Провадження № 22ц/790/2843/16 Головуючий 1-ї інст. Панас Н.Л.
Справа №635/26/17 Суддя доповідач Бровченко І.О.
Категорія: про захист прав споживачів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Швецової Л.А., Хорошевського О.М.,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерної компанії «Харківобленерго» про спонукання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом АК «Харківобленерго» про спонукання до вчинення певних дій.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 24 червня 2014 року уклав договір про користування електричною енергією №24572 з відповідачем. Відповідно до п.1 даного договору енергопостачальник зобовязався надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобовязався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. При укладенні договору позивач розраховував на те, що відповідач буде виконувати обовязки відповідно до положень договору про користування електричною енергією №24572 від 24 червня 2014 року. 01 грудня 2016 року був складений типовий акт-претензія про невиконання відповідачем п.8 ст.13 Договору про користування електричною енергією №24572 від 24 червня 2014 року. Однак відповідач відповідно до п.26 вищевказаного договору у десятиденний строк не усунув недоліки та не надав обґрунтованої відмови щодо розгляду акту-претензії. Тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить зобовязати відповідача розглянути типовий акт-претензію від 01 грудня 2016 року.

Представник відповідача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала і просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що типовий акт-претензія позивача від 01 грудня 2016 року не стосується положень п.п.25, 26 вищевказаного договору та Правил користування електричною енергією населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року. Оскільки типовий акт-претензія містить невдоволення позивача щодо, на його думку, порушень Харківським районним відділенням енергозбуту ч.8 ст.13 договору при розгляді його заяви від 17 жовтня 2016 року вх.4661, а саме: заява розглянута з порушенням Закону України «Про звернення громадян» - переписана відповідь, яка раніше надсилалась АК «Харківобленерго».

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 24 червня 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про користування електричною енергією №24572. Відповідно до п.1 вищевказаного договору енергопостачальник зобовязався надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобовязався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором (а.с. 22).

Відповідно до положень п.25 вищевказаного договору, у разі порушення енергопостачальником умов договору споживач викликає представника енерпостачальника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються терміни, види, показники порушень тощо (бланк типового акту-претензії надає енергопостачальник). Акт-претензія складається споживачем та представником енергопостачальника і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника енергопостачальника у встановлений термін споживач має право скласти акт-претензію у довільній формі. У разі відмови представника енергопостачальника від підписання акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш ніж три споживачі, або споживач і виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоврядування.

З пункту 26 вищевказаного договору вбачається, що акт-претензія споживача подається енергопостачальнику, який у десятиденний термін усуває недоліки або надає споживачу обгрунтовану відмову щодо задоволення його претензії. Енергопостачальник може відмовити в задоволенні претензії споживача щодо відхилення показників якості електричної енергії від встановлених державними стандартами на підставі даних реєстраційних технічних засобів, атестованих і опломбованих територіальними органами Держстандарту (а.с.8-9).

Аналогічні норми викладені в п.п.49-50 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року та в статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

01 грудня 2016 року позивачем було складено типовий акт-претензія щодо порушень з боку відповідача умов договору, а саме: щодо порушення Харківським РВЕ ч.8 ст.13 договору при розгляді його заяви від 17 жовтня 2016 року за вх.Р-4661 від 17 жовтня 2016 року. Заява розглянута з порушенням ЗУ «Про звернення громадян». Переписано відповідь, яка раніше давалась АК «Харківобленерго» (а.с.2).

Даний типовий акт-претензія був складений відповідно до положень п.п.25-26 вищевказаного договору та п.п.49-50 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року, а саме був складений у присутності споживача позивача по справі та представника енергопостачальника та скріплено їхніми підписами.

Як вбачається з п.п.8 п.13 вищевказаного договору, енергопостачальник зобовязаний розглядати звернення споживача щодо надання послуг, повязаних з постачанням електричної енергії, та приймати рішення з цього приводу рішення у терміни, передбачені Правилами користування електричною енергією для населення.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що претензія позивача викладена в типовому акті-претензії від 01 грудня 2016 року не стосується надання послуг, повязаних з постачанням електричної енергії. Вказана претензія у типовому акті-претензії містить порушення права позивача на отримання відповідно до положень ЗУ «Про звернення громадян» обґрунтованої, повної, та по суті звернення відповіді у встановлений законодавством строк з повідомленням про розгляд звернення із зазначенням норм, що були порушені, конкретних дій, які повинні бути вчинені, і ким. Нормами даного закону не передбачено складання типового акту-претензії у разі незгоди заявника з відповіддю.

Такі висновки рішення суду підтверджені доказами, які досліджені з додержанням вимог цивільно-процесуального закону і яким дана належна оцінка у сукупності з усіма обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів та непогодження з їх оцінкою судом першої інстанції, і на правильність висновків суду не впливають. Типовий акт-претензія не містить відповідно до положень п.п.25-26 вищевказаного договору та п.п.49-50 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ №1357 від 26 липня 1999 року претензії щодо надання послуг, повязаних з постачанням електричної енергії, а містить претензію щодо порушення Харківським РВЕ ч.8 ст.13 Договору при розгляді його заяви від 17 жовтня 2016 року за вх.Р-4661 від 17 жовтня 2016 року - заява розглянута з порушенням ЗУ «Про звернення громадян». Переписана відповідь, яка раніше давалась АК «Харківобленерго».

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -