справа №619/880/17
провадження №2/619/720/17
УХВАЛА

15 червня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на майно,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу житлового будинку №212 по вул. Сумський Шлях (колишня Леніна) в смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 31.07.2013, зі змінами та визнати за ним право власності на ? частину конструктивних елементів, будівельних матеріалів, обладнання та іншого майна, використаного в процесі самочинного будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд за названою вище адресою, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 23.05.2011 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 Закону «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 320,00грн, які необхідно сплатити за наступними реквізитами: рахунок №0200, отримувач: УДКСУ у Дергачівському районі Харківської області, код отримувача: 37981703, банк отримувача: ГУ ДКСУ в Харківській області, код банку: 851011.

У наданій заяві представник позивача посилається на факт звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, однак дані доводи не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як розяснено в п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014, оскільки передбачені Законом № 3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом № 3674-VI вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій (зокрема, категорії, визначені у пунктах 8, 9, 18 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI).

Враховуючи, що позивач не відноситься категорій, визначених у пунктах 8, 9, 18 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI), він зобовязаний сплатити судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У п.9 зазначеної вище Постанови розяснено судам, що оскільки статтею 134, частиною другою статті 151 ЦПК не передбачено наслідків неподання доказів сплати зазначеного збору в установленому порядку і розмірі, то застосовуються наслідки, передбачені статтями 119, 121 ЦПК, у випадку відсутності доказів сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 121 ч.1, 208-210 ЦПК України, суддя

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_7 про забезпечення позову залишити без руху.

Повідомити представника позивача ОСОБА_7 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви та надати строк п'ять днів з дня отримання ним ухвали для їх усунення.

Роз'яснити позивачу, що у разі не виконання вимог, визначених статтями 119 і 120 ЦПК України, заява буде вважатися неподаною і повернена позивачу.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. М. Нечипоренко