АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3807/17 Справа № 204/1093/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвій Л.О.,Пидищи М.М.

при секретарі Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_3, на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 21 лютого 2017 року і до повноліття дітей. Вточнивши позовні вимоги, просила стягувати аліменти у розмірі 1500 грн. на кожну дитину з урахуванням індексації на утримання двох спільних дітей (а.с. а.с. 1,18).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 22 лютого 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 19 жовтня 2028 року, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.26-27).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду змінити та ухвалити нове рішення, яким стягнути аліменти в розмірі 30% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку зі всіх видів доходу (а.с.29-33).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 12 червня 2010 року, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2016 року розірвано (а.с. 5), та є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.4), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3), які зареєстровані та проживають разом з матір`ю за адресою: м. Дніпро, пров. Малий, буд. 5, та знаходяться на її утриманні (а.с. 6).

Згідно витягу з протоколу засідання обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 25 листопада 2016 року за № 966-а, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, має порушення опорно-рухового апарату (а.с. 22).

Відповідно до наданого позивачем договору про надання послуг по футбольній підготовці за програмою раннього розвитку «Шлях Чемпіона» (Light) від 03 квітня 2016 року, ОСОБА_4 є вихованцем з футбольної підготовки за програмою раннього розвитку «Шлях Чемпіона» (Light), термін надання вказаної послуги складає 9 місяців. Повна вартість програми «Шлях Чемпіона» за 9 місяців складає 9 890,00 грн. (а.с. 19-20). Позивачем за вказаним договором сплачено 6 900,00 грн., що підтверджується квитанціями від 26.04.2016 року на суму 5 000,00 грн., від 20.06.2016 року на суму 1 900,00 грн. (а.с. 21).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у визначеному судом розміром, з яким погодився й відповідач в суді 1 інстанції, зробленими відповідно до норм матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим і індивідуальним. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу та (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Індексація проводиться згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції Закону №1368-УІІІ від 17.05.2016 року. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється на підставі розрахунку, зробленого (обчисленого) державним виконавцем. Сума індексації разом із сумою самих аліментів утримується із доходу платника аліментів.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, неповнолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають разом з матірю позивачем по справі ОСОБА_2, перебувають на її утриманні, у звязку з чим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, при цьому саме у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має постійного доходу, що унеможливлює стягнення аліментів у частці від його доходу.

При цьому, визначаючи розмір стягнутих аліментів, суд 1 інстанції врахував конкретні обставини справи, зокрема, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу України, а саме, стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, інші обставини, що мають істотне значення.

Підстави для стягнення аліментів саме в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як то зазначає апелянт в апеляційній скарзі, відсутні, оскільки згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу та (або) у твердій грошовій сумі, а ст. 182 СК України лише визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт не має змоги сплачувати аліменти на утримування дітей у визначеному судом розмірі, оскільки має хворобу серця, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки в суді 1 інстанції він не заперечував проти стягнення аліментів саме в такому розмірі, а на підтвердження хвороби, яка унеможливлює стягнення аліментів у визначеному розмірі, належних та допустимих доказів не надав, додавши до апеляційної скарги лише виписний епікриз за 2004 рік та довідки від невропатолога за 2016 рік.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що він не позбавлений можливості у разі зміни його стану здоровя чи матеріального стану звернутися з відповідним позовом до суду про зменшення розміру аліментів.

Прохання апелянта врахувати при визначенні розміру аліментів той факт, що позивачка разом з дітьми проживає в будинку, який було ними придбано під час шлюбу, колегія судді залишає поза увагою, оскільки при розгляді справи про стягнення аліментів, зясування даного питання (право спільної сумісної власності подружжя) не є обставиною, яка повинна встановлюватися при визначенні розміру аліментів.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: