Справа № 297/278/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л, при секретарі Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача виконавчий комітет Берегівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача виконавчий комітет Берегівської міської ради, звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

19.05.2017 року позивачкою ОСОБА_1 була подана заява, згідно якої просила провадження у справі закрити у звязку з тим, що відповідач добровільно знявся з реєстрації місця проживання після предявлення нею позову та отримання ним копії позовної заяви. Проте, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які були нею понесені у звязку із зверненням до суду із вказаним позовом (а.с. 42).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце, дату і час був повідомлений належним чином.

Представник виконавчого комітету Берегівської міської ради в судове засідання не зявився, згідно поданого листа просив справу розглянути без участі представника третьої особи (а.с. 32).

Перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Встановлено, що згідно поданої позивачкою заяви вона просить закрити провадження по справі у звязку з добровільним зняттям з місця реєстрації відповідачем ОСОБА_2.

Суд розяснює позивачці наслідки прийняття відмови від позову і закриття провадження по справі, передбачені ст. 206 ч. 3 ЦПК України, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відмова від позову позивачки не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.

За таких обставини провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, слід закрити.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесених нею судових витрат суд приходить до наступного.

Згідно статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, закрема: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Аналогічне зазначено і в п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» із змінами і доповненнями.

У звязку наведеним, суд приходить до висновку, що понесені позивачкою витрати в розмірі 640 грн. судового збору та 1 150 грн. на правову допомогу, які документально підтверджені Договором про надання юридичних послуг №01/217 від 03.01.2017 року, актом приймання-передачі послуг та квитанцією, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2, який після після предявлення до нього позову задоволив вимоги ОСОБА_1 (а.с. 1,14-18).

Керуючись ст.ст. 79, 89, 205 п. 3, 206, 209, 210 ЦПК України, п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» із змінами і доповненнями,

ухвалив:

Прийняти відмову від позову ОСОБА_1 та провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача виконавчий комітет Берегівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 1150 (одна тисяча сто пятдесят ) гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3.