Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , при секретарі Собакінських С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу будинку дійсною,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання угоду купівлі-продажу будинку дійсною. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що перебував в шлюбі з ОСОБА_3 з 01 грудня 1988 року. Від шлюбу народився син ОСОБА_2, який є відповідачем по справі. За час перебування у шлюбі ОСОБА_3 було укладено в Маріупольській універсальній товарній біржі біржовий контракт №10442 (договір купівлі-продажу) від 10 квітня 2001 року. Відповідно до контракту ОСОБА_3 придбала 11/20 частини ідеальної долі будинку 17 по вул.Тургенєва в м.Маріуполі. 02 листопада 2004 року ОСОБА_3 померла. Після смерті дружини, він звернувся до Приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності йому було відмовлено, оскільки вказаний будинок було придбано шляхом укладення біржового контракту в Маріупольській універсальній товарній біржі. Просив визнати дійсною угоду купівлі-продажу зазначеного будинку.

Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за біржовим контрактом № 10442 (договором купівлі-продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі 10 квітня 2001 року та зареєстрованим в Маріупольському БТІ 14 квітня 2001 року за № 19477 ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 придбала будинок № 17 по вул.Тургенєва в м. Маріуполі, а саме 11/20 частини ідеальної долі, розташованої на земельній ділянці площею 1000кв.м.пропорційно частці.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

З біржового контракту вбачається, що відповідач продав, а ОСОБА_3М придбала частину житлового будинку № 17 по вул.Тургенєва в м. Маріуполі, що складає 11/20 частини ідеальної долі, розташованої на земельній ділянці площею 1000 кв.м. пропорційно частці, розрахувавшись готівкою в день укладення договору та передачі документів і таким чином повністю виконала свій обовязок за договором купівлі-продажу.

Утім договір не було нотаріально оформлено, оскільки ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» на той час передбачала, що угоди, укладені на біржі не потребують нотаріального посвідчення. Саме тому біржовий контракт був прийнятий БТІ у якості правовстановлюючого документа, а за ОСОБА_3 зареєстроване право приватної власності на вказану частку будинку.

За таких обставин сторони позбавлені можливості нотаріального оформлення угоди, позаяк для цього продавець (відповідачі у цій справі) мали б надати нотаріусу документ, який підтверджує їх право власності на відчужуваний будинок, що унеможливлюється наявністю державної реєстрації права власності на цей будинок за іншою особою.

Згідно технічного паспорту на будинок №17 по вул.Тургенєва в м.Маріуполі вбачається, що власниками зазначеного будинку є: 11/20 частки ОСОБА_3, 9/20 частки ОСОБА_1.

Право власності ОСОБА_1 на 9/20 частку спірного житлового будинку підтверджується договором купівлі - продажу жилого будинку від 25 липня 2001 року та зареєстрованого Маріупольським БТІ 31 липня 2001 року за № 19477.

Разом з тим, відповідно до наданої Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 спадкової справи після смерті ОСОБА_3, яка померла 02 листопада 2004 року, вбачається, що позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини. Син померлої ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: 11/80 частки житлового будинку № 17 по вул.Тургенєва в м.Маріуполі.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе визнати угоду дійсною, оскільки інший спосіб упорядкування позивачем прав власності не передбачений законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 197, 209, 224-226 ЦПК України, ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу будинку дійсною - задовольнити.

Визнати дійсним укладений 10 квітня 2001 року на Маріупольській універсальній товарній біржі біржовий контракт № 10442 (договір купівлі-продажу), за яким ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_3 придбала 11/20 частину жилого будинку № 17 на вул.Тургенєва в м. Маріуполі.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. М. Іванченко