Номер провадження 2-о/229/130/2017
Єдиний унікальний номер 229/1763/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів ,

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2017 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Дружківського міського суду Донецької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

02 червня 2017 року заявник полякова ОСОБА_2 звернулась до дружківського міського суду донецької області із уточненою заявою до заяви від 12 червня 2017 року про встановлення таких фактів належності документів:

- факту належності свідоцтва про народження ОСОБА_3;

- факту належності свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5;

- факту належності договору купівлі-продажу ОСОБА_3;

- факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про шлюб з ОСОБА_3;

- факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про смерть її чоловіка ОСОБА_3.

А також заявниця ОСОБА_1 просить встановити факт її мешкання однією родиною з ОСОБА_3 з 29.07.1993 року по 07.12.2016 року.

Виходячи із змісту зазначеної уточненою заяви ОСОБА_1 вбачається, що ця заява не є уточненою, а містить свої окремі вимоги, які не мають відношення до основної заяви ОСОБА_1, яка надійшла до суду 12 травня 2017 року.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України заява повинна містити: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожні обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

З поданих до суду матеріалів вибачається, що дана заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: по справі не сплачено судовий збір, відповідно до змін в законодавстві.

Згідно Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року №3674-VI, що набрав чинності з 01 листопада 2011 року, по даній категорії справ розмір судового збору складає 320 грн. Відповідно до ч.3 статті 6 зазначеного Закону України "Про судовий збір", у разі, коли в позовній заяві об"єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Оскільки уточнена заява ОСОБА_1, яка надійшла до суду 02 червня 2017 року, містить п"ять вимог нематеріального характеру, то заявниця повинна була сплатити судовий збір у сумі 320 грн. за кожну таку вимогу окремо.

Судовий збір у Дружківському міському суді Донецької області сплачується на користь Державної судової адміністрації України (вул.. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ), отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, , банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, на рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Відповідно до пункта 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 3 вищезазначеної статті передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленума Верховного Суда України № 5 від 31 беорезня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення юридичного факту" якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви на підставі ч.2 ст. 122 ЦПК, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Пунктом 12 даної Постанови передбачено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до пункта 6 частини 1 ст. 256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому розділом ІУ ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Таким чином, не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо:

1) трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг);

2) причин та ступеня втрати працездатності;

3) групи інвалідності та часу її настання;

4) проходження дійсної військової служби;

5) участі у бойових діях, перебування на фронті, у партизанських загонах;

6) одержання поранення, контузії в боях при захисті України, СРСР чи при виконанні інших обов'язків військової служби;

7) визнання ветераном чи інвалідом Великої Вітчизняної війни;

8) віку фізичної особи;

9) закінчення учбового закладу й одержання відповідної освіти;

10) усиновлення після смерті усиновленого чи усиновителя, якщо за життя після 1926 р. воно не було належним чином оформлене;

11) належності до певної національності;

12) належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, які видаються органами реєстрації актів цивільного стану;

13) тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах;

14) одержання урядових нагород;

15) розкуркулювання та адміністративного виселення громадян;

16) про встановлення належності до ветеранів та інвалідів війни;

17) про встановлення факту винесення вироку або постановлення рішення суду щодо відповідної особи;

18) набуття громадянства України громадянином іншої держави.

Як вибачається із заяви ОСОБА_1 просить встановити факт належності їй та її чоловіку правовстановлюючих документів - свідоцтва про шлюб та свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження, оскільки дані документи видаються органами реєстрації актів цивільного стану, то дана заява не підлягає розгляду в окремому проваджені.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 256 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкриття провадження по уточненій заяві ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Копію ухвали невідкладно надіслати заявникові разом із заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити заявникові, що відмова у відкриття провадження по справі не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом, тобто в порядку цивільного провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом п'яти днів з дня винесення ухвали.

Суддя: А.Л. Гонтар