Справа № 204/3086/17
Провадження № 2/204/1202/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15 червня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління-служба у справах дітей виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління-служба у справах дітей виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей.

До суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_3, в якому він просив зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням по цивільній справ № 201/3664/17-ц за позовом Міністерства юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення дітей. В обґрунтування клопотання вказав на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітніх: Діани, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьки дітей одружилися 11 липня 2009 року у м. Дніпропетровськ. Згодом подружжя переїхало до Держави Ізраїль, де в них у м. Рехевот народилися двоє дітей. Діти зростали і навчалися у Державі Ізраїль, були застраховані. Відповідачка отримувала грошову допомогу на дітей. 06 липня 2016 року відповідачка разом з дітьми вилетіла в Україну з метою сімейного візиту на підставі дозволу позивача. Зворотні квитки були придбані на 25 серпня 2016 року, проте мати відмовилася повернутись з дітьми до Держави Ізраїль, про що повідомила позивача. Позивач відвідував свою сімю в Україні у вересні 2016 року з метою переконати дружину повернути дітей, однак вона відмовилася де зробити. Після повернення в Державу Ізраїль позивач звернувся до Посольства Держави Ізраїль в Україні та Посольства України в Державі Ізраїль, які спрямували його до Центрального органу Держави Ізраїль з виконання Конвенції 1980 року. На сьогоднішній день відповідачка разом з дітьми проживає в Україні за адресом: АДРЕСА_1. 17 листопада 2016 року до Міністерства юстиції України як Центрального органу України з виконання Конвенції 1980 року надійшла заява позивача про повернення дітей через Центральний орган Держави Ізраїль. Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області уповноважене діяти від імені ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про приєднання України до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей» від 11 січня 2006 року № 3303-ІV; статті 7 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей; пунктів 2, 12 Порядку. 13 грудня 2016 року відповідачкою, в Головному територіальному управлінні юстиції у Дніпропетровській області, особисто, було надано письмові пояснення щодо відмови добровільно повернути дітей до Держави Ізраїль і вона була поінформована про подання до суду в інтересах ОСОБА_2 позовної заяви про викрадення дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, батько дітей вбачає, що мати незаконно утримує дітей на території України, що підпадає під дію Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року. Водночас рішення про повернення дітей не є рішенням про визначення місця проживання дітей і не позбавляє позивачку права звертатися до компетентного суду Держави Ізраїль з метою визначення місця їх проживання, оскільки, як визначено у статті 19 Конвенції 1980 року, ніяке рішення, прийняте відповідно до цієї Конвенції щодо повернення дитини, не розглядається як встановлення обставин будь-якого питання про піклування. При цьому, статтею 16 Конвенції 1980 року передбачено, що після одержання повідомлення про незаконне вивезення або утримування дитини, судові або адміністративні органи Договірної держави, на територію якої була переміщена дитина, або на території якої вона утримується (в даному випадку - Україна), не можуть вирішувати по суті питання про піклування доти, поки не буде визначено, що дитина не повинна бути повернута відповідно до цієї Конвенції.

В судове засідання представника відповідача ОСОБА_3 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду заяву, в якій просив задовольнити вищевказане клопотання та вирішити дане питання без його участі.

Позивачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше її представник ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій просив вирішити дане питання на розсуд суду без його участі. При цьому, вказав, що не згоден з обставинами, викладеними у вищевказаному клопотанні, та підтримує обставини, викладені в позовній заяві.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, позивачка предявила в даній позовній заяві позовні вимоги про визначення місця проживання дітей, вивезених з країни Ізраїль.

Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа № 201/3664/17 (провадження № 2/201/1418/2017) за позовом Міністерства юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення дітей.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір.

Зокрема, статтею 16 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, до якої Україна приєдналася Законом України від 11 січня 2006 року № 3303-ІV, і яка набула чинності для України з 01 вересня 2006 року, а у відносинах між Україною та Державою Ізраїль з 01 лютого 2007 року, передбачено, що після одержання повідомлення про незаконне вивезення або утримування дитини, судові або адміністративні органи Договірної держави, на територію якої була переміщена дитина, або на території якої вона утримується, не можуть вирішувати по суті питання про піклування доти, поки не буде визначено, що дитина не повинна бути повернута відповідно до цієї Конвенції.

Тому, суд позбавлений на теперішній час можливості розглянути по суті дану справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління-служба у справах дітей виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 201 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи вищевказане та для уникнення порушення прав і інтересів сторін, суд вважає необхідним зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 201/3664/17 (провадження № 2/201/1418/2017) за позовом Міністерства юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення дітей.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 8, 168, 201, 203, 209 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у даній справі - задовольнити.

Провадження у даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління-служба у справах дітей виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення місця проживання дітей - зупинити до набрання законної сили рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 201/3664/17 (провадження № 2/201/1418/2017) за позовом Міністерства юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення дітей.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова