Справа № 364/951/16-ц Головуючий у І інстанції Ткаченко О. В.
Провадження № 22-ц/780/1278/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 55 12.06.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С.В.

суддів: Приходька К.П.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Спеней І.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної підприємству працівником за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на рішення Володарського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю ( далі також ТОВ) «Комплекс Агромарс» звернулося до суду з наведеним позовом до ОСОБА_3

Позивач зазначав, що відповідач працював у нього водієм-експедитором та під час виконання трудових обовязків внаслідок неналежного виконання своїх трудових обов'язків, недбайливого ставлення до майна підприємства, переданого відповідачу під індивідуальну матеріальну відповідальність, допустив нестачу, чим завдав товариству збитків у розмірі 26227,79 грн .

Посилаючись на викладене, позивач, з врахування зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 12902,92 грн та судові витрати в розмірі 1378 гривень.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду не погодився і подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду через порушення норм матеріального і процесуального права скасувати та постановити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставин та не надано належних доказів наявності протиправної поведінки відповідача, або його винних дій чи бездіяльності, що призвели до нестачі мясопродукції, а також причинного зв'язку між його винними діями чи бездіяльністю і шкодою, що настала.

Однак з таким висновком суду, колегія суддів не погодилася. З матеріалів справи вбачається таке.

20 серпня 2008 року ОСОБА_3 був прийнятий на роботу до ТОВ «Комплекс Агромарс» водієм-експедитором автоколони № 2.

Протягом 2011- 2014 років його неодноразово було переведено водієм інших автофургонів та рефрижераторів.

01 січня 2012 року та 01 лютого 2014 року між сторонами було укладено договори про повну матеріальну відповідальність.

З видаткових (товарно-транспортних) накладних, накладних на переміщення вбачається, що ОСОБА_3 в період з 20 грудня 2013 року по 03 липня 2015 року приймав під особисту матеріальну відповідальність мясну продукцію для доставки її в різні пункти призначення.

Протягом вказаного періоду під час передачі відповідачем м`ясної продукції контрагентам позивача, актами прийому передачі, підписаних ОСОБА_3 та відомістю недовозів м`ясопродукції були підприємством виявлені факти нестачі.

Згідно з оборотно-сальдовою відомістю, внаслідок вказаної нестачі товариству заподіяна шкода в розмірі 26227,79 грн.

На підставі наведених вище актів та відомості підприємством було винесено ряд наказів про відшкодування збитків шляхом утримання із заробітної плати відповідача. В рахунок погашення заборгованості з відповідача було утримано 162,82 грн.

13 жовтня 2015 року ОСОБА_3 було звільнено з роботи за власним бажанням.

Відповідно до перерахунку, проведеного позивачем на підставі наказу Міністерства торгівлі СРСР від 29.12.1984 № 339 «Про норми природного убутку і відходів продовольчих товарів у торгівлі», загальний розмір збитків від недовозів мясопродукції, з урахуванням вказаних норм, становить 12902,92 грн.

Фактів виявлених нестач, а також вказаних наказів в установленому порядку відповідач не оскаржив.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини). За змістом частини першої статті 3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами регулює законодавство про працю. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (частина третя статті 233 КЗпП України). Отже, строк звернення до суду у справах щодо трудових правовідносин врегульовано положеннями КЗпП України. Спірні правовідносини у справі, яка переглядається, регулюються положеннями КЗпП України, статтею 233 якого встановлено строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Як роз'яснено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справах № 6-216цс16 від 27 квітня 2016 року, № 6-1263цс15 від 02 березня 2016р, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, що районним судом залишено поза увагою.

Доводи ж позивача, що про факти заподіяння шкоди відповідачем йому стало відомо лише 13 жовтня 2016 року, тобто в день звільнення з роботи останнього, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Тому, оскільки з часу виявлення власником або уповноваженим ним органом кожного з наведених фактів заподіяння відповідачем шкоди в спірний період до 03 липня 2015 року, включно, і до звернення 22 серпня 2016 року ТОВ «Комплекс Агромарс» з даним позовом до суду пройшло більше року, а клопотань щодо поновлення даного строку із зазначенням поважних причин пропуску цього строку позивачем не заявлено, рішення суду першої інстанції, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

При цьому, на підставі частини 3 статті 303 ЦПК України, колегія суддів знаходить за можливе у даній конкретній справі вийти за межі доводів апеляційної скарги.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303-304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" задовольнити частково.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 21 грудня 2016 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

судді: К.П. Приходько

ОСОБА_2