Справа № 766/6227/17
УХВАЛА

07 червня 2017 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В., розглянувши матеріали цивільної справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс" про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул,

встановив:

Позивач звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати незаконним наказ № 41 від 13.03.2017 року № 41-к про звільнення з 13.03.2017 року ОСОБА_1 з посади головного фахівця з економічних питань та стандартизації товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» (далі ТОВ «Херсонавтотранс») у звязку зі скороченням штатів працівників по п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та скасувати; поновити ОСОБА_1 на посаді головного фахівця з економічних питань та стандартизації планово-економічного відділу ТОВ «Херсонавтотранс»; стягнути з ТОВ «Херсонавтотранс» її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.03.2017 року до дня постановлення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст. 119 ЦПК України, а саме:

-відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Частиною 2 цієї ж статті визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» чинної на день звернення позивача до суду) передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання наказу про звільнення недійсним та його скасування, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На момент звернення до суду з позовною заявою, а саме 12.04.2017 року позивач не звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу (немайнового характеру) про визнання наказу про звільнення недійсним та його скасування, згідно з чинною редакцією статті 5 Закону України «Про судовий збір». Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 року (справа № 6-1121цс16), яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору із позовних заяв немайнового характеру поданої фізичною особою вираховується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 640 грн.

Враховуючи викладене вище, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 640 грн.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За вказаних обставин позовна заява підлягає залишенню без руху, а позивачу необхідно надати строк для виправлення вказаного недоліку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 119-121, 207 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до наступного судового засідання, яке відбудеться 11 серпня 2017 року о 11-45 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Прохоренко