Справа № 635/2921/17
Провадження № 2-о/635/175/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Сайко А.О.

за участю прокурора - Болотнікова В.В.

представника КЗОЗ ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Покотилівка цивільну справу за заявою головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію громадянина ОСОБА_5 у психіатричний стаціонар без його згоди або згоди його законного представника, -

В С Т А Н О В И В :

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_4 щодо застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с.Ярошівка, вул.Партизанська, 8, без його згоди або без згоди його законного представника.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_5 хворіє на хронічну психічну хворобу - шизофренію, параноїдальної форми, безперервного типу перебігу. Внаслідок чого він не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, може заподіяти шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану.

На теперішній час психологічний стан ОСОБА_5 - контакт формальний. Відповідає коротко, неохоче. Емоційно напружений, тривожний, підозрілий, в своїх переживаннях не розкривається. Мислення непослідовне, паралогічне, з зісковзуванням. Висловлює уривчасті маячні ідеї відносин на адресу родичів: "Це вони так зробили, підлаштували ...", обман сприйняття заперечує. Причину госпіталізації і своєї поведінки вдома не пояснює. Критика до хвороби, свого стану відсутня. На лікування згоден. З урахуванням чого, обстеження і лікування хворого можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу».

Законний представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій вказала, що підтримує заяву про необхідність продовження надання ОСОБА_5 медичної допомоги та просила її задовольнити і проводити судове засідання без її участі (а.с.10).

Згідно з довідкою, наданою КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1», ОСОБА_5 за своїм психічним станом здоров'я не може бути присутнім в судовому засіданні (а.с.11).

Суд, заслухавши лікаря-психіатра КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_3, який просив задовільнити заявлені вимоги, думку прокурора, який вважав за доцільне задовольнити заяву, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі №1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного заклад) на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст.5 Конвенції:

- необхідно довести стан психічного розладу;

- розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні;

- знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу.

Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 30 травня 2017 року, ОСОБА_5 хворіє на важку психічну хворобу у формі шизофренії, параноїдальної форми, безперервного типу перебігу. Потребує госпіталізації до психіатричного закладу у психіатричний стаціонар, у зв'язку з загостренням психічного захворювання та стану хворого, за своїм психічним станом виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих (а.с.3)

З наданого суду рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 25 лютого 2013 року, вбачається, що ОСОБА_5 визнаний недієздатним та призначено ОСОБА_6 опікуном над недієздатним ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Встановлені факти свідчать про наявність у ОСОБА_5 психічного захворювання, а також про те, що хворий становить суспільну небезпеку для оточуючих і має потребу в примусовій госпіталізації.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити заяву головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_4 та застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар відносно ОСОБА_5

На підставі викладеного, ст.ст.13, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с.Ярошівка, вул.Партизанська, 8, примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1» без його згоди.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Суддя Н.Л. Панас

ОСОБА_7 ОСОБА_1

ОСОБА_2