Справа № 240/911/16-ц р.
Номер провадження № 2/240/15/17 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2017 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

при секретарі - Осадчій Л.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в с. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Маяк» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що він є власником земельної ділянки, площею 4,933 га, що розташована на території Спасько-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області.

У 2016 році він довідався про існування договору оренди належної йому земельної ділянки, що нібито було укладено між ним та ТОВ «Маяк» на строк 10 років.

Вказаний договір було зареєстровано в Олександрівському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 22 грудня 2010 року.

Позивач посилається, що він не укладав та не підписував вищезазначений договір оренди, як і акт прийому-передачу земельної ділянки, та просить визнати його недійсним у звязку з недодержанням в момент вчинення правочину вимоги, визначеної ч. 3 ст. 203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України спірний договір є недійсним.

Позивач ОСОБА_1 С І. в судовому засіданні позов підтримав, пояснивши, що належна йому земельна ділянка знаходилась в оренді ТОВ «Маяк» з 2002 року, коли він отримав державний акт. Строк оренди сплинув, але фактично земельна ділянка залишилась у відповідача в користуванні , за що позивач щорічно отримував кошти . Чи є це орендною платою, чи коштами за фактичне користування майном позивач не цікавився. У 2016 році він вирішив забрати належну йому земельну ділянку задля самостійної обробки , бо пішов на пенсію, але отримав відмову із посиланням на договір оренди від 2010 року. Цей договір позивач не укладав, бо вважав, що відповідач користується земельною ділянкою без укладання договору, за усною згодою сторін.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав , вважаючи укладений договір оренди недійсним через невідповідність вимогам ч. 1 ст. 215ЦК України. Представник посилається, що позивач не підписував договір оренди та наголошує на тому , що у позивача виникло право на звернення із позовом про визнання недійсним укладеного договору оренди з часу, коли йому про це стало відомо ( у 2016 році), тому позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, пояснюючи, що позивач достеменно знав, що ТОВ «Маяк» користується його земельною ділянкою на правах оренди. Він з 2010 року щорічно отримував орендну плату, тим самим погоджуючись із такими умовами платним користуванням його земельною ділянкою.

Щодо підписання спірного договору представники впевнені, що підпис в договорі поставив саме позивач, який умисно змінив свій підпис під час надання зразків експерту. Крім того вони вважають, що сплинув строк позовної давності, тому просять суд відмовити у позові з цих підстав.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_5- директор ТОВ «Маяк», звернувся з заявою про визнання позову в повному обсязі, просить суд задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі та зобовязати ТОВ «Маяк» повернути земельну ділянку за актом прийому-передачі після збору врожаю озимої пшениці.

Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ,на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДН № 159677 виданого ,відповідно до рішення Спасько-Михайлівської сільської ради народних депутатів № 6-18/ХХІІІ від 26 грудня 2001 року , надано у власність земельну ділянку, площею 4,933 га, на території Спасько-Михайлівської сільради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт видано 3 вересня 2002 року та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 2497 (а.с. 10).

Відповідно до наданого спірного договору оренди землі № 607 від 22 грудня 2010 року , ОСОБА_1 ( орендодавець) надав ТОВ «Маяк» ( орендар) земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 4,933 га , що знаходиться на території Спасько-Михайлівської сільської ради (п. п. 1,2 договору).

Строк дії договору 10 років. ( п. 3.1 договору).

Річна орендна пата встановлена в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та сплачується протягом року з 1 січня по 31 грудня поточного року ( п.4 договору).

Відповідно до п. 14.1договору, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір містить підписи: орендодавець ОСОБА_1, орендар ТОВ «Маяк» с. Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області.

Договір зареєстровано у Олександрівському районному відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 грудня 2010 року за № 69.

До договору приєднаний акт прийому-передачі земельної ділянки від 22 грудня 2010 року. Акт підписаний сторонами: ОСОБА_1 та ТОВ «Маяк». (а.с. 11-14).

За висновком експерта під час проведення судово-почеркознавчої експертизи за № 27 від 15 березня 2017 року, підписи від імені ОСОБА_1 у:

-договорі оренди землі № 607 від 22 грудня 2010 року в графі «Орендодавець» ,

-акті прийому-передачі земельної ділянки від 22 грудня 2010 року в графі «Передав Орендодавець» -

виконано не ОСОБА_1, а іншою особою ( а.с.57-61 )

Згідно з ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

З урахуванням висновку експерта щодо непідписання позивачем спірного договору оренди та акту прийому-передачі земельної ділянки від 22 грудня 2010 року, суд вважає, що ця обставина свідчить про відсутність волевиявлення позивача на укладання вказаного договору оренди.

Висновок експерта не викликає сумнівів в його правильності, є обґрунтованими, оскільки експертиза була проведена компетентною судово-експертною установою, експертів було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України. Експертне дослідження виконано на підставі наданих оригіналів документів та узгоджується з іншими матеріалами справи.

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача щодо отримання позивачем з 2010 року плати за користування його земельною ділянкою, як фактичне визнання ним укладеного договору оренди з огляду на наступне.

За поясненнями позивача, він з 2002 року щорічно отримував від відповідача плату за користування земельною ділянкою. Представники відповідача не заперечували цю обставину.

Позивач дотримувався тієї думки , що отримані кошти від ТОВ «Маяк», то є плата за користування земельною ділянкою. Питанням належного оформлення права користування він не цікавився. Пояснення позивача про те, що він у 2016 році вважав, що відповідач продовжує користуватись його ділянкою без укладання договору оренди не спростовано відповідачем. Натомість , представник відповідача ОСОБА_4 звернувся з заявою про визнання позову в повному обсязі.

Суд приймає до уваги, що ,відповідно до ст. 10 ЦПК України , одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та , відповідно до ст. 60 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування обставин , на які посилається позивач. Дані про отримання позивачем платні за землекористування ніким не спростовуються , але, з огляду на виявлені обставини, вони не можуть беззаперечно свідчити про укладання між сторонами договору оренди у 2010 році.

Таким чином, суд вважає встановленим, що всупереч волевиявленню власника земельної ділянки , ТОВ «Маяк» зареєструвало договір оренди землі №607 від 22 грудня 2010 року, який підписаний від імені орендодавця-позивача іншою особою.

Вказане свідчить про недійсність договору оренди землі від 22 грудня 2010 року , зареєстрованого під № 607, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, ч. 3 ст. 203 ЦК України.

Щодо застосування строку давності як підстави відмови у позові, заявленому представниками відповідача на початку судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 3,4 статті 267 ЦК України , позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Звернення представником відповідача до суду із заявою про безумовне визнання позову спростовує раніше подану заяву про відмову у позові за спливом позовної давності, тому вищезазначена норма закону не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України ,судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 203 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України, ст. ст. 10,60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним задовольнити повністю .

Визнати недійсним договір оренди землі № 607, укладений 22 грудня 2010 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_4 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк» на користь ОСОБА_1 у відшкодування судових витрат, повязаних з : проведенням судово-почеркознавчої експертизи 4227,84 грн. , сплатою судового збору 551,2 грн., витратами на правову допомогу 2000 грн., а разом - 6779(шість тисяч сімсот сімдесят девять ) гривень 04 копійки.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 червня 2017 року.

Суддя Ю.В. Щербак