Справа № 464/8253/16-ц
пр.№ 2/464/941/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2017 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

при секретарі Кравс С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 53 927 грн. 17 коп. матеріальної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та сплачений судовий збір. В обгрунтування позову покликається на те, 17.02.2015 року 04.00 год. по АДРЕСА_1, ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Toyota Highlander» д.н.з. НОМЕР_4, який на праві власності належить ОСОБА_4 у темну пору доби не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, чим порушив вимоги п.12.1,13.1 ПДР України, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 01.04.2015 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно висновку № 265/15 про оцінку автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 від 03.03.2015 року оскільки вартість відновлювального ремонту даного автомобіля перевищує дійсну ринкову вартість автомобіля на момент дорожньо - транспортної пригоди то відповідно проводити ремонтні роботи економічно недоцільно і відповідно вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових приймається рівним дійсній ринковій вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 236 213 грн. 46 коп. Цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в СК «Альфа Гарант». Страхова компанія повернула йому частину коштів, а саме 42 785 грн. Після дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_3 частково компенсував йому завдані збитки в добровільному порядку, однак не в повному обсязі. На даний час відповідачі відмовляються відшкодувати в добровільному порядку 53 427, 17 грн., яка залишилась невідшкодована, у зв'язку із чим просить стягнути таку з відповідача ОСОБА_4, як власника автомобіля та відповідача ОСОБА_3, як винуватця ДТП. Крім того, просить стягнути 500 грн. шкоди понесеної на оплату проведення дослідження.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримали повністю, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснивши, що позивачу було завдано шкоди на суму 144 773 грн., що підтверджується актом виконаних робіт, оскільки саме за ці кшти було відремонтовано автомобіль, а також на суму 500 грн. за проведене дослідження. У відшкодування зазаначеної суми 42 785 грн. йому було виплачено страхового відшкодування, крім того, відповідач ОСОБА_3 шляхом купівлі запчастин до автомобіля компенсував 48 560, 83 грн., відтак, не відшкодованою залишилась сума 53 927 грн., яку і просить стягнути солідарно з відповідачів.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачу вже повністю відшкодовані завдані в результаті ДТП збитки. Просить врахувати, що із позовної заяви вбачається, що позивач згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, а тому просить вирішити питання про передачу йому у власність транспортного засобу «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача ОСОБА_3, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.02.2015 року о 04.00 год. по АДРЕСА_1, мала місце дорожньо-транспортна пригода між автомобілями марки «Toyota Highlander» д.н.з. НОМЕР_4, яктй на праві власності належить ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням позивача, в результаті якої зазначені транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача ОСОБА_3, який в порушення пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем у темну пору доби не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу.

Зазначене підтверджується постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 01.04.2015 року, якою відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вказана постанова є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина ОСОБА_3 у настанні дорожньо - транспортної пригоди та заподіянні шкоди не підлягає доказуванню.

Із звіту про оцінку автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 № 265/15 від 03.03.2015 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 236 213, 45 грн. Ринкова вартість автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 становить 236 213, 45 грн.

Із акту виконаних робіт від 05.08.2015 року та товарного чеку №05/08/01 від 05.08.2015р вбачається, що позивачем за відновлювальний ремонт автомобіля «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_3 сплачено 144 773 грн. Крім того, позивачем понесено витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 500 грн. (вказані витрати є матеріальною шкодою, оскільки понесені позивачем для відновлення порушеного права, та не є судовоми витратами в розумінні ст.86 ЦПК України).

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Враховуючи те, що позивачем для відновлення свого порушеного права (відновлення пошкодження майна) понесено витрати в сумі 144 773 грн., що підтверджується актом виконаних робіт та товарним чеком, та в сумі 500 грн., що підтверджується відповідною квитанцією, з огляду на те, що зазначена сума є меншою, аніж визначено висновком автотоварознавчого дослідження,а також є меншою ринкової вартості пошкодженого транспорного засобу, суд приходить до висновку, що саме зазначена сума є розміром збитків завданих позивачу та така підлягає відшкодування.

Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахований у ПАТ «Альфа-Гарант». Як вбачається із виписки № Н8CR-PDCI-L24L-6L41 від 10.06.2016 року позивачу було виплачено 42 785 грн. страхового відшкодування.

Відповідно до ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом встановлено та визнано представниками сторін, що позивачу відповідачем ОСОБА_3 частково відшкодовано матеріальну шкоду (шляхом передачі запчасти) на суму 48 560,83 грн.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 53 927 грн. 17 коп. матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу, відповідно до положень ст.1187 ЦК України, як з особи винної у заподіянні шкоди, (що становить різницю між розміром матеріального збитку 145 273 грн. (144 773+500 грн.), виплаченим страховою компанією страховим відшкодуванням (42 785 грн.) та добровільним відшкодуванням відповідачем (48 560 , 83 грн.).

Відповідно до абз. 3 п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92р., постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Однак, як встановлено судом, автомобіль позивача, пошкодженний внаслідок ДТП, ним відремонтований, відтак, даний автомобіль може використовуватись за призначенням. Крім того, позивачем не заявлено вимог про відшкодування шкоди в розмірі ринкової вартості транспортного засобу, а заявлено вимоги у меншому розмірі - лише про стягнення реально понесених витрат на ремонт транспортного засобу. У зв»язку із наведеним такий не може бути переданий відповідачу.

Позов в частині стягнення матеріально шкоди з ОСОБА_4 до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз'яснень, що містить п.6 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013р. особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспртної пригоди транспортним засобом керував ОСОБА_3,за наявності документів визначених п.2.1 ПДР України, а відтак, і обов'язок відшкодувати шкоду в силу ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України покладений на нього,а не на власника транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частина 2 статті 60 ЦПК України визначає, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Проте позивачем, всупереч вказаних вимог, не подано суду жодних доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 на автомобіль «Toyota Highlander» д.н.з. НОМЕР_4, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, відтак, із відповідача ОСОБА_3 слід стягнути 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

На підставі ст.16, 215, 220, 799, 1187, 1194 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст.3, 10, 23, 56, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224 - 226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 53 927 (п'ятдесят три тисячі дев'ятсот двадцять сім) грн. 17 коп. матеріальної шкоди та 551 грн. 20 коп. судового збору.

В решті позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуюча Бойко О. М.