання буде внесено до платіжної відомості.

Факт отримання певної грошової суми кожного члена групи майнового паю підтверджується записами платіжної відомості , де зазначається П.І.Б , дані паспорту , вартість майнового паю , сплачена сума та підпис.

Актом приймання-передачі майна підтверджується той факт ,що уповноважена ОСОБА_2 отримала від членів ревкомісії телятник , який є придатним для користування .

Технічним паспортом на виробничий будинок , виданого ФОП техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_3 від 23.03.2017 р. ( замовник ОСОБА_1 ) зазначається про наступне :

- телятник розміром 84.80 м. х 12.55 м. , входить в комплекс будівель та споруд № 5 Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області . Площа земельної ділянки 1064 кв. м.

Суд вважає , що позивач зі своєї сторони виконав всі покладені на нього обов'язки згідно домовленості -сплатив всю обумовлену суму вартості майна , безперешкодно користуються даним майно , а у зв'язку з обєктивною причиною ( відсутності правовстановлюючих документів ) не має реальної можливості виконати вимоги ст. 209 ЦК України щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу приміщень та споруд. .

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : п.1 визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Отже , враховуючи формулювання ст. ст. 7, 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» законодавцем визначено, що: майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності; пайовий фонд майна КСП складається з балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, а також коштів у грошовому виразі; майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства).

Відповідно до статей 5, 8 Закону N 2114-XII право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства в підприємстві. До припинення членства частка майна члена КСП є частиною майна цього підприємства, яке у статуті визначає принципи формування спільної власності та права членів щодо неї і через свої органи здійснює право власності (тобто володіння, користування, розпорядження).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів .

Стаття 334 ч. 1 ЦК України передбачає , що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна , якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином , суд вважає , що позивач набув права власності на вищевказане нерухоме майно з моменту передачі грошей за придбані будівлі.

Крім того, правочин який заключений між сторонами вчинений у письмовій формі , а тому він , як того вимагає ч. 1 ст. 209 ЦК України , повинен бути нотаріально посвідчений . Суд може визнати такий правочин дійсним , якщо буде встановлено , що він відповідав справжній волі особи , яка його вчинила , а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина , яка не залежала від її волі .

Суд , приймає до уваги доводи позивача щодо неможливості нотаріального посвідчення укладеного договору в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно .

На час укладення угоди з відповідачем будівлі у спорі , під заставою і забороною ( арештом ) не перебувають .

По вищевказаним підставам суд дійшов висновку щодо задоволення позову у повному обсязі , так як позивач обґрунтувала свій позов належними та достатніми доказами .

Також суд дійшов висновку про можливість звільненні відповідача від сплати судових витрат , які поніс позивач.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 3 , 57, 60,88 , 174,212-214 ЦПК України , ст. ст. 209 ,220, 328 , 334 ЦК України суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Українська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на об"єкти нерухомого майна - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. - НОМЕР_1 право власності на виробничий будинок телятник, розташований за адресою : комплекс будівель та споруд № 5, Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Копію даного рішення невідкладно направити сторонам.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4