АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/1241/17-ц Головуючий 1 інстанції Пілюгіна О.М.
Провадження № 22ц/790/3176/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: встановлення факту
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Довгаль А.П., Овсяннікової А.І.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2017 року по справі за заявою Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області в інтересах Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має значення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року Харківська місцева прокуратура №6 Харківської області в інтересах Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має значення.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки НОМЕР_1, загальною площею 5,19 га, розташованої на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 померла.

У спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи, про свідоцтва про право на спадщину померлої; відсутні також відомості щодо осіб, які на час смерті ОСОБА_1 проживали із нею. Тобто, спадщина не прийнята.

Харківська місцева прокуратура №6 Харківської області вважає, що є всі підстави для визнання спадщини ОСОБА_1 у вигляді земельної ділянкиНОМЕР_1, відумерлою. Проте, в Державному акті на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_1, допущена описка: вказано «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1». Вказане унеможливлює подання позову про визнання спадщини відумерлою.

У зв'язку з цим, Харківська місцева прокуратура №6 Харківської області в інтересах Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області просила суд встановити належність померлій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Державного акта на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_1.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі з тих підстав, що з заяви вбачається спір про право.

В апеляційній скарзі Харківська місцева прокуратура №6 Харківської області ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали, постановленої з порушенням вимог процесуального права; вказує, що заява про встановлення факту не містить в собі спору про право, має місце лише встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа на майно, яке є спадковим.

В судове засідання представник заявника не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в зв'язку з цим колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви вбачається спір про право, а тому вона не може розглядатись в порядку окремого провадження.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Главою 6 ЦПК України особам надано право на звернення до суду в порядку окремого провадження із заявами про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В частині 1 статті 256 ЦПК України наведено перелік фактів, про встановлення яких суд розглядає справи: а саме: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що звертаючись до суду з заявою про встановлення юридичного факту про те, що померлій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить Державний акт на право приватної власності на землю Серія НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_1, Харківська місцева прокуратура №6 Харківської області в інтересах Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області посилалася на те, що без встановлення вищевказаного факту неможливе звернення до суду із позовом про визнання спадщини відумерлою.

Як роз'яснено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

За змістом наведеної норми, наслідком відмови у відкритті провадження у справі має бути саме наявний між зацікавленими особами, наприклад, спадкоємцями, спір про право.

У п. 12 вказаної постанови Пленуму Верховний Суд України зазначив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імя'м, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов передчасного висновку про наявність спору про право, оскільки з наявних матеріалів не вбачається будь-якого конфлікту інтересів між заявником та заінтересованою особою.

Враховуючи, що питання відмови у відкритті провадження було вирішено з порушенням норм процесуального права, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі наведеного та керуючись п.4 ч.2 ст.307, 313, п.2 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 березня 2017 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Головуючий -

Судді