ухвала

іменем україни

22 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Козятинська міська рада, про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 11 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду з даним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що йому на праві особистої власності належать 0,1 га земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та 0,005 га земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

За цією адресою він зніс старий житловий будинок і почав будувати новий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

За погодженням з управлінням містобудування та архітектури Козятинської міської ради позивач виготовив будівельний паспорт і 12 вересня 2013 року повідомив інспекцію Державного архітектурного контролю у Вінницькій області про початок будівельних робіт.

Однак продовжити будівельні роботи позивач не має можливості, оскільки сусідка відповідач ОСОБА_5, власник садиби по АДРЕСА_1, ще восени 2012 року самочинно зайняла проїжджу частину АДРЕСА_1 і почала там складати дрова, будівельні матеріали, а пізніше встановила металеві ворота, перегородивши провулок.

Крім того, відповідач ОСОБА_5 розібрала частину паркану, який відгороджував його земельну ділянку від провулку і на його земельній ділянці встановила новий паркан з металевої сітки.

Своїми діями відповідач ОСОБА_5 перешкоджає йому вільно користуватись належними йому земельним ділянками з боку провулку, оскільки він не може вивезти сміття, завезти будівельний матеріал, органічні добрива. З цього проводу між ними виник спір.

За захистом порушених прав позивач звернувся до Козятинської міської ради та інших інстанцій, та отримав відповіді, що рішенням 4 сесії 5 скликання Козятинської міської ради від 28 липня 2006 року № 180-У гр. ОСОБА_6 було затверджено проект відведення земельної ділянки та надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,730 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в м. Козятині Вінницької області.

26 січня 2008 року міська рада видала ОСОБА_6 державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_1

Відповідно до кадастрового плану частина тупикового АДРЕСА_1 відноситься до земель загального користування і використовується ОСОБА_6 для складання будівельних матеріалів та інших цілей.

01 квітня 2014 року Козятинська міська рада зобов'язала ОСОБА_6 в тижневий термін після отримання повідомлення демонтувати самовільно встановлені ворота та звільнити земельну ділянку загального користування - частину АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_6 ще в 2009 році подарувала житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_5 на початку 2014 року, з метою державної реєстрації подарованої земельної ділянки, замовила нову технічну документацію із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріпленні на місцевості.

Згідно з виготовленою документацією із землеустрою, площа земельної ділянки залишилась без змін - 0,0730 га разом з тим, було змінено конфігурацію і межі земельної ділянки.

Зазначена документація із землеустрою не відповідає проекту відведення земельної ділянки, раніше затвердженого рішенням 4 сесії 5 скликання Козятинської міської ради від 28 липня 2006 року № 180-У. В результаті чого частина АДРЕСА_1, а це землі загального користування, незаконно відійшли у власність ОСОБА_5

У лютому 2014 року ОСОБА_5 подала заяву із документацією із землеустрою на реєстрацію до Державного кадастрового реєстратора управління Держземагентства у Козятинському районі та державний кадастровий реєстратор, не перевіривши відповідність наданої документації із землеустрою вимогам чинного законодавства, внесла до Державного земельного кадастру відомості про формування земельної ділянки.

За захистом своїх порушених прав позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 та державного кадастрового реєстратора Мамчур Л.В. про скасування державної реєстрації земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Козятині. У ході судового розгляду справи державний кадастровий реєстратор визнала позовні вимоги і 28 жовтня 2014 року, до винесення рішення суду першої інстанції, протоколом виправлення помилки № 34247 внесла виправлення до Державного земельного кадастру. Відповідно до наданого державним кадастровим реєстратором витягу з Державного земельного кадастру, про земельну ділянку по АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_2, межі земельної ділянки після виправлення відповідають проекту відведення земельної ділянки до Державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, серії НОМЕР_1

Те, що ОСОБА_5 самовільно захопила частину АДРЕСА_1 перегородивши його металевими воротами і зберігає на проїзній частині дрова, будівельні матеріали, підтверджується висновками різних інстанцій, але відповідачка до цього не бажає зносити ворота та звільнити проїжджу частину провулку від дров, будівельних матеріалів, демонтувати паркан на земельній ділянці позивача, чим перешкоджає йому користуватись земельними ділянками та провулком.

Протиправними діями гр. ОСОБА_5 йому було спричинено моральну шкоду, яка виражається в душевних стражданнях, яких позивач зазнає внаслідок тривалого призупинення будівництва житлового будинку, знищення частини паркану, неможливістю до цього часу вільно користуватись своїми земельними ділянками та провулком. Внаслідок неправомірних дій відповідачки у нього тривалий час пригнічений стан, тривога, переживання. Позивач оцінює спричинену йому ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 11 липня 2016 року, позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано відповідачку ОСОБА_5 усунути перешкоди позивачеві ОСОБА_4 у користуванні належними йому на праві приватної власності земельними ділянками, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Вінницької області, шляхом демонтажу металевих воріт, які перегороджують АДРЕСА_1, шляхом звільнення проїжджої частини АДРЕСА_1 від будівельних матеріалів, шляхом знесення паркану з металевої сітки, встановленого на земельній ділянці ОСОБА_4 по АДРЕСА_1

Стягнуто з відповідачки ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що встановлено факт порушення прав позивача самочинною забудовою, здійсненою відповідачем ОСОБА_5 та її протиправними діями позивачу було завдано моральну шкоду.

Доводи касаційної скарги про те, що суди не з'ясували яке законодавство слід застосувати, у чому полягає порушення прав позивача та про те, що відповідач не захоплювала земельної ділянки та не перешкоджала позивачу у користуванні його земельною ділянкою не знайшли свого підтвердження та спростовуються встановленими у справі обставинами.

Як установлено судами попередніх інстанцій, відповідно до свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 05 серпня 2013 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,005 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, Вінницька область.

Згідно із кадастровим планом земельної ділянки ОСОБА_4, що міститься у технічній документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), від «А» до «Б» проходить АДРЕСА_1 - землі загального користування.

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_4, що міститься у технічній документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), від «Г» до «А» проходить АДРЕСА_1 - землі загального користування; при цьому на плані умовними позначками (стрілками) позначено: в напрямку від «А» до «Г» завершення АДРЕСА_1 (стрілка перегороджує провулок); в напрямку від «Г» до «А» - продовження провулку.

12 вересня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області із повідомленням про початок виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 на підставі будівельного паспорта з реєстраційним № 33, виданого управлінням містобудування та архітектури Козятинської міської ради 12 березня 2013 року.

Згідно із схемою забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 позивачу погоджено будівництво житлового будинку, господарських будівель, гаража. Гараж запроектовано збудувати після 3-го пікету (поворотної точки) вздовж паркану, що відділяє земельні ділянки позивача від АДРЕСА_1.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 26 січня 2007 року ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,0730 га, що розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно із планом земельної ділянки від «Д» до «А» проходить дорога, землі загального користування; при цьому на плані умовними позначками (стрілками) позначено: в напрямку від «Д» до «А» завершення дороги (стрілка перегороджує провулок); в напрямку від «А» до «Д» - продовження провулку.

21 листопада 2009 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0730 га, що розташовані по АДРЕСА_1.

Право власності відповідача ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,073 га, розташовану по АДРЕСА_1, зареєстровано 30 березня 2014 року, що вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Опис меж земельної ділянки ОСОБА_4 згідно із кадастровим планом земельної ділянки, яка належить йому, що входить до складу технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_4 свідчить, що його земельна ділянка по межі від «А» до «Б» межує із землями загального користування, АДРЕСА_1

Із технічного звіту з топографічних робіт по м. Козятину і доданої до нього карти, виконаного Українським державним науково-виробничим інститутом зйомок міст та геоінформатики у 2001 році вбачається, що межі АДРЕСА_1 проходять до земельних ділянок, які відносяться до АДРЕСА_2, що свідчить про те, що ці земельні ділянки не являються суміжними, оскільки АДРЕСА_1 проходить між ними по всій довжині межі по АДРЕСА_1

Схема розташування земельної ділянки ОСОБА_6 по АДРЕСА_1, виготовлена ПП «Земельний центр» станом на 02 червня 2006 року, свідчить про те, що АДРЕСА_1 у м. Козятині являється тупиковим і проходить між будинками № 14 і № 16 аж до земельних ділянок, які відносяться до АДРЕСА_2, тобто до закінчення межі цих земельних ділянок АДРЕСА_1

Та обставина, що земельні ділянки № 14 і № 16 не являються суміжними, а між ними до кінця проходить АДРЕСА_1, також встановлена ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2015 року, яка набрала законної сили.

Згідно із відповіддю Козятинської міської ради від 22 червня 2015 року № 1312/15 АДРЕСА_1 є комунальною власністю територіальної громади міста Козятина і після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та звіту про його незалежну оцінку провулок буде поставлений на баланс виконавчого комітету.

Державна інспекція сільського господарства у Вінницькій області в ході розгляду звернення ОСОБА_4 здійснила обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 щодо правомірності встановлення огорожі ОСОБА_6

За результатами обстеження встановлено, що по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 використовує земельну ділянку згідно з державним актом на право власності серії ЯБ № 700116 від 26 січня 2008 року площею 0,0730 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд.

Відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, частина тупикового провулку, яка загороджена ОСОБА_6 і використовується нею для складання будівельних матеріалів, знаходиться на землях загального користування Козятинської міської ради, що є порушенням Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Про порушення ОСОБА_6 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Державна інспекція сільського господарства у Вінницькій області повідомила Козятинську міську раду, надіславши відповідного листа 16 січня 2014 року за № 10-02/114/14, роз'яснивши, що міська рада наділена повноваженнями щодо вжиття заходів впливу відповідно до вимог чинного законодавства України до порушників вимог земельного законодавства на землях комунальної власності Козятинської міської ради.

01 квітня 2014 року за № 549/14 Козятинська міська рада надіслала ОСОБА_6 лист про зобов'язання її в тижневий термін після отримання даного листа звільнити земельну ділянку та демонтувати паркан, роз'яснивши, що в разі невиконання вимог міська рада вимушена буде звернутися до суду про звільнення земельної ділянки загального користування.

Станом на сьогоднішній день така вимога відповідачем не виконана.

03 вересня 2015 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області оформлено протокол окремої процесуальної дії, яка свідчить про проведений судом цього дня з 11.00 год. до 12.00 год. огляд на місці земельних ділянок позивача ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 та співвідповідача ОСОБА_6 по АДРЕСА_3, в ході якого встановлено, що частина земельної ділянки позивача межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_6 Земельні ділянки відгороджені одна від одної парканом із металевої сітки, який починається відразу ж за встановленими відповідачем ОСОБА_5 металевими воротами. При огляді земельної ділянки відповідача ОСОБА_6 встановлено, що земельна ділянка межує із земельною ділянкою позивача, які відгороджені одна від одної парканом із металевої сітки, який починається відразу ж за встановленими відповідачем ОСОБА_5 металевими воротами. Від воріт до будинку веде забетонована доріжка.

Таким чином, суди дійшли висновку, що АДРЕСА_1 у м. Козятині проходить вздовж межі земельних ділянок: № 14, власником якої є відповідач ОСОБА_5 і № 16, власником якої є позивач і закінчується на межі земельної ділянки, яка відноситься до АДРЕСА_2 у м. Козятині, а отже, цей провулок є проїздом загального користування і згідно з вимогами чинного земельного законодавства відповідачам не надавався ні у власність, ні у користування.

Приєднання відповідачем ОСОБА_5 відрізку АДРЕСА_1, що є проїздом загального користування, до належної їй на праві власності земельної ділянки, чиняться перешкоди позивачу - власнику земельної ділянки, у використанні ним своєї власності, чим порушується його право власності, яке підлягає судовому захисту.

Також, позивач навів обґрунтування спричиненої моральної шкоди, які полягають у тому, що протиправними діями ОСОБА_5 йому було спричинено моральну шкоду, яка виразилася в душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок тривалого призупинення будівництва його нового житлового будинку, знищенням частини паркану, неможливістю до цього часу вільно користуватися своїми земельним ділянками, провулком. Через такі неправомірні дії відповідача у нього тривалий час пригнічений стан, тривога, переживання.

Розмір моральних збитків визначено судами з урахуванням характеру немайнових втрат, характеру і обсягу страждань позивача, та, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.В. Ступак