Єдиний унікальний номер: 223/24/17
Провадження номер: 4-с/223/1/2017
УХВАЛА

24 травня 2017 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю представника скаржника ОСОБА_1, стягувача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вугледара скаргу ОСОБА_3 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві, стягувач ОСОБА_2, про оскарження рішення та дій державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 Олександрович звернувся до Вугледарського міського суду Донецької області зі скаргою на рішення та дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві, де стягувач ОСОБА_2.

Свою скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-382-2009, виданого 18.05.2015 року, щодо стягнення зі скаржника на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, розпочинаючи з дня подачі позовної заяви 04.02.2009 року і до повноліття ОСОБА_7, проте не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, було винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника від 04.10.2016 року (номер виконавчого провадження 47793230). Зазначеною постановою державний виконавець постановила здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 50 % всіх видів заробітку (доходів) божника щомісячно до погашення заборгованості, яка станом на 04.10.2016 року становить 97381,53 гривні, що на думку скаржника порушує вимоги Закону України «Про виконавче провадження» від 2016 року. Окрім того, боржникові не надано розрахунку заборгованості, що позбавило боржника можливості надання інформації щодо його майнового та сімейного стану, що істотно впливає на можливість погашати заборгованість зі сплати аліментів. Окрім того, на думку скаржника, при винесені оскаржуваної постанови державним виконавцем було порушено вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», а саме встановлено 50% розміру відрахувань із заробітної плати скаржника для погашення заборгованості, однак зазначена стаття передбачає максимальне утримання відрахувань із заробітної плати не більше 20 %. ОСОБА_5 стверджує, що у порушення вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не було надіслано документи виконавчого провадження, не повідомлено про початок примусового виконання рішення.

У звязку з вище викладеним ОСОБА_3 просить суд визнати рішення та дії ОСОБА_4 державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 неправомірними та скасувати Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника ОСОБА_3 від 04.10.2016 року, призначити розмір відрахувань заборгованості по сплаті аліментів від заробітної плати ОСОБА_3 не більше 20 % від суми заробітної плати за виконавчим листом №2-382-2009 від 18.05.2015 року, на час розгляду даної скарги зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-382-2009 від 18.05.2015 року до вирішення справи по суті.

ОСОБА_5 ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Представник скаржника за довіреністю ОСОБА_8 в судовому засіданні 07.02.2017 року заявлені вимоги у скарзі підтримав, зауважив, що зменшення розміру стягнення заборгованості за аліментами з 50 % на 20 % є необхідним, оскільки скаржник має ще двох дітей, яких повинен утримувати.

В наступному судовому засіданні 24.05.2017 року представник скаржника ОСОБА_1 підтримав заявлені скаргою вимоги, посилаючись на обставини, викладені у даній скарзі, наполягав на її задоволенні.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти вимог викладених у скарзі, пояснила, що ОСОБА_3 з 2009 року ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, хоча з 2012 року офіційно працює. Зауважила, що вона з 2009 року по 2015 рік зверталась до різних виконавчих служб з виконавчим листом для звернення його до виконання, але досягти цього так і не вийшло, виконавчий лист було загублено. У звязку з чим стягувачкою було отримано дублікат виконавчого листа у 2015 року, після чого остання знову звернулась до виконавчої служби. У задоволенні вимог скарги просила відмовити.

Державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, про місце дату та час розгляду скарги була повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду письмові заперечення, в яких просила дану скаргу розглядати за відсутності представника відділу виконавчої служби. У відповідності до зазначених заперечень, розрахунок заборгованості по аліментам був складений у відповідності до вимог встановлених Інструкції з організації примусового виконання рішень, державним виконавцем повідомлено про даний розрахунок стягувача і боржника у відповідності до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом направлення відповідного розрахунку за адресами сторін виконавчого провадження, зазначеними у виконавчому листі. Отже державним виконавцем були дотримані вимоги законодавства щодо повідомлення сторін виконавчого провадження про обчислення заборгованості зі сплати аліментів. Зазначають, що встановлений розмір відрахувань у розмірі 50 % від усіх видів заробітку (доходу) боржника, відповідає вимогам чинного законодавства про працю та Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того зауважують, що у відповідності до п. 19 Розділу 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на вище викладене просили суд у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, стягувача, приймаючи до уваги письмове заперечення державного виконавця, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх належність та допустимість, вважає, що в задоволенні вимог скарги слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 16 лютого 2009 року, дублікату виконавчого листа №2-382-2009 від 16 лютого 2009 року з скаржника на користь ОСОБА_2 стягнуто кошти (аліменти) на утримання доньки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки усіх доходів (заробітку), щомісячно, розпочинаючи з дня подачі позовної заяви 04 лютого 2009 року і до повноліття доньки, тобто до 04 жовтня 2016 року, але не менш ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с. 16-17, 18-19, 58).

Стягувач з моменту винесення судового рішення неодноразово зверталась до підприємств, установ, в тому числі до державних виконавчих служб міста Києва з заявами та клопотаннями про звернення виконавчого листа до виконання, пошуку місця роботи боржника, однак здійснити це вдалося лише у 2015 році після звернення з заявами до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 59, 60, 121, 122-123, 124-125, 126).

Так, ОСОБА_2 21.05.2015 року звернулась із заявою до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві про прийняття виконавчого листа №2-382/2009 про стягнення аліментів, за результатами розгляду якої головним державним виконавцем Максимів М.М. було винесено постанови про відкриття провадження від 09.06.2015 року за виконавчим листом №2-382-2009, виданим 18.05.2015 року, та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.06.2015 року, якою звернуто стягнення на доходи боржника, який працює у НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (а.с. 59, 62-63, 64-65).

Листом від 27.08.2015 року Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві звернувся до головного бухгалтера НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» з клопотанням про повернення без виконання постанови державного виконавця від 09.06.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_3, у звязку з необхідністю перерахувати заборгованість за минулі роки, дану постанову НВЦ «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» повернув державному виконавцю без виконання (а.с. 66, 72)

Відповідно до Виклику державного виконавця №846/15 від 30.08.2016 року, з вимогою до ОСОБА_3 зявитися 09.09.2016 року о 9 годині 00 хвилин на прийом до державного виконавця та надати до канцелярії відділу у письмовому вигляді інформацію з копією підтверджуючих її документів щодо виконання рішення суду по сплаті аліментів, починаючи з 04.02.2009 року, наявності трудових відносин та ін., даний виклик було надіслано скаржнику та отримано ним 14.09.2016 року (а.с. 77, 78-79, 80-82, 83, 84, 85).

Державний виконавець 30.08.2015 року звернувся з вимогою до ПАТ «Науково-виробничий центр «Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» про надання до 07.09.2016 року до канцелярії відділу у письмовому вигляді інформації з копією підтверджуючих документів щодо виконання постанови державного виконавця від 09.06.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, наявності трудових відносин, доходів боржника, починаючи з 04.02.2009 року або з моменту працевлаштування та ін. На зазначену вимогу підприємством надано відповідь у вигляді витягу з наказу від 25 жовтня 2012 року №143-О про прийняття на роботу ОСОБА_3 вантажником цеху, довідок про заробітну плату останнього №266, №269, №270, №271, №272 (а.с. 86, 87, 88, 89, 90, 91,92).

ОСОБА_4 державним виконавцем 25 жовтня 2016 року на підставі виконавчого листа Вугледарського міського суду Донецької області №2-382-2009 від 18.05.2015 року було здійснено помісячний розрахунок заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів, яка станом на 04.10.2016 року становить 97381,53 гривень (а.с. 93).

Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.10.2016 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-382-2009, виданого 18.05.2015 року, постановлено звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_3, що працевлаштований у ПАТ «Науково-виробничий центр» Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод», здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 50% усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно до погашення заборгованості, яка станом на 04.10.2016 року складає 97381,53 гривень, постанову направити для виконання до бухгалтерії ПАТ «Науково-виробничий центр» Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» (а.с. 94).

Дана постанова від 04.10.2016 року була направлена на адресу ПАТ «Науково-виробничий центр» Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод» для звернення стягнення на доходи боржника від 04.10.2016 року для виконання та до відома, а також на адресу ОСОБА_3 (95, 96-97, 98-100, 101, 102-103, 104-105).

Як вбачається з виписки по рахунках від 07.12.2016 року на рахунок Святошинського РВДВС м. Київ надійшло 5785,80 гривень від ПАТ НВЦ «Борщагівський ХФЗ» з призначенням платежу погашення заборгованості (стягнення аліментів) згідно виконавчого провадження №47793230 на виконавчий лист №2-382-2009 від 18.05.2015 року ОСОБА_3, які було перераховано на користь ОСОБА_2, що підтверджується розпорядженням №47793230/15, платіжним дорученням №9056 від 16.12.2016 року (а.с.106-107, 108, 109).

Судом встановлено, що постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника була винесена головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 04.10.2016 року за дії Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - п'ятдесят відсотків.

Тому, визначення державним виконавцем у оспорюваній постанові розміру утримань з заробітної плати боржника заборгованості зі сплати аліментів є правомірним та таким, що відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника.

Згідно п. 12 Розділу 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з наданих суду документів, державний виконавець здійснив розрахунок заборгованості у відповідності до вимог встановлених законодавством, оскільки розрахунок є помісячним, містить суму заробітної плати боржника, що залишилася після утримання податків, частку заробітку (доходу), визначеного виконавчим документом, та загальну суму заборгованості (а.с.93). Окрім того, зазначений розрахунок був направлений на адресу боржника, зазначену у виконавчому листі, а саме, АДРЕСА_1, та на адресу підприємства, де працює останній, що підтверджується журналом реєстрації вихідної кореспонденції, реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції, витягами про результати та місцезнаходження відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» (а.с. 96-105). Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про правомірність дій державного виконавця та їх відповідність приписам законодавства.

Суд вважає необхідним зазначити, що у відповідності до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року та на який у своїй скарзі посилається ОСОБА_3, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що оспорювана постанова винесена 04.10.2016 року за дії Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, тому до даних правовідносин застосовується саме цей закон, а отже посилання скаржника на приписи Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно п. 19 Розділу 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Окрім того, у відповідності до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обовязковим до виконання. Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території України. Зазначену позицію неодноразово підтримував у своїх рішеннях Конституційний Суд України (Рішення від 26.06.2013 року №5-рп/2013; Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012; Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012), що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій її території, обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Приймаючи до уваги, що скаржник зобовязаний утримувати свою дитину та виконувати рішення суду про стягнення аліментів, яке є обовязковим до виконання, а досягнення дитиною повноліття не звільняє останнього від сплати утвореної заборгованості, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, не вбачаючи в діях та рішеннях державного виконавця порушення вимог законодавства, суд вважає необхідним в задоволенні вимог скарги відмовити.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 129-1 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, ст. ст. 31, 70, 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві, стягувач ОСОБА_2, про оскарження рішення та дій державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_4 територіального управління юстиції у місті Києві відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_9