Номер провадження: 22-ц/785/4760/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 Рахмільєвни, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Виконавчий комітет Одеської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Флагман-К», Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, про усунення перешкод в користуванні власністю, зобовязання провести перебудову самочинної реконструкції квартири, знесення самовільного будівництва, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 Рахмільєвни, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року,

встановила:

05.04.2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили суд усунути позивачам перешкоди в користуванні власністю шляхом приведення ОСОБА_7 квартири №45-а у первинний стан, знесення самочинно побудованого поверху на даху будинку №28 по вул. Старорізничній в м. Одесі.

Одночасно позивачі звернулися до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_7 вчиняти будь-які дії повязані з виконанням робіт із проведення будівництва, реконструкції, ремонтних, будівельно-ремонтних, оздоблювальних та монтажних робіт в квартирі №45-а, в тому числі й на даху будинку, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Старорізнична (Куйбишева), 28, посилаючись на те, що зазначене самочинне будівництво руйнує квартири позивачів й будинок в цілому.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Вказане судове рішення оскаржують в апеляційному порядку ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_2

В скарзі з посиланням на порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановки нової про задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову в зазначений спосіб по суті є елементом задоволення позовних вимог, тобто формою вирішення спору.

Проте, повністю погодитись з такими висновками районного суду колегія суддів не може, оскільки суд внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права дійшов цього висновку без всебічного, повного й обґрунтованого з'ясування дійсних обставин справи, а надані докази по справі оцінені судом першої інстанції односторонньо.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 3, 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі є власниками квартир №47, 64, 34, 55 будинку №28 по вул. Старорізничній (Куйбишева) в м. Одесі.

Предметом позовних вимог є усунення перешкод в користуванні власністю позивачам шляхом приведення ОСОБА_7 квартири №45-а у первинний стан, знесення самочинно побудованого поверху на даху будинку №28 по вул. Старорізничній (Куйбишева) в м. Одесі.

В заяві про забезпечення позову позивачами ставилось питання щодо заборони ОСОБА_7 вчиняти будь-які дії повязані з виконанням робіт із проведення будівництва, реконструкції, ремонтних, будівельно-ремонтних, оздоблювальних та монтажних робіт в квартирі №45-а, в тому числі й на даху будинку, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Старорізнична (Куйбишева), 28, посилаючись на те, що зазначене самочинне будівництво руйнує квартири позивачів й будинок в цілому.

Проте, приймаючи рішення про повну відмову у задоволені заяви про забезпечення позову суд першої інстанції в порушення статей 151, 152 ЦПК України належним чином не зясував підстави і предмет позовних вимог та причини, у звязку з якими позивачі просили забезпечити позов, не дав оцінки доводам позивача щодо необхідності застосувати саме такий вид забезпечення позову, у звязку з чим дійшов передчасних висновків про те, що забезпечення позову в зазначений спосіб по суті є елементом задоволення позовних вимог, тобто формою вирішення спору.

За таких обставин оскаржувана ухвала є передчасною.

Таким чином судова колегія вважає, що питання щодо забезпечення позову у справі вирішено судом всупереч нормам процесуального права з порушенням порядку, встановлений для його вирішення й це є підставою для скасування постановленої у справі ухвали за вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 312 ч. 1 п. 3, 315, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Рахмільєвни, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_8

ОСОБА_9