Справа № 306/218/17
У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_3 на рішення Свалявського районного суду від 01 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочином,-

встановила:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі, яка заподіяної злочином . Позов мотивує тим, що ОСОБА_4 самовільно, всупереч встановленому законом порядку, без її згоди забрав від неї автомобіль марки ВАЗ 2108 д/з НОМЕР_1, автомобільний причеп «Степок» д/з НОМЕР_2, масажне ліжко NUGA BEST NM - 4000, зварювальний апарат інверторного типу марки MAX POWER IWM-200, електричну кутошліфовальну машинку марки Фиолент МШУ2-9-125Э, перфоратор електричний DEXTONE DXRH-900E, шуруповерт електричний марки ДИОЛД ЭШ-0.26 H, рубанок електричний марки Фиолент РЗ-82. Слідчим Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області по даному факту 21.09.2016 року розпочато досудове розслідування, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001066 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. 28.10.2016 року на стаціонарному посту ПП с.Кочерів, Радомишльського району, Житомирської області було зупинено та затримано автомобіль марки ВАЗ 21089 д/з НОМЕР_1 під куруванням ОСОБА_4, після чого автомобіль було доставлено до Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирської області. З ціллю транспортування автомобіля з міста затримання, позивачка, водій ОСОБА_5 та слідчий Петров В.І. виїхали у відрядження, за переїзд який сплатила позивачка. Повертаючись на затриманому автомобілі, у дорозі було змінено в автомобілі три шини, шланг, хомут та тормозна рідина, а також проводилась заправка автомобіля, проведено монтаж та демонтаж коліс, всього було витрачено 4082,94 грн. Відповідачем було повернуто позивачці через «Нову пошту» болгарку, два перфоратора, зварювальний апарат, дві сокири , чехол на автомобіль, за пересилку речей позивач оплатила вартість послуг "Нова пошта" у загальному розмірі 567 грн. До теперішнього часу відповідачем не повернуто: причіп автомобільний «Степок» вартістю 3000 грн., рубанок електричний марки Фиолент РЗ-82 вартістю 2530 грн., шуруповерт електричний марки ДИОЛД ЭШ-0.26 Н вартістю 500 грн., тент на причеп вартістю 500 грн., а всього на суму 6500 грн. Загальна сума матеріальної шкоди, яка складається з витрат на проїзд, транспортування автомобіля, зміну скатів,ремонт, за доставку майна «Новою поштою» та вартість неповернутого майна складає 11149,94 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на її користь. В подальшому до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просила стягнути матеріальну шкоду, заподіяну злочином у розмірі 13739,94 грн.

Рішенням Свалявського районного суду від 01 червня 2017 року позов ОСОБА_2 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 746,10 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 640 грн. на користь держави судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

На дане рішенняОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача 13739,94 грн. заподіяної матеріальної шкоди та судові витрати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи.

Відповідачем ОСОБА_4 рішення суду не оскаржено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заявлений позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 746,10 грн. шкоди, яка складається з 567 грн. витрат понесених відповідачкою за доставку «Новою поштою» речей, неправомірно забраних відповідачем, та 116,39грн. витрат на оплату квитків за проїзд до місця затримання автомобіля, та недоведеності решти заявлених вимог.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Згідно вимог ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд ухвалює рішення на підставі доводів сторін та наданих ними доказів щодо обставин справи, досліджених в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом даної статті підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду; протиправне діяння особи, яка її завдала; причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Матеріалами справи встановлено, що постановою слідчого Оріховського відділення поліції Пологівськоо відділу поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції В.І. Петрова відносно ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження №0001066 від 21.06.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Дана постанова не оскаржена сторонами. (а.с.3-7).

Зі змісту даної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спільно проживали по місцю проживання ОСОБА_2 в період з квітня 2014р. по березень 2016р. і придбали майно, яке спільно користували. В березні 2016р. ОСОБА_4 виїхав від ОСОБА_2 в Свалявський район та забрав майно: автомобіль марки ВАЗ 2108 д/з НОМЕР_1, автомобільний причеп «Степок» д/з НОМЕР_2, масажне ліжко NUGA BEST NM - 4000, зварювальний апарат інверторного типу марки MAX POWER IWM-200, електричну кутошліфовальну машинку марки Фиолент МШУ2-9-125Э, перфоратор електричний DEXTONE DXRH-900E, шуруповерт електричний марки ДИОЛД ЭШ-0.26 H, рубанок електричний марки Фиолент РЗ-82. Позивач звернулася до правоохоронних органів із заявою про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст.356 КК України.

В ході досудового розслідування на автомобіль марки ВАЗ 2108 д/з НОМЕР_1, накладено арешт та передано його на відповідальне зберігання ОСОБА_2 Також ОСОБА_4повернув ОСОБА_2 майно, а саме: запчастини до ВАЗ 2108, відсутність яких було встановлено при проведенні огляду місця події 02.11.2016р.; болгарку, два профератори, зварювальний апарат, дві сокири; два автомобільні чехли, масажне ліжко.

В даній постанові також зазначено,що 10.12.2016 року позивачка ОСОБА_2 до СВ Оріховського відділення поліції Пологівськоо відділу поліції ГУНП в Запорізькій області подала заяву в якій просила припинити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, так як майно, вказане в заяві, їй повернуто, притягувати ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності вона не бажає, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України закрито.

Таким чином, вказаною постановою підтверджено, що належне позивачу майно, яке від неї забрано позивачем і з приводу чого вона зверталася до правоохоронних органів, їй повернуто. Дані обставини жодним чином не спростовано.

Вимоги позивача щодо відшкодування їй вартості заміни в автомобілі трьох шин, шлангу, хомуту,гальмівної рідини, заправки автомобіля, вартості демонтажу та монтажу коліс в загальній сумі 4082,94 грн. не доведено жодними належними і допустимими доказами, відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України. Також не доведено, що дані витрати є наслідком неправомірних дій відповідача і перебувають у прямому причинному зв'язку з такими діями відповідача.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що автомобілем марки ВАЗ 2108 д/з НОМЕР_1 разом з позивачкою ОСОБА_2 згідно довіреності володів і відповідач ОСОБА_4, тобто на законних підставах. В момент виникнення несправностей даного автомобіля, з якими позивач пов'язує відшкодування завданої їй шкоди, ним фактично володіла позивачка і ризик випадкового його знищення та випадкового пошкодження, згідно ст.323 ЦК України, несе позивачка, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування ій вартості причепа автомобільного «Степок» у розмірі 3000 грн., то такі також є не доведеними, оскільки позивачем не подано жодних доказів, які б підтверджували, що даний причіп належить їй на праві власності або іншому речовому праві, та наявні підстави для відшкодування його вартості. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 даний причеп на праві власності належить ОСОБА_7 (а.с.43,44). З лютого 2015року по 2017 рік даним причепом користується відповідач ОСОБА_4, що стверджується відповідними полісами обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.45-56).

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність решти заявлених вимог та обґрунтовано в цій частині відмовив у заявленому позові. Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів :

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 01 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді