Справа № 2607/7445/12
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1, яка діє як представник ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві, визнання її неправомірною та скасування у виконавчому провадженні за № 53690863,-

В С Т А Н О В И В :

24.05.2017 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 як його представник у виконавчому провадженні № 53690863 звернулася до суду із скаргою на постанову державного виконавця Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві, визнання її неправомірною та її скасування.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступних підстав.

Стаття 15 ЦПК України визначає, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За приписами статей 383, 384 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

При системному аналізі зазначених норм чинного цивільно-процесуального закону вбачається, що в їх порядку можуть бути оскаржені лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання ними судового рішення, ухваленого виключно відповідно до цього Кодексу.

Мною ж встановлено, що оскаржувана скаржницею постанова державного виконавця Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві Галунько Л.І. від 10.04.2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 53690863 була постановлена під час виконання останнім не судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, а під час виконання вироку Подільського районного суду міста Києва від 24.05.2013 року винесено відповідно до вимог КПК України.

Пленум Вищого адміністративного суду України в своїй Постанові від 13.12.2010 року, № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» роз'яснив, що відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому судам слід ураховувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

З врахуванням викладеного, а також встановлених мною обставин, зокрема того, що підставою звернення заявника до суду стала постанова державного виконавця Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві Галунько Л.І. від 10.04.2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 53690863 постановлена під час виконання вироку Подільського районного суду міста Києва від 24.05.2013 року винесено відповідно до вимог КПК України, приходжу до висновку, що подана скаржницею скарга не підлягає розгляду в порядку визначеному Розділом VII ЦК України, оскільки дана справа належить до справ адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду саме в порядку адміністративного судочинства, зокрема ст. 181 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЦПК України, про відкриття провадження у справі чи відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, ст. 181 КАС України, Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року, № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», керуючись ст.ст. 1, 15, 16, 122, 383, 384 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, яка діє як представник ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві, визнання її неправомірною та скасування у виконавчому провадженні за № 53690863.

Роз'яснити скаржниці її право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом до Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві в порядку визначеному КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко