Справа № 128/2596/16-ц Провадження № 22-ц/772/1066/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Стадника І.М., Ковальчука О.В.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року в справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство «Фінанси і Кредит» в особі відділення №47 м. Вінниці філії «Центральне регіональне управління», про припинення права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя та визнання права приватної власності, -

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив: припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на автомобіль фургон ізотермічний марки JAС моделі НFС 1020К 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 кузов LI11КААВ866022155, білого кольору та легковий автомобіль марки DODGE моделі АVЕNGЕR, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 кузов 1ВЗАСВ6К98N55410, сірого кольору; у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 1/2 частину автомобіля фургона ізотермічного марки JAС моделі НFС 1020К 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 кузов LI11КААВ866022155, білого кольору та на 1/2 частину легкового автомобіля марки DODGE моделі АVЕNGЕR, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 кузов 1ВЗАСВ6К98N55410, сірого кольору.

Позов мотивовано тим, що 08 червня 1997 року він з відповідачем ОСОБА_3 зареєстрував шлюб, який 31 березня 2014 року рішенням Вінницького районного суду Вінницької області розірвано.

Вказував, що за час шлюбу ними було набуте майно, зокрема: автомобіль фургон ізотермічний марки JAС моделі НFС 1020К 2006 року випуску, вартістю 105272 грн. та легковий автомобіль, марки DODGE моделі АVЕNGЕR, 2008 року випуску, вартістю 308777 грн.

Позивач вважав, що вказані автомобілі належать їм на праві спільної сумісної власності подружжя, у розумінні положень ст.ст. 60,63,68, ч.1 ст. 70 СК України, але добровільному порядку вони не мають можливості вирішити питання про поділ даного майна. Зазначає, що на даний час вищезазначені автомобілі перебувають у власності відповідача та за даними ДАІ рахуються за нею.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя та визнання права приватної власності відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 через свого представника адвоката ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, суд не взяв до уваги той факт, що вищевказані транспортні засоби є спільною сумісною власністю сторін по справі, що підтверджується змістом ухвали колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області від 06.11.2015 року у справі №128/2476/14-ц, яка набрала законної сили.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта адвоката ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ні позивачем ні його представником суду не надано жодного належного доказу, що спірні автомобілі були придбані сторонами у період шлюбу за рахунок належних подружжю коштів.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

У розясненнях, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело та час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 статті 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31 березня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5).

11.09.2008 р. між ПАТ «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №47-40-08/08-А на придбання автомобіля марки DODGE моделі AVENGER 2008 року, державний номерний знак НОМЕР_3 кузов 1B3ACB6K98N255410, сірого кольору (а.с.6 -7).

Відповідно до п.5.1 даного кредитного договору даний автомобіль було передано у заставу за договором від 11.09.2008р.

11.09.2008 року між ПАТ «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 в забезпечення вищезазначеного кредитного договору, було укладено договір поруки №47-40-08/08-А.

З журналу карток реєстрації та перереєстрації транспортних засобів встановлено, що автомобіль фургон ізотермічний марки JAС моделі НFС 1020К 2006 року та легковий автомобіль марки DODGE моделі АVЕNGЕR, 2008 року випуску, зареєстровані на відповідача ОСОБА_3В.(а.с.16-17).

Системний аналіз статей 57, 60 та 61 СК України дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи - підприємця (далі - ФОП) може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між кожним з подружжя з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення правового режиму спільного сумісного майна подружжя та способів поділу його між кожним з подружжя.

Майно ФОП, яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому відповідно до частини третьої статті 71 СК України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Майно фізичної особи - підприємця, яке придбане за кошти від своєї діяльності підприємця і не в інтересах сім'ї та використовується в його підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, слід розглядати як його особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як об'єкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4 - 5 статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Судова колегія вважає, що оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що спірне майно придбане за кошти від своєї діяльності підприємця та воно використовується для її господарської діяльності, слід виходити з основного положення майнових відносин подружжя про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, та згідно презумпції спільної сумісної власності подружжя, частки подружжя є рівними, незалежно від вкладених кожним з них у придбання такого майна коштів за час шлюбу.

Довідку про доходи, одержані за звітний період від 23.04.2015 року (а.с. 67) не можна вважати належним та допустимим доказом придбання спірного майна за кошти діяльності підприємця, оскільки це не є первинними бухгалтерськими документами такого придбання. Крім того, згідно вказаної довідки ФОП ОСОБА_3 не отримувала доходу з 01.01.2013 року, що суперечить наданій відповідачем квитанції про оплату платежу по кредиту (а.с. 59).

Враховуючи, що ні один з подружжя не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а автомобілі є неподільні речі й не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права приватної власності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню вимоги в частині припинення права спільної сумісної власності, оскільки припинення права особи на частку у спільному майні виникає за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, що відповідає положенням ст. 365 ЦК України.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до приписів ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року скасувати й ухвалити нове рішення.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 1/2 частину автомобіля фургон ізотермічний марки JAС моделі НFС 1020К 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, кузов LI11КААВ866022155, білого кольору та на 1/2 частку легкового автомобіля марки DODGE моделі АVЕNGЕR, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов 1ВЗАСВ6К98N55410, сірого кольору.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на 1/2 частину автомобіля фургон ізотермічний марки JAС моделі НFС 1020К 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, кузов LI11КААВ866022155, білого кольору та на 1/2 частку легкового автомобіля марки DODGE моделі АVЕNGЕR, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов 1ВЗАСВ6К98N55410, сірого кольору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_5

Судді: (підпис) ОСОБА_6

(підпис) ОСОБА_7

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.