Справа № 136/2186/16-ц Провадження № 22-ц/772/1503/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 30Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Якименко М.М.,

суддів : Іващука В.А., Ковальчука О.В.

при секретарі : Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 25 квітня 2017 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача майнову шкоду в розмірі 8412,57 гривень та 3000,00 гривень моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Судова колегія, заслухавши доповідача, пояснення позивача, відповідача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, прийшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.02.2016 року о 16:20 год. в с. Зозів по вул. Леніна, ОСОБА_3 керував в стані алкогольного спяніння автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 та не впоравшись з його керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, з якими була доставлена в Липовецьку ЦРЛ.

По вказаному факту 06.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України.

25.05.2016 року начальником СВ Липовецького ВП Немирівського ВП Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області було винесено постанову про закриття кримінального провадження, в зв'язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_3 складу кримінальнго правопорушення.

Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 15.06.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді адміністративного штрафу.

Суд першої інстанції правильно застосував у даному випадку ч.4 ст. 61 ЦПК України, і правильно виходив із того, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом також було встановлено, що ОСОБА_2 06.02.2016 року о 17:10 год. поступила на стаціонарне лікування у травматологічне відділення зі скаргами на головні болі, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, попередній діагноз: "ЗЧМТ. Струс головного мозку".

З 05.04.2016 року і станом на 10.02.2017 року позивач проходить амбулаторне лікування у лікаря невролога з діагнозом "ЗЧМТ. Струс головного мозку" (06.02.2016 року).

Враховуючи вищевикладене суд дійшов правильного висновку, що шкода завдана здоров'ю позивача виступає об'єктивним наслідком ДТП, яка відбулась з вини ОСОБА_3 А відтак позивач в силу ст.ст. 1187, 1195 ЦК України, має право на відшкодування витрат на придбання ліків за рахунок відповідача, оскільки шкода здоров'ю позивача заподіяна з вини ОСОБА_3

Суд вірно встановив, що рецепти на лікарські засоби, вартість яких позивач просила стягнути з відповідача, виписані на її ім'я, узгоджуються з призначеними лікарськими засобами в медичній документації хворої. Відсутність кутового штампу на виписаних рецептах, на чому наголошував відповідач, не свідчить про недійсність призначеного лікування, а вказує лише на порушення правил при його оформленні, що впливає на можливість придбання хворим відповідних лікарських засобів. При цьому вірно застосував положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Правила виписування рецептів на лікарські засоби і вироби медичного призначення, затверджені наказом МОЗ України №360 від 19.07.2005 року.

В суді апеляційної інстанції відповідач не заперечував факт отримання позивачем тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Заперечуючи позов, вказував на те, що він оплатив витрати на лікування ОСОБА_2, однак відповідних доказів не надав, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

Всупереч ч.1 ст. 60 ЦПК України ОСОБА_3 не довів ті обставини, на які він посилався, заперечуючи позов, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

ОСОБА_2, заперечуючи апеляційну скаргу, пояснила, що на прохання ОСОБА_3 з метою уникнення порушення кримінальної справи відносно нього, вона скоротила термін перебування у лікарні. При цьому ОСОБА_3 обіцяв відшкодувати їй всі витрати, які будуть пов'язані з лікуванням позивача. Однак ОСОБА_3 свою обіцянку не виконав, що змусило її звернутися до суду з цим позовом.

Оскільки тілесні ушкодження ОСОБА_2 є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, керування яким здійснював ОСОБА_3, приймаючи до уваги, що факт ушкодження її здоров'я підтверджується висновком експерта і знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку між шкодою і протиправним діянням ОСОБА_3, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, судом правильно було враховано конкретні обставини справи, зокрема характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач у звязку з ушкодженням її здоров'я , в тому числі періоду, впродовж якого вона лікується, змін усталеного способу життя та її душевних переживань, а відтак він прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову в цій частині у розмірі 3000,00 гривень, який був заявлений позивачем.

Ухвалюючи рішення в даній справі, суд правильно застосував норми цивільного законодавства до правовідносин, що склались між сторонами, дав їм належну правову оцінку, а відтак доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому є безпідставні і до уваги судовою колегією не приймаються.

Рішення суду є законним, обґрунтованим і справедливим, постановленим з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 25.04.2017 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ

СУДДІ