ун. № 759/7861/17
пр. № 2-о/759/345/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді П'ятничук І.В.,

присяжних: Дрозд М.В., Конєва О.П.

при секретарі Немировській А.М.

з участю

прокурора Матюшко М.А.,

лікаря психіатра Рудого С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою Київського міського психоневрологічного диспансеру №4, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про надання ОСОБА_6 психіатричної допомоги в примусовому порядку, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_6 такою, що потребує примусову госпіталізацію до КМКПНЛ №1 ім. Павлова в зв'язку з потребою у стаціонарному лікуванні.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те що на диспансерному обліку Київського міського психоневрологічного диспансера № 4, знаходиться ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1, у зв'язку з захворюванням на психічну хворобу у формі епілепсії, на обліку у лікаря психіатра перебуває з малолітства, неодноразово лікувалась в КМКПНЛ №1 ім. Павлова, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2012 над ОСОБА_6 встановлено опіку та призначено опікунів - матір ОСОБА_5 та батька ОСОБА_7, в подальшому замість батька опіку прийняв брат ОСОБА_4, у зв'язку із своїм захворюванням ОСОБА_6 потребує планової госпіталізації до КМКПЛ № 1 ім. Павлова.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив задовольнити та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи психічний стан пацієнта та зміну поведінки, ОСОБА_6 потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару у зв'язку із загостренням психічної хвороби, що проявляється в неадекватній поведінці, в т.ч. стала тривожною, психомоторно збуджена.

Лікар психотерпевт Рудий С.І. в судовому засіданні вказував на те, що пацієнт потребує планової госпіталізації до стаціонару з метою не тільки надання медичної допомоги а і корекції лікування яке остання отримує. Враховуючи наведене дану заяву підтримав та просив її задовольнити.

Зацікавлені особи та ОСОБА_6 в судовому засіданні просили заяву задовольнити, надати дозвіл на госпіталізацію та пояснили, що дійсно ОСОБА_6 страждає на психічну хворобу, є інвалідом 1 групи з дитинства, в лютому 2017 р. перенесла операцію в зв'язку з чим дійсно потребує не тільки надання медичної допомоги а і корекції лікування, яке остання отримує.

Прокурор в судовому засіданні вважала вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, та просила дані вимоги задовольнити.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Як вбачається з рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19.04.2012 р. у цивільній справі ун.№ 2608/5043/12 пр.№ 2-о/2608/167/12, встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та опікунами призначені заінтересовані особи у справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_4, крім того, як вбачається з даного рішення ОСОБА_6 була визнана недієздатною рішенням суду від 21.12.2011.

Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК від 17.10.2011 ОСОБА_6 визнана інвалідом I-А групи довічно та рекомендовано спостереження психіатра (а.с. 7).

Київським міським психоневрологічним диспансером №4 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 була повторно направлена на госпіталізацію до психоневрологічної лікарні в добровільному порядку (а.с. 5).

На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу».

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 цього Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених ст.ст. 29, 55 Конституції України, і після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу суд має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 3308 від 24.05.2017 р., комісія, оглянувши ОСОБА_6, прийшла до висновку, що ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням. Потребує госпіталізації у плановому порядку до стаціонару психіатричного профілю ТМО «Психіатрія» (а.с. 3-4).

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_6 дійсно страждає на психічний розлад, в зв'язку з чим, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу, а зібрані у справі докази вказують на необхідність такої госпіталізації.

Таким чином, враховуючи принципи надання психіатричної допомоги (законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями, встановлені ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, доводи підтверджені в судовому засіданні, судом встановлені правові підстави для госпіталізації хворого в примусовому порядку, а відтак заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного, ст.ст.3, 4, 13, 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.ст. 3, 11, 60, 208-209, 212, 213, 214-215, 281-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву Київського міського психоневрологічного диспансеру №4, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про надання ОСОБА_6 психіатричної допомоги в примусовому порядку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що потребує примусової госпіталізації в плановому порядку до КМКПНЛ №1 ім. Павлова в зв'язку з потребою у стаціонарному лікуванні.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий - суддя: І.В. П'ятничук

Присяжні: М.В. Дрозд

О.П.Конєв