Справа №489/6021/17
Провадження №2/489/2770/17
УХВАЛА

іменем України

20 грудня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Румянцева Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив: визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного 22.11.2011 року між ним та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №1305; витребувати із незаконного володіння ОСОБА_4 вказану квартиру, подарованої останньому ОСОБА_2 за договором дарування від 27.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №23179.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1, заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання у вільному проживанні та користуванні цією квартирою.

Згідно із ч. 1 та ч. 3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017 року), суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом вказаної статті, заходи забезпечення позову мають на меті забезпечити виконання судового рішення, якщо існує загроза неможливості чи створення перешкод для його виконання.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017 року), позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 цієї статті визначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову є договір дарування спірної квартири та витребування її з володіння.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 станом на 24.11.2011року належала ОСОБА_6 на підставі договору дарування 1305 від 22.11.2011року, який є предметом оскарження, потім право власності на підставі договору дарування від 27.10.2017 року перейшло до ОСОБА_4.

Враховуючи наявність спору, реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині вимог про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та заборони вчиняти дії щодо відчуження квартири.

Також, враховуючи наявність у відповідача ОСОБА_4, як власника, можливості вільно розпоряджатись своїм майном, суд вважає за необхідне заборонити йому вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання вільному розпорядженню квартирою17 по проспекту Миру 24 в місті Миколаєві ОСОБА_1, який зареєстрований та фактично мешкає у вказаній квартирі.

Керуючись ст. ст. 3, 151, 152, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування та витребування нерухомого майна із незаконного володіння шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4.

Заборонити ОСОБА_4 вчиняти дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1.

Заборонити ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії спрямовані на вільне та безперешкодне користування ОСОБА_1 квартирою №17 по проспекту Миру будинку №24 в місті Миколаєві.

Копію ухвали направити для виконання ОСОБА_4 та в Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п. 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва