Справа № 462/5093/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,-

установив:

26.09.2016 року ОСОБА_2 «Орлан-Транс-Груп» звернулося до суду з позовом, який в подальшому уточнили та остаточно просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 18000 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.06.2015р. ОСОБА_1 було прийнято на роботу у Львівську філію TOB "Орлан-Транс- Груп" на посаду водія.

Відповідач, перебуваючи в трудових відносинах з підприємством, неодноразово перебував в службових відрядженнях в межах України та закордоном, отримав пластикові картки ОСОБА_2 "Вог Рітейл" для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань.

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6405ВХ/АА3442ХТ за маршрутом Україна-Росія-Україна згідно подорожнього листа №582350 від 17.12.2015р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 161 літр палива. Відповідачем було придбано 2030 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 321 літр. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1614 літри палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 1869 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 255 літрів дизельного палива на загальну суму 2495,38 грн. (161+2030-1614- 321=255). Крім цього, Відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що кількість придбаного палива не повинна перевищувати об»єму всіх паливних баків автомобіля. У разі розрахункового перевищення заправки водій зобов»язаний відшкодувати вартість палива, що дорівнює ціні на паливо під час розрахункової заправки, помножена на кількість літрів, що перевищує об»єм баків. При заправці 27.12.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об»єм баків автомобіля - 1007 літрів при об»ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 869,66грн. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 3365,04 грн. (2495,38+869,66).

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6405ВХ/АА3442ХТ за маршрутом Україна- Азербайджан-Україна згідно подорожнього листа №597026 від 27.01.2016р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 179 літрів палива. Відповідачем було придбано 2821 літр дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 481 літр. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 2265 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 2519 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 254 літри дизельного палива на загальну суму 3443,77 грн. (179+2821-2265- 481=254). Крім цього, Відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що кількість придбаного палива не повинна перевищувати об»єму всіх паливних баків автомобіля. У разі розрахункового перевищення заправки водій зобов»язаний відшкодувати вартість палива, що дорівнює ціні на паливо під час розрахункової заправки, помножена на кількість літрів, що перевищує об»єм баків. При заправці 28.02.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об»єм баків автомобіля - 1009 літрів при об»ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 938,48грн. При заправці 01.03.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об»єм баків автомобіля - 1076 літрів при об»ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 1829,67грн. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 6211,92 грн. (3443,77+938,48+1829,67).

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6405ВХ/АА3442ХТ за маршрутом по Україні згідно подорожнього листа №687899 від 16.03.2016р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 481 літр палива. Відповідачем було придбано 650 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 269 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 790 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 862 літри. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 72 літри дизельного палива на загальну суму 1361,77 грн. (481+650-790- 269-72).

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6547КІ/АА5475ХХ за маршрутом по Україні згідно подорожнього листа №597234 від 22.04.2016р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 128 літрів палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 99 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 6 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 29 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 23 літри дизельного палива на загальну суму 454,70 грн. (128-6-99-23).

Загальна сума збитків, завдана відповідачем позивачу перевитратою палива становить 11393,43 грн.

Жодних документів, які б обґрунтували таку витрату палива відповідачем надано не було.

Позивачем у період із 7 квітня 2016 року по 27 квітня 2016 року було забезпечено Відповідача грошовими коштами (авансом) на службові відрядження в межах України та за кордоном в розмірі 32527,56 грн. шляхом перерахування грошової суми на відповідний рахунок для використання із застосування платіжної картки №4324********1819, користувачем якої був Відповідач, на підтвердження чого до позовної заяви додається копія виписки по карті №4324********1819, видана ЦФ ПАТ «Кредобанк».

Про використання Відповідачем грошових коштів (авансу) на службові відрядження складено авансовий звіт №0/П 305 від 18 квітня 2016 року на загальну суму 26761,11грн.

Проте, Відповідачем не подано звіт про використання коштів, наданих на відрядження у розмірі 5766,45 гривень, як то передбачено Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон.

Оскільки Відповідачем не повернено суми надміру сплачених коштів у встановлені законодавством терміни, з нього на підставі п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України стягнуто податок на доходи фізичних осіб в розмірі 747,90 гривень. Дані суми податку перераховано Позивачем в дохід держави.

31.12.2015р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір позики №6, за яким Відповідачу передано 26000,00 грн., які він зобов»язувався повернути протягом 6 місяців. У випадку звільнення з роботи Відповідач зобов»язався достроково повернути всю суму позики не пізніше ніж у день звільнення (п.5 згаданого договору позики). Відповідачем в касу підприємства в рахунок погашення позики було внесено 8000грн. Неповерненою залишається сума в розмірі 18000 гривень.

Відповідно до наказу Львівської філії TOB «Орлан-Транс-Груп» №67-кф від 03.06.2016 року - відповідача було звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП.

Проте, Відповідачем ні до звільнення, ні на дату подання даної позовної заяви не повернено до каси Позивача суму боргу за договором позики в розмірі 18000 гривень. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та уточнення до них, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.6 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.

На підставі ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2015р. ОСОБА_1 було прийнято на роботу у Львівську філію TOB "Орлан-Транс- Груп" на посаду водія.

Відповідач, перебуваючи в трудових відносинах з підприємством, неодноразово перебував в службових відрядженнях в межах України та закордоном, отримав пластикові картки ОСОБА_2 "Вог Рітейл" для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань.

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6405ВХ/АА3442ХТ за маршрутом Україна-Росія-Україна згідно подорожнього листа №582350 від 17.12.2015р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 161 літр палива. Відповідачем було придбано 2030 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 321 літр. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 1614 літри палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 1869 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 255 літрів дизельного палива на загальну суму 2495,38 грн. (161+2030-1614- 321=255). Крім цього, Відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що кількість придбаного палива не повинна перевищувати об»єму всіх паливних баків автомобіля. У разі розрахункового перевищення заправки водій зобов»язаний відшкодувати вартість палива, що дорівнює ціні на паливо під час розрахункової заправки, помножена на кількість літрів, що перевищує об»єм баків. При заправці 27.12.2015р. кількість палива в баках перевищила реальний об»єм баків автомобіля - 1007 літрів при об»ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 869,66грн. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 3365,04 грн. (2495,38+869,66).

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6405ВХ/АА3442ХТ за маршрутом Україна- Азербайджан-Україна згідно подорожнього листа №597026 від 27.01.2016р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 179 літрів палива. Відповідачем було придбано 2821 літр дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 481 літр. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 2265 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 2519 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 254 літри дизельного палива на загальну суму 3443,77 грн. (179+2821-2265- 481=254). Крім цього, Відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу №29 від 08.06.2015 року «Про впровадження єдиних правил заправки дизельним пальним при виконанні транспортного завдання», де вказано, що кількість придбаного палива не повинна перевищувати об»єму всіх паливних баків автомобіля. У разі розрахункового перевищення заправки водій зобов»язаний відшкодувати вартість палива, що дорівнює ціні на паливо під час розрахункової заправки, помножена на кількість літрів, що перевищує об»єм баків. При заправці 28.02.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об»єм баків автомобіля - 1009 літрів при об»ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 938,48грн. При заправці 01.03.2016р. кількість палива в баках перевищила реальний об»єм баків автомобіля - 1076 літрів при об»ємі 900 літрів, що завдало збитків в розмірі 1829,67грн. Загалом збитки, завдані Відповідачем при виконанні даного перевезення склали 6211,92 грн. (3443,77+938,48+1829,67).

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6405ВХ/АА3442ХТ за маршрутом по Україні згідно подорожнього листа №687899 від 16.03.2016р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 481 літр палива. Відповідачем було придбано 650 літрів дизельного палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 269 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 790 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 862 літри. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 72 літри дизельного палива на загальну суму 1361,77 грн. (481+650-790- 269-72).

Під час виконання перевезення на автопоїзді АА6547КІ/АА5475ХХ за маршрутом по Україні згідно подорожнього листа №597234 від 22.04.2016р. при виїзді автомобіля в рейс в паливних баках залишалося 128 літрів палива. При поверненні автомобіля залишок палива в паливних баках склав 99 літрів. Згідно норми витрат палива даного автомобіля, автомобіль при виконанні даного перевезення повинен використати 6 літрів палива, згідно ж даних подорожнього листа та розшифровки до нього, поданих Відповідачем, витрата палива склала 29 літрів. Перевитрата палива по даному перевезенню склала 23 літри дизельного палива на загальну суму 454,70 грн. (128-6-99-23).

Загальна сума збитків, завдана відповідачем позивачу перевитратою палива становить 11393,43 грн.

Жодних документів, які б обґрунтували таку витрату палива відповідачем надано не було.

Позивачем у період із 7 квітня 2016 року по 27 квітня 2016 року було забезпечено відповідача грошовими коштами (авансом) на службові відрядження в межах України та за кордоном в розмірі 32527,56 грн. шляхом перерахування грошової суми на відповідний рахунок для використання із застосування платіжної картки №4324********1819, користувачем якої був Відповідач, на підтвердження чого до позовної заяви додається копія виписки по карті №4324********1819, видана ЦФ ПАТ «Кредобанк».

Про використання відповідачем грошових коштів (авансу) на службові відрядження складено авансовий звіт №0/П 305 від 18 квітня 2016 року на загальну суму 26761,11грн.

Проте, відповідачем не подано звіт про використання коштів, наданих на відрядження у розмірі 5766,45 гривень, як то передбачено Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон.

Оскільки відповідачем не повернено суми надміру сплачених коштів у встановлені законодавством терміни, з нього на підставі п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України стягнуто податок на доходи фізичних осіб в розмірі 747,90 гривень. Дані суми податку перераховано позивачем в дохід держави.

31.12.2015р. між позивачем ОСОБА_2 «Орлан-Транс-Груп» та відповідачем було укладено договір позики №6, за яким відповідачу передано 26000,00 грн., які він зобов»язувався повернути протягом 6 місяців. У випадку звільнення з роботи Відповідач зобов»язався достроково повернути всю суму позики не пізніше ніж у день звільнення (п.5 згаданого договору позики). Відповідачем в касу підприємства в рахунок погашення позики було внесено 8000грн. Неповерненою залишається сума в розмірі 18000 гривень.

Відповідно до наказу Львівської філії TOB «Орлан-Транс-Груп» №67-кф від 03.06.2016 року - відповідача було звільнено з займаної посади за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП.

Проте, відповідачем ОСОБА_1 ні до звільнення, ні на момент винесення рішення не повернуто до каси позивача суму боргу за договором позики в розмірі 18000 гривень.

На думку суду саме така сума підлягає стягненню в користь позивача з відповідача ОСОБА_1

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 1046, 1047 ЦК України, ст. ст. 134, 233 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» заборгованість в розмірі 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень та 1378, 00 грн. судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_3