Справа № 211/5315/17
Провадження № 2/211/2427/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 грудня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що від спільного проживання мають доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач мешкає окремо та в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання дитини, інших дітей не має, є працездатним, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 600,00 гривень з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання сторони не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягає, ОСОБА_2 проти позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 187163, сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 7 - копія свідоцтва про народження).

Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Положення статті 181 Сімейного кодексу України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, батьки зобов'язані забезпечити такий рівень життя своїх дітей, який є необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей на рівні, що визначений законодавством.

Згідно статі 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи вік та потреби дитини, те, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобовязань не має, суд приходить до висновку про обовязок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та з врахуванням вищезазначеного вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 гривень на утримання доньки до її повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дитини та обох батьків.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Датою подачі позову є 20 листопада 2017 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.180,181,191 СК України, ст.ст. 10, 12,13, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, с. Мар`ївка, вул. Зарічна, 10, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, яка становить 600 (шістсот) гривень 00 копійок, що підлягає індексації згідно Закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Д.М.Ніколенко