Справа № 522/5964/17-ц
Провадження № 2/522/6767/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та несумісність характерів. Сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, сімя носить виключно формальний характер. Окрім цього, позивачка зазначила, що відповідач проживає у Росії, збереження сім`ї не можливе. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони в судове засідання не зявились. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Зазначила, що з 2016 року по теперішній час шлюбні стосунки не підтримують, загальне господарство не ведуть. Дитина залишиться проживати з нею. Виявила бажання залишити прізвище «Базалук».

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2012 року, про що свідчить актовий запис № 442, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за згодою сторін залишиться проживати з матірю.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Сімейне життя у сторін не склалося, через різні погляди на життя та несумісність характерів, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 2016 року припинені шлюбні відносини, сторони проживають окремо. Майнового спору не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує.

При таких обставинах, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу позивачка залишає прізвище «Базалук».

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 110-112 СК України, ст.ст. 208 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 травня 2012 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 442 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити прізвище «Базалук».

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Чернявська Л. М.

26.05.2017