Справа № 365/46/17
Номер провадження: 2/365/123/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.06.2017 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, Згурівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області про визнання права на завершення приватизації та право на отримання свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2017 року позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 28 січня 2014 року померла їхня мати ОСОБА_6, після смерті якої позивачам відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, що розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, яка було передана спадкодавцю згідно з розпорядженням Згурівської РДА від 21 грудня 2011 року № 729 та на підставі якого було виготовлено технічну документацію. Спірній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер № :03:003:0171. Проте нотаріус відмовив позивачам в оформленні спадкових прав на спірне майно у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, так як померла за життя не встигла здійснити державну реєстрацію права власності зазначеної земельної ділянки, тому просять визнати за ними як спадкоємцями за законом ОСОБА_6 право на завершення процедури приватизації та на право на реєстрацію на своє ім»я в реєстраційних органах права власності по ? частці спірної земельної ділянки за кожною. В разі задоволення позову просить не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України.

В ході підготовки справи до судового розгляду позивачі зменшили розмір позовних вимог та просять визнати за ними як спадкоємцями за законом ОСОБА_6 право на завершення процедури приватизації та на право на реєстрацію на своє ім»я в реєстраційних органах права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, по ? частці за кожною. В разі задоволення позову просить не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 14.02.2017 до участі у справі залучено як співвідповідачів Згурівську районну державну адміністрацію Київської області та Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 28.03.2017 подовжено розгляд справи.

В своїх письмових запереченнях проти позову Головне управління Держгеокадастру у Київській області посилається на те, що позов не підлягає до задоволення. Розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації від 21.12.2011 № 729 «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту в адміністративно-територіальних межах Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області було надано тільки дозвіл на виготовлення документації із землеустрою. Земельна ділянка передається у власність органом державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Спадкодавець за життя не набув право власності на спірну земельну ділянку, а тому відповідно до ст. 1216 ЦК України вона не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Аналогічні заперечення надано ОСОБА_5 Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали повністю, інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду справи були оповіщені належним чином, позов підтримують повністю, відповідачі направили суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їхньої відсутності, Головне управління Держгеокадастру у Київській області позов не визнає повністю, третя особа про причини неявки суду не повідомила.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та представник позивача ОСОБА_2 надали пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є спадкоємцями за законом в рівних частках після смерті 28 січня 2014 року ОСОБА_6 та прийняли спадщину. Спадкова справа відкрита. Інших спадкоємців судом не встановлено (а.с.40-53, 105 копії спадкової справи, свідоцтва про смерть). До спадкової маси входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, що розташована в адміністративно-територіальних межах Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області.

Вартість спірної земельної ділянки становить 58784,00 грн (а.с.15 довідка). Спадкодавець за життя розпочала процедуру приватизації зазначеної земельної ділянки, неодноразово звертаючись до Згурівської райдержадміністрації, яка надавала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, із відповідними заявами від 15.09.2003 та від 06.05.2011 (87, 92) та передавала спірну земельну ділянку у власність. Проте спадкодавець не завершила процедуру приватизації цієї земельної ділянки у зв'язку зі смертю.

Рішенням Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області від 19.10.2000 № 43-12-ХХІІІ «Про надання земельних ділянок працівникам соціальної сфери» ОСОБА_6 було передано в постійне користування земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 1 га та в тимчасове користування для сінокосіння - площею 1 га (а.с.146-147 - копії розпорядження та списку).

Розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 24 лютого 2004 року № 106 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для ведення особистих селянських господарств на території Малоберезанської сільської ради» ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0 га (ріллю) для ведення особистого селянського господарства (а.с.85, 86 копії розпорядження та списку).

16.04.2004 розпорядженням № 202 «Про встановлення граничних розмірів земельних ділянок для надання у приватну власність для ведення особистих селянських господарств на території Малоберезанської сільської ради» Згурівська районна державна адміністрація Київської області встановила граничний розмір земельних ділянок для передачі у приватну власність для ведення особистих селянських господарств із земель державної власності на території Малоберезанської сільської ради: для працівників соціальної сфери та пенсіонерів з їх числа до 2 га (а.с.106 копія розпорядження).

ОСОБА_6 була працівником соціальної сфери (а.с.117 копія довідки).

Розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації Київської області від 30 березня 2006 року № 251 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки громадян України (працівникам соціальної сфери) для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу в межах Малоберезанської сільської ради» було затверджено розроблену ТОВ «Земля і ринок» на підставі розпоряджень голови адміністрації відповідну технічну документацію та передано, зокрема ОСОБА_6 як працівнику соціальної сфери у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2 га (рілля) (а.с.130, 131-132 копія розпорядження та додатку).

21.12.2011 Згурівська районна державна адміністрація Київської області розпорядженням № 729 «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту в адміністративно-територіальних межах Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області» надала дозвіл ОСОБА_6 на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, площею 2,0000 га, у приватну власність із земель державної власності (а.с.88, 89-91, 92 копії розпорядження, відомості та заяви).

Відповідно до проекту землеустрою земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :03:003:0171 та встановлено в натурі (на місцевості) її межі (а.с.18-27 копія проекту землеустрою).

Проте Головне управління Держгеокадастру у Київській області наказом від 07.06.2016 № 10-11468/15-16сг надало ОСОБА_7В як учаснику АТО дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення зазначеної спірної земельної ділянки у власність та наказом від 15.11.2016 № 10-23829/15-16сг - передало у приватну власність (а.с.34 інформація сільської ради).

ОСОБА_6 уклала із ДП «Малоберезанське» ТОВ СГ підприємства ім.А.Г.Кравченка договір оренди землі, без дати, який не було зареєстровано у встановленому порядку. Земельна ділянка площею 2 га була передана в оренду строком на 10 років, із 2012 року по 2022 рік. Це підприємство впродовж 2012-2014 років виплачувало орендну плату ОСОБА_6 (а.с.95 договір оренди).

Нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне спадкове майно у звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документу (а.с.14 відмова).

Головне управління Держгеокадастру у Київській області не визнає позов у зв»язку з тим, що спадкодавець за життя не набула право власності на спірну земельну ділянку, відтак не вбачають підстав для її успадкування. Однак предметом спору є завершення процедури приватизації, яка була розпочата спадкодавцем. Крім того, вбачається за необхідне зазначити, що райдержадміністрація неодноразово приймала розпорядження про передачу у власність спадкодавцю спірної земельної ділянки. Проте спадкодавець не змогла оформити своє таке право власності із незалежних від неї причин.

Як вбачається зі ст. 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після звернення громадянина до відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування, який надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/13 набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість згідно зі статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_4 та представника позивача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що позивачі є спадкоємцями за законом померлої ОСОБА_6, до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому порядку та не завершила у зв'язку зі смертю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст. 118 ЗК України, Законами України «Про державний земельний кадастр», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/13, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, Згурівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області про визнання права на завершення приватизації та право на отримання свідоцтва про право власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом померлої 28 січня 2014 року ОСОБА_6, право на завершення процедури приватизації та на реєстрацію в реєстраційних органах права власності на ? частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,000 га, що розташована в адміністративно-територіальних межах Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом померлої 28 січня 2014 року ОСОБА_6, право на завершення процедури приватизації та на реєстрацію в реєстраційних органах права власності на ? частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,000 га, що розташована в адміністративно-територіальних межах Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 6 червня 2017 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО