Справа № 630/253/17
Провадження № 2/630/224/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2017 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря Тимошенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до рішення Люботинського міського суду Харківської області від 05 травня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

В звязку із збільшенням витрат на утримання дитини позивач просить збільшити розмір та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. ОСОБА_1 пояснила, що за рішенням суду на її користь на утримання сина стягуються аліменти з відповідача в розмірі 400 грн. щомісяця, але цих коштів на утримання дитини не достатньо. Позивач зазначає, що ціни на всі послуги, речі, продукти стрімко зростають, дитина цього року йтиме до школи, крім того дитина часто хворіє. Сама ОСОБА_1 не може влаштуватися на роботу.

Відповідач подав до суду письмові заперечення та зазначив, що згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітної плати, зазначив, що на даний час він офіційно працює, отримує заробітну плату, але крім того, має на утриманні матір пенсіонерку та цивільну дружину, яка не працює.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини, що не оспорюються сторонами по справі.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 05 червня 2009 року по 05 травня 2011 року.

Від сумісного проживання та в період шлюбу 19 лютого 2010 року народився син ОСОБА_4, що вбачається із свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області на підставі актового запису № 44 від 23 лютого 2010 року (а.с.6)

Відповідно до рішення Люботинського міського суду Харківської області від 05 травня 2011 року з відповідача на користь позивача на утримання сина стягуються аліменти в розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї (а.с.8) .

Відповідач на постійній основі працює в ТОВ «Валки хліб» та отримує щомісячно заробітну плату в розмірі 3380 грн.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Якщо вони ухиляються від цих зобов'язань, аліменти на їх утримання стягуються у судовому порядку.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Вибір способу сплати аліментів залежить від конкретних обставин справи, зокрема від того, чи є заробіток (доход) платника аліментів стабільним, який характер має його дохід (натуральна чи грошова форма), який порядок сплати є найбільш зручним для одержання аліментів, тощо. При виборі способу сплати аліментів суд повинен виходити із того, щоб інтереси дитини були найбільш захищеними.

Згідно ч. 1 ст. 183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно з п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Позивач просила суд змінити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на її користь на утримання з дня її звернення з заявою до суду і до повноліття дитини. Однак,відповідно до п. 23Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки, зазначені обставини сторонами визнані та не оспорюються, суд відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України вважає їх встановленими та такими, що не підлягають доказуванню.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач погодився сплачувати аліменти у розмірі ? частини від його заробітної плати, надав довідку про доходи з місця роботи.

Поряд з тим, суд не може в повному обсязі задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 оскільки нею не надано доказів щодо значного погіршення матеріального стану та стану здоровя дитини та водночас значного покращення матеріального стану відповідача. Посилання лише на зростання мінімальної заробітної плати та мінімального прожиткового мінімуму на дитину не може бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Крім того, позивачка не надала доказів того, вона витрачає значні кошти на лікування чина через його часті хвороби.

Разом з тим, суд розяснив позивачці, що вона має право звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на лікування дитини.

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави учасниці вживають усіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині держави - учасниці, так і за кордоном.

Праву дитини на утримання відповідає обовязок батьків надавати таке утримання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Конституційний обовязок батьків щодо утримання дітей закріплено також у ст. 180 СК України.

З огляду на наведене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню повністю.

При цьому суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача.

В звязку з тим, що позивачка звільнена від сплати судових витрат при поданні позову до суду, то суд стягує з відповідача по справі ОСОБА_2, на підставі ч. 2 ст. 79, ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Люботинського міського суду харківської області від 05 травня 2011 року та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично мешкаючого за адресою: м. Харків, вїзд Курилівський,3, працюючого інженером електроніком в ТОВ «Валки- хліб» аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н. НОМЕР_2, яка мешкає та зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму відповідного віку дитини щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням чинності до досягнення дитиною повноліття

Допустити негайне виконання рішення щодо стягування аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично мешкаючого за адресою: м. Харків, вїзд Курилівський,3, працюючого інженером електроніком в ТОВ «Валки- хліб» судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок гривень) р/р: 0001 одержувач: ГУК в м. Києві, код класифікації доходів бюджету 22030106, , банк ГУДКС в м. Києві, МФО 820019, Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Після набрання даним рішенням суду законної сили відкликати виконавчий лист виданий у справі 2-223/11 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_5