АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3559/2017 Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченко М.М., Рубан С.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Скілінг» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року про відкриття провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Скілінг», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» про визнання відсутнім зобов'язань по іпотечному договору, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Скілінг», третя особа: ТзОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» про визнання відсутнім зобов'язань по іпотечному договору

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.01.2017 року відкрито провадження в даній справі.

Не погодившись з таким рішенням суду, директор ТзОВ «Фінансова компанія «Скілінг» подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та повернути позовну заяву позивачу для подання до належного суду.

Вказував на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Суд не врахував, що даний спір повинен розглядатися за місцезнаходженням ТзОВ «Фінансова Компанія «Скілінг», тобто в Дарницькому районному суді м. Києва.

До апеляційного суду представник ТзОВ «ФК «Скілінг» не з'явився, про розгляд справи повідомлений.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття, суд першої інстанції виходив з того, що спір необхідно розглядати за місцем знаходження іпотечного майна.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та в повній мірі відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Згідно ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно з ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до абз. 4 п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач пред'явив позов до відповідача та просив визнати відсутнім у ОСОБА_1 зобов'язань по іпотечному договору № 638/ІП-3 від 30.07.2008 року перед ТзОВ «Фінансова Компанія «Скілінг».

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї додатків, 22.09.2016 року між ТзОВ «Ефенес Пропертіз Лімітед» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу 1/6 частки групи нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, 30.07.2008 року між ТзОВ «Ефенес Пропертіз Лімітед» та ЗАТ «Сведбанк» було укладено іпотечний договір № 638/ІП-3 предметом якого було передання в іпотеку групи нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1.

Також з матеріалів справи вбачається, що в подальшому право за іпотечним договором було відступлене зокрема і відповідачу по справі, який в свою чергу відступив право вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс».

Згідно з п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Вивчивши матеріали даної справи та предмет заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що в даному випадку спір виник з приводу зобов'язання яке полягає у юридичному захисті позивачем своїх прав на майно, яке знаходиться в Шевченківському районі м. Києва.Тобто суд першої інстанції вірно застосував ст. 114 ЦПК України, яка регулює правила виключної підсудності у цивільних справах щодо нерухомого майна.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги виникли з приводу нерухомого майна, а тому повинні застосовуватись правила виключної підсудності, колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки предмет даного позову пов'язаний з правом позивача на нерухоме майно,

Доводи апеляційної скарги, вищенаведених висновків не спростовують, ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Скілінг» відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: